Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2702/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.10.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеного 10.06.2018р. до ЄРДР за №0000605 по обвинуваченню-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Королево та мешканця АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта вища, не працюючого, не одружений, раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 10.06.2018р., близько 03.00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і в концентрації 2.8 % проміле, що відноситься до тяжкого ступеню алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21011», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в с.Веряця по вул.Карпатська Січ в напрямку смт.Королево, Виноградівського району, не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушив вимоги п.п. 1.10, 2.3«б», 2.9 «а», 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху Україна, якими передбачено:

п.1.10 ПДР - «безпечна швидкість» - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах;

п.2.3. ПДР - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.2.9 ПДР- водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

п.10.1 ПДР - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або ж безпеки іншим учасникам руху.

п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Тобто, водій ОСОБА_5 під час руху навпроти будинку №35 вказаної вище вулиці, не врахував дорожньої обстановки та безпечної швидкості, внаслідок чого втратив керованість свого автомобіля та допустив виїзд свого автомобіля на зустрічну смугу руху та ліве узбіччя, де допустив зіткнення з залізним парканом ЗОШ -3 ступенів с.Веряця, Виноградівського району.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи пасажир автомобіля «ВАЗ» моделі «21011» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: важка закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку важкого ступеню, дугоподібний перелом склепіння черепа з проходом на основу на рівні середньої черепне і ямки, перелом лобних кісток, перелом верхньої щелепи з травматичним зламом 4 зубів, закрита травма гортаноглотки, закритий поперечний перелом правої плечової кістки на рівні середньої третини зі зміщенням уламків, забійна рана середньої третини лівого плеча, забійно-рвана рана лівої гомілки.

Дані тілесні ушкодження по характеру та локалізації виникли одномоментно або в швидкій послідовності одне за одним від ударної травматичної дії твердих тупих предметів по ударному механізму спричинення, або в результаті співударянням з тупими предметами, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля та могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної пригоди, а тому, вищенаведені тілесні ушкодження є небезпечними для життя в момент їх заподіяння, і по цій ознаці мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, згідно пункту 2.1.1/а «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995р., знаходиться в прямому причинному зв`зку та вкладаються в час події.

Невиконання водієм ОСОБА_5 вказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться і прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, отриманням пасажиром автомобіля «ВАЗ» моделі «21011» державний реєстраційні й номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень.

Отже, своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони заподіяли тяжке тілесне ушкодження.
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, вказавши, що дійсно він 10.06.2018р., близько 03.00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, оскільки на протязі вечора вживали з друзями спиртні напої в кафе та на дискотеці, їхав на своєму автомобілі марки «ВАЗ 21011», р.з. НОМЕР_1 , по вул.Карпатська Січ в с.Веряця в напрямку смт.Королево, Виноградівського району, разом з ним у автомобілі їхав і його товариш ОСОБА_4 , де під час руху він втратив керованість свого автомобіля та допустив виїзд свого автомобіля на зустрічну смугу руху та ліве узбіччя, де допустив зіткнення з залізним парканом, у зв`язку з чим автомобіль отримав пошкодження, а його пасажир ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні пошкодження. Про скоєне жаліє та просить суд суворо його не карати.
Допитаний у суді потерпілий ОСОБА_4 , підтримавши визнавальні показання обвинуваченого, показав, що у ввечері 10.06.2018р. до кафе, де він працював барменом, приїхав з друзями обвинувачений, де вони разом вживали пиво, а потім поїхали всі разом на дискотеку, де також вживали спиртні напої, звідки вже у ночі поїхали додому, де по дорозі трапилась ДТП, після чого він втратив свідомість і лише через два тижні прийшов до себе, тому обставини ДТП він не пам`ятає. До обвинуваченого не має ні матеріальних ні моральних претензій, просить суд суворо не карати обвинуваченого.
Визначаючи в порядку, передбаченому ст.349 ч.ч.2-3 КПК України, обсяг доказів,які будуть досліджуватися та порядок їх дослідження визначається ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені. Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники кримінального провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до статті 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначене свідчить, що законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення обумовлено, зокрема, порядком оцінки доказів і визначення відповідно до статті 94 КПК їх якості з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При викладених обставинах судом встановлено, що мало місце діяння, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачується, це діяння містить склад кримінального правопорушення (злочину), який передбачений ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження, обвинувачений винен у вчиненні цього злочину (кримінальному правопорушенні) та підлягає покаранню за вчинений ним злочин (кримінальне правопорушення), оскільки таке ним вчинено у стані осудності.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Призначаючи обвинуваченому покарання за ч.2 ст.286 КК України суд, відповідно до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь і характер небезпечності вчиненого злочину, його тяжкість, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини і причини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, і які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, він є раніше не судимим, потерпілий претензій до нього не має і просить суворо не карати.

Вирішуючи питання про призначення міри покарання обвинуваченому суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, враховує обставини вчиненого злочину, зокрема, вчинення злочину в стані сп`яніння, характеризуючі дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-фтизіатра та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується лише позитивної сторони, як такий, що має авторитет серед односельців, трудолюбивий і врівноважений, скарг на його поведінку не поступало /а.п.121-128/.

Разом з тим, обставиною, що обтяжуює покарання обвинуваченого суд визнає вчинення ним даного злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Як помякшуючі відповідальність обставини суд враховує те, що обвинувачений повністю визнав себе винним, у скоєному щиро розкаявся, на досудовому слідстві відшкодував потерпілому його матеріальні витрати та моральні страждання. Зокрема, у матеріалах справи міститься нотаріально завірена Заява потерпілого ОСОБА_4 /а.п.65/, якою він ствердив відсутність у нього до ОСОБА_5 жодних матеріальних чи моральних претензій стосовно ДТП, яка трапилась 10.06.2018р. У судовому засіданні потерпілий також неодноразово заявляв, що до обвинуваченого не має жодних матеріальних чи моральних претензій, а також не буде таких мати і майбутньому, оскільки такі йому відшкодовані в досудовому порядку обвинуваченим, що у сукупності підтверджують, що обвинувачений дійсно відшкодував збитки потерпілому. З приводу оцінки цих обставин суд зазначає, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою самого факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Окрім того, суд дослідив також і досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації. Зокрема, згідно наданої Виноградівським районним відділом Філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області Міністерства Юстиції України Досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_5 №39/3/4/614 від 10.10.2018р. зазначено, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, а отже виконання покарання в громаді можливе за умови здійснення за ним нагляду, застосування соціально-виховних заходів та проведення профілактичної роботи по місцю проживання, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

За таких вищеперерахованих обставин, з урахуванням позиції потерпілого, який просив суд не застосовувати до обвинуваченого покарання пов`язаного із позбавленням волі, оскільки він до нього не має і не буде мати в майбутньому жодних матеріальних чи моральних претензій, а також висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі, оскільки такий не становить високої небезпеки для суспільства, обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і повністю визнав свою вину та у вчиненому щиро покаявся, повністю відшкодував потерпілому завдану злочином матеріальну та моральну шкоду, а відтак суд приходить до обгрунтованого переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого все ж можливе в умовах без ізоляції його від суспільства і йому слід призначити покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, із застосуванням до нього іспитового строку згідно положень ст.ст.75-76 КК України.

На переконання суду призначення обвинуваченому саме такого покарання буде відповідати загальним вимогам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, щодо необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов потерпілим не заявлений.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі становлять: 3.575,00 грн, з яких 2.145,00 грн.- за проведення судово-автотехнічної експертизи №9922 та 1.430,00 грн. - за проведення судово-автотехнічної експертизи №9921, які відповідно до положень ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовується.

Керуючись ст.ст.94,368,370,371,373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на три роки.
В порядку ст.ст.75-76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання в частині основного покарання, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього судом слідуючі обов"язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації-Виноградівський районний відділ Філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області Міністерства Юстиції України; повідомляти уповноважений орган з питань пробації-Виноградівський районний відділ Філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області Міністерства Юстиції України про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: автомобіль марки «ВАЗ-21011», д.р.н. НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні на штраф-майданчику Виноградівського відділення поліції, передати ОСОБА_5 як законному власнику /а.п.99-100/.

Судові витрати по справі: 3.575,00 грн, з яких 2.145,00 грн.- за проведення судово-автотехнічної експертизи №9922 та 1.430,00 грн. - за проведення судово-автотехнічної експертизи №9921- стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

До набрання вироку законної сили щодо обвинуваченого запобіжні заходи не застосовуються.

На вирок відповідно до ч.2 ст.395 КПК України може бути подана через Виноградівський районний суд апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1