У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.02.2018 Справа №607/13918/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002827 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Храбузна Зборівського району Тернопільської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні 2 малолітніх дітей, працюючого водієм ПП «Агробізнес», зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, 26 серпня 2017 року близько 21 год. обвинувачений ОСОБА_3 , як водій, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 , з двома пасажирами, рухався вул.Л.Українки в напрямку вул.Протасевича м.Тернополя із швидкістю близько 60 км/год, де виїхавши на регульоване світлофором перехрестя і рухаючись по вул.Протасевича неподалік будинку №8, в порушення вимог п.п. 2.3. (б), 1.10. (в частині визначення понять «безпечна швидкість», «дорожні умови» та «дорожня обстановка» та виконання їх вимог), 12.1. ПДР України, під час руху не був достатньо уважним, не обрав у встановлених межах безпечну швидкість транспортного засобу із врахуванням дорожньої обстановки, не застосував такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого з`їхав керованим вищевказаним автомобілем з проїзної частини дороги на узбіччя праворуч та наїхав передньою частиною транспортного засобу на бетонний стовп електроопори.

У результаті даної ДТП отримав пасажир автомобіля ВАЗ-2107, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритої травми лівого гомілково-ступневого суглоба у виді переломів малогомілкової кістки у нижній третині, внутрішньої кісточки і заднього краю нижнього кінця великогомілкової кістки з неповним вивихом стопи назад та рани носа і лівої надбрівної ділянки, садна і забиття м`яких тканин обличчя, рани лівого передпліччя.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_3 , як водієм, вимог вищенаведених пунктів ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням ДТП та спричиненням потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав повністю за обставин, які наведені в обвинувальному акті, щиро розкаявся та в судовому засіданні пояснив, що 26 серпня 2017 року близько 21 год., як водій, керував автомобілем «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 , з двома пасажирами, і рухався вул.Л.Українки в напрямку вул.Протасевича м.Тернополя із швидкістю близько 60 км/год, де виїхавши на регульоване світлофором перехрестя і рухаючись по вул.Протасевича неподалік будинку №8, не впорався з керуванням, внаслідок чого з`їхав керованим вищевказаним автомобілем з проїзної частини дороги на узбіччя праворуч та наїхав передньою частиною транспортного засобу на бетонний стовп електроопори, через що пасажир ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження . Про вчинене шкодує.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обвинувачений заявив усне клопотання, проти задоволення якого не заперечив прокурор та згідно поданої заяви потерпілий, про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим та закриття кримінального провадження, розглянувши яке, суд, крім цього, дослідивши матеріали судового провадження, вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим та закрити кримінальне провадження, виходячи з наступних підстав.

Як слідує з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У процесі судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 вперше вчинивши відповідно до ст.ст. 12, 25 КК України необережний злочин невеликої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, примирився з потерпілим, завдані кримінальним правопорушенням збитки відшкодовані у добровільному порядку.

Таким чином, суд проаналізувавши дані обставини вважає, що обвинуваченого ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України з закриттям кримінального провадженням щодо нього у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

У кримінальному провадженні прокурором в інтересах держави в особі фінуправління ТМР заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 витрат на лікування потерпілого від злочину, провадження по розгляду якого підлягає закриттю унаслідок повного добровільного їх відшкодування обвинуваченим.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.285, ч.1 ст.286, ст.288, п.3 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження, внесене 27 серпня 2017 року до ЄРДР за №0002827 за даним фактом закрити у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Провадження з розгляду цивільного позову прокурора в інтересах держави в особі фінуправління ТМР про стягнення з ОСОБА_3 витрат на лікування потерпілого від злочину закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1