Справа № 712/7190/18
Провадження № 1-кс/712/3259/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про відмову в накладенні арешту на майно
04 липня 2018 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , власника майна - ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси внесене у кримінальному провадженні № 0004075 від 04.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,клопотання про арешт майна

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту. Клопотання мотивує тим, що слідчим відділом Черкаського відділу поліції Головного управління національної поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження № 0004075 від 04.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.06.2018 до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області звернулася із письмовою заявою ОСОБА_6 , 1951 р.н. з приводу того, що відносно неї вчиняються шахрайські дії з боку ОСОБА_3 .
Відомості по даному фактом в несені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 10004075 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4ст. 358 КК України.
Предметом спору є житлова квартира АДРЕСА_1 , в якій проживала покійна ОСОБА_7 .
Таким чином в ході досудового розслідування зібраними доказами було встановлено, що житлова квартира АДРЕСА_1 в якій проживала покійна ОСОБА_7 може бути передана незаконно стороннім особам, тому є підстави для накладення арешту з метою забезпечення кримінального провадження, забезпечення подальшого проведення ряду судових експертиз, а також забезпечення можливого цивільного позову у кримінальному провадженні.
В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_8 та її представник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засідання заперечували проти клопотання вважаючи, як необґрунтованим та недоведеним.
Дослідивши матеріали справи слідчий суддя вважає, що дане клопотання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у її задоволенні, оскільки слідчий та прокурор скаргу не підтримали, не надано доказів, щодо визнання майна речовим доказом, яке було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не обґрунтували свої вимоги, а саме яким чином невжиття заходів забезпечення у вигляді накладення арешту унеможливить проведення експертиз в кримінальному провадженню, також не довели необхідність застосування саме цього заходу забезпечення, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Зважаючи на принцип диспозитивності, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, суд вважає про відсутність правових підстав для перевірки доводів клопотання по суті, а відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.

Аналізуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що дане клопотання подано з пропущенням процесуальних строків та таким, що не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Керуючись ст.ст. 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
В клопотанні слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1