КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження : №11-сс/824/541/2018 Головуючий суддя в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
Головуючий суддя в суді 1-ї інстанції: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваної ОСОБА_11 про визнання дій прокурора групи прокурорів ОСОБА_12 щодо повідомлення про підозру ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 109, ч.1 ст.14, ч.2 ст.28 ч.1 ст.109, ч.1 ст.14, ч.2 ст.28 ст.112, ч.1 ст.14, ч.3 ст.258, ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 263 КК України, незаконними.
Рішення слідчого судді мотивоване тим, що дія положення п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, яка набрала чинності 16 березня 2018 року, не підлягає застосуванню до кримінального провадження №0000245, відомості про яке внесено до ЄРДР 19 серпня 2017 року, оскільки відомості щодо цього кримінального провадження було внесено до ЄРДР до набрання ними чинності вказаними нормами процесуального закону.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням адвокат ОСОБА_10 в інтересах підозрюваної ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати ухвалу слідчого судді та матеріали справи направити до Шевченківського районного суду м. Києва, на новий розгляд, в іншому складі суду.
В якості обґрунтування зазначає, на те, що слідчий суддя, на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження за поданою скаргою, не дослідивши належним чином фактів викладених в поданій скарзі, дійшов хибного висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою.
Захисник зазначає на те, що скарга подана в порядку п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, в межах кримінального провадження №0000237, відомості про яке внесено до ЄРДР 31 липня 2018 року, а не у кримінальному провадженні №0000245, як про те зазначено в оскаржуваній ухвалі.
Таким чином, вважає, що висновки зазначені слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі як на підставу відмови у відкритті провадження за поданою скаргою, - є помилковими та не узгоджуються із вимогами Закону.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_9 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурорів, які заперечували щодо поданої апеляційної скарги, зазначивши, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Як вбачається з представлених матеріалів провадження, 03 вересня 2018 року захисник ОСОБА_10 , який діє інтересах підозрюваної ОСОБА_11 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій ставить питання про визнання дій прокурора групи прокурорів ОСОБА_12 щодо повідомлення про підозру ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.109, ч.1 ст.14 ч.2 ст.28 ч.1 ст.109, ч.1 ст.114 ч.2 ст.28 ст.112, ч.1 ст.14 ч.3 ст.258, ч.1 ст.258-3 та ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 263 КК України, незаконними.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2018 року у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваної ОСОБА_11 про визнання дій прокурора групи прокурорів ОСОБА_12 щодо повідомлення про підозру ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 109, ч.1 ст.14, ч.2 ст.28 ч.1 ст.109, ч.1 ст.14, ч.2 ст.28 ст.112, ч.1 ст.14, ч.3 ст.258, ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 263 КК України, незаконними, було відмовлено.
Відмовляючи на підставі ст. ст. 303, 304 КПК України у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_10 , який дієінтересах підозрюваної ОСОБА_11 , слідчий суддя, вивчивши матеріали, які додані до скарги, прийшов до правильного висновку, що положення п.10 ч.1 ст. 303 КПК України не поширюється на кримінальне провадження №0000245, внесене до ЄРДР 19 серпня 2017 року, за підозрою ОСОБА_13 і ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 109, ч.1 ст.14 ч.2 ст.28 ч.1 ст. 109, ч.1 ст.14 ч.2 ст.28 ст. 112, ч.1 ст. 14 ч.3 ст. 258, ч.1 ст.258-3, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 263 КК України, оскільки закон не має зворотної дії в часі.

Зокрема, згідно із загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).

Водночас Конституція України в ст. 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Формою реалізації ч. 1 ст. 58 Конституції України є положення ч. 1 ст. 5 КПК України, 2012 року, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення.

На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, частина перша ст. 303 КПК України, 2012 року, була доповнена пунктом 10, який, за загальним правилом, підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом в частині таких змін.

Згідно п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VІІІ, положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін відповідно до п. 7 § 1 розділу 4 вказаного Закону, тобто з 16 березня 2018 року.

Таким чином, з підстав, зазначених у п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя уповноважений розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру у справах (кримінальних провадженнях), по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію вищезгаданих змін, а саме з 16 березня 2018 року.

Крім того, згідно ч. 7 ст. 217 КПК України визначено, що днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.

Тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_14 щодо порушення слідчим суддею порядку застосування п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, є безпідставними.

З огляду на те, що відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000245 були внесені 07.04.2016 року, а матеріали кримінального провадження за № 0000237 є виділеними матеріалами із кримінального провадження №0000245 , то положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, в даному випадку застосовуватися не можуть.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому підстави для її скасування, відсутні.

Керуючись ст.ст. 309, 376, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2018 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваної ОСОБА_11 про визнання дій прокурора групи прокурорів ОСОБА_12 щодо повідомлення про підозру ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 109, ч.1 ст.14, ч.2 ст.28 ч.1 ст.109, ч.1 ст.14, ч.2 ст.28 ст.112, ч.1 ст.14, ч.3 ст.258, ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 263 КК України, незаконними залишити без змін.
Ухвала суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

___________ _____________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_4