Кримінальне провадження № 703/2351/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарях судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження №0001118 від 14 травня 2017 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ташлик Смілянського району Черкаської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, пенсіонерки, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

встановив:

ОСОБА_6 13 травня 2017 року близько 10 години 30 хвилин, перебуваючи на території подвір`я будинку АДРЕСА_2 , умисно, на ґрунті неприязних відносин, під час конфліктної ситуації, підняла з підлоги уламок цеглини та кинула ним у напрямку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого влучила у нижню кінцівку лівої ноги, спричинивши їй сильний фізичний біль. В результаті своїх неправомірних дій ОСОБА_6 причинила ОСОБА_7 забиття лівої ступні, яке на короткочасовому проміжку супроводжувалося біллю при пальпації та обмеженням рухів, яке згідно висновку експерта №05-6-01/162 від 17 травня 2017 року відноситься до категорії легких.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 судом кваліфіковані як умисне легке тілесне ушкодження, за що передбачена відповідальність відповідно до вимог ч.1 ст.125 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_6 під час судового розгляду свою вину в інкримінованому злочині визнала повністю та надала показання, що вона у середині травня 2017 року, перебуваючи на території подвір`я будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин, під час конфліктної ситуації, підняла з підлоги уламок цеглини та кинула ним у напрямку ОСОБА_7 , яким влучила останній у ліву ногу.

У скоєному щиро розкаялася та просила її суворо не карати, при цьому просила звільнити її від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 просив звільнити обвинувачену від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Прокурор Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 не заперечувала проти звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України суд, з`ясувавши що учасники судового провадження не оспорюють обставин пред`явленого обвинувачення, правильно розуміють їх зміст, та переконавшись в добровільності їх позиції, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, зібраних під час досудового слідства на підтвердження тих обставин, що ніким не оспорюються. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

В якості пом`якшуючих покарання обвинуваченої обставин, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України класифікуються як злочин невеликої тяжкості; особу обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, являється пенсіонером, у вчиненому розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину. Враховуючи все перераховане, наявність обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченої та відсутність обставин, що обтяжують її покарання, досудову доповідь представника Смілянського МРВ з питань пробації, відповідно до якої, виправлення обвинуваченої можливе без позбавлення волі або обмеження волі, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе при призначенні покарання у виді штрафу в межах санкції частини статті, за якою вона притягується до кримінальної відповідальності.

Підстав для застосування ст. 69 та 75 КК України суд не вбачає.

Разом з тим, відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно ч.2 ст.86 КК України законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року №392/96-ВР, амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України,Кримінального Кодексу України та цьогоЗакону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Згідно п. «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Згідно документу, що посвідчує особу обвинуваченої ОСОБА_6 , серії НОМЕР_1 виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 12 серпня 1996 року, вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, ОСОБА_6 досягла пенсійного віку.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_6 амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року №392/96-ВР та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до беззаперечного висновку, що на обвинувачену поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, відтак вона підлягає звільненню від відбування покарання.

Дія обраного щодо ОСОБА_6 під час досудового слідства запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання закінчилася 20 вересня 2017 року, та під час судового розгляду їй жодний з передбачених КПК України запобіжних заходів не обирався.

Речові докази суду не надавались, процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.129, 174, 369-371, 374 КПК України, ст.ст.85, 86, 96-1, ч.1 ст.125 КК України, Законом України «Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року №392/96-ВР, Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, -

засудив:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

На підставі п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав не пов`язаних із запереченням обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення вироку можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий: ОСОБА_1