Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1629/18

Номер провадження: 1-кп/511/197/18

"04" вересня 2018 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження № 0000065 від 27.07.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , попередньо узгодивши з інспектором прикордонної служби ІІІ категорії оператором відділення застосування системи оптико-електронного спостереження відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в ІНФОРМАЦІЯ_3 сержантом ОСОБА_6 , умови надання неправомірної вигоди за сприяння йому в незаконному переміщенні маломірного плавзасобу через державний кордон України на території ПМР та назад через Кучурганський лиман, шляхом відведення камер СОЕС з місця незаконного перетину ним державного кордону, не фіксування факту порушення під час перетину державного кордону та подальшого його приховування, 10.05.2018 року, перебуваючи в м. Одеса шляхом перерахунку на банківську картку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , надав службовій особі інспектору прикордонної служби ІІІ категорії оператору СОЕС ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 1005,03 грн за вчинення нею в його інтересах з використанням наданої їй влади та службового становища дій, а саме сприяння незаконному переміщенню маломірного плавзасобу 08.05.2018 року та 09.05.2018 року через державний кордон України на територію ПМР та назад через Кучурганський лиман, шляхом відведення камер СОЕС з місця незаконного перетину державного кордону та не фіксування і приховування такого порушення.

В подальшому 15.05.2018 року біля 18 год 05 хв., перебуваючи на околиці смт.Лиманське Роздільнянського району Одеської області, обвинувачений ОСОБА_4 під час особистої зустрічі надав службовій особі - інспектору прикордонної служби ІІІ категорії оператору СОЕС ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 1000 грн за вчинення нею дій в його інтересах, з використанням наданої їй влади та службового становища, а саме сприяння в незаконному переміщенні маломірного плавзасобу 11.05.2018 року та 12.05.2018 року через державний кордон України на територію ПМР та назад через Кучурганський лиман, шляхом відведення камер СОЕС з місця незаконного перетину державного кордону та не фіксування і приховування такого порушення.

Далі, 01.06.2018 року біля 18 год 05 хв, перебуваючи на околиці смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, обвинувачений ОСОБА_4 надав службовій особі - інспектору прикордонної служби ІІІ категорії оператору СОЕС ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 2100,00 грн за вчинення нею дій в його інтерсах з використанням наданої їй влади та службового становища, а саме сприяння в незаконному переміщенні маломірного плавзасобу 27.05.2018 року через державний кордон України на територію ПМР та назад через Кучурганський лиман, шляхом відведення камер СОЕС з місця незаконного перетину державного кордону та не фіксування і приховування такого порушення.

Діями обвинуваченого ОСОБА_4 вчинено злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України, як надання службовій особі неправомірної вигоди, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

28.07.2018року між прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468-470, 472 КПК України на стадії розгляду кримінального провадження в суді, укладено по кримінальному провадженню №0000065 від 27.07.2018 року угоду про визнання винуватості.

Згідно укладеної угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, він та прокурор дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 369 КК України. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 за вчинений злочин з урахуванням пом`якшуючих його вину обставин - щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, у виді штрафу в розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12750,00 грн.

Прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості з ОСОБА_4 , укладену на стадії досудового розслідування.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам та у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, а саме, що дійсно він надавав неправомірну вигоду інспектору прикордонної служби ІІІ категорії оператору СОЕС ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 за вчинення нею дій в його інтересах, з використанням наданої їй влади та службового становища, а саме сприяння в незаконному переміщенні маломірного плавзасобу через державний кордон України на територію ПМР та назад через Кучурганський лиман, шляхом відведення камер СОЕС з місця незаконного перетину державного кордону та не фіксування і приховування такого порушення. Фактичні обставини справи не оспорював, повністю погодився з обставинами злочину, викладеними в обвинувальному акті. При цьому повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості на стадії досудового розгляду справи, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Судом встановлено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, що дійсно мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 .

Вчинений ОСОБА_4 злочин згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Також шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому на виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо яких визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, вид покарання, який буде до нього застосований.

Умови угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема вимогам ст.65 КК України.

Узгоджена угодою про визнання винуватості міра покарання для обвинуваченого передбачена санкцією ч. 1 ст. 369 КК України та відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України з урахування наявності такої пом`якшуючої вину обвинуваченого обставини, як щире каяття обвинуваченого та активне сприяття в розкритті злочину.

Тому суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Постановою слідчого від 16.05.2018 року речовими доказами по даному кримінальному провадженню визнано: - мобільний телефон "Meizu" ІМЕІ: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 з номером телефону НОМЕР_4 ; - мобільний телефон "Prestigio", ІМЕІ: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , номер НОМЕР_7 ; - ноутбук НР S/N D7332702, які повернуто ОСОБА_6 , а також грошові кошти в сумі 1000 грн, які зберігаються в банківській ячейці.

Постановою слідчого від 20.07.2018 року речовими доказами по справі визнано: - мобільний телефон марки HUAWEI TIT -402 (EMEI 1: НОМЕР_8 , ЕМЕІ 2: НОМЕР_9 ); - мобільний телефон марки Samsung SM-В311V; - мобільний телефон марки HUAWEI чорного кольору в силіконову чехлі, на які ухвалою слідчого судді від 16.05.2018 року накладено арешт.

Постановою слідчого від 25.07.2018 року речовим доказом по справі визнано грошові кошти 3100 грн, які зберігаються в банківській установі.

При винесенні вироку суд вважає за необхідне скасувати накладений арешт на речові докази, а їх долю вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст. 374, 474, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.07.2018 року, укладену між ОСОБА_4 та прокурором військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №000065 від 27.07.2018 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 750 (сімсот п"ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12750,00 (дванадцять тисяч сімсот п"ятдесят) грн.
Речові докази відповідно до ст.100 КПК України:

- мобільний телефон "Meizu" ІМЕІ: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 з номером телефону НОМЕР_4 ; - мобільний телефон "Prestigio", ІМЕІ: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , номер НОМЕР_7 ; - ноутбук НР S/N D7332702 вважати повернутими ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили;

- грошові кошти в розмірі 1000 грн, конфіскувати в дохід держави, після набрання вироком законної сили;

- мобільний телефон марки HUAWEI TIT -402 (EMEI 1: НОМЕР_8 , ЕМЕІ 2: НОМЕР_9 ); - мобільний телефон марки Samsung SM-В311V; - мобільний телефон марки HUAWEI чорного кольору в силіконовому чехлі повернути ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили.

- грошові кошти в розмірі 3100 грн, конфіскувати в дохід держави, після набрання вироком законної сили.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 16.05.2018 року, на речові докази: - мобільний телефон марки HUAWEI TIT -402 (EMEI 1: НОМЕР_8 , ЕМЕІ 2: НОМЕР_9 ); - мобільний телефон марки Samsung SM-В311V; - мобільний телефон марки HUAWEI чорного кольору в силіконову чехлі.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя:ОСОБА_1