Справа № 127/2630/18
Провадження №11-кп/772/573/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області

в складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2018 року про повернення прокурору обвинувального акта №0001198 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 311, ч.2 ст. 313 КК України

в с т а н о в и в:

Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2018 року до Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали кримінального №0001198 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 311, ч.2 ст. 313 КК України.

Прокурор просив суд призначити дане кримінальне провадження на підставі обвинувального акту до судового розгляду.

Обвинувачений та його захисник підтримали клопотання прокурора.

Суд, приймаючи рішення про необхідність повернення обвинувального акту прокурору у своїй ухвалі зазначив про те, що ОСОБА_7 пред`явлено неконкретне обвинувачення, а саме з обвинувального акта не зрозуміло яку кількість психотропної речовини він зберігав без мети збуту, а тому суд позбавлений можливості встановити в чому конкретно обвинувачується ОСОБА_7 , що унеможливлює призначення справи до судового розгляду та її розгляд судом у відповідності до вимог КПК України. Вказане грубо порушує права обвинуваченого, оскільки незрозумілість того, в чому він обвинувачується позбавляє його можливості захищатись від висунутого обвинувачення та є порушенням його права на захист. Крім того, в порушення вимог ч.4 п.1 та 3 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додана ксерокопія розписки, а не її оригінал. В порушення вимог ч.2 ст.109 КПК України в реєстрі матеріалів досудового розслідування не вказано час проведення процесуальних дій, не вказаний час внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань. А також в обвинувальному акті не зазначено місце знаходження предметів, які були вилучені під час огляду місця події.

Не погодившись з ухвалою суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2018 року скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Просить обвинувальний акт повернути на судовий розгляд в суд першої інстанції.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку захисника-адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні ОСОБА_8 -підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги до обвинувального акту та додатків, що до нього додаються, встановлені ст.291 КПК України та даний перелік є вичерпним. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувальний акт та додатки до нього відповідають вищезазначеним вимогам.

Висновок суду про те, що обвинувальний акт містить не коректне обвинувачення за ч. 2 ст. 309 КК України, не відповідає фактичним обставинам, оскільки в обвинувальному акті чітко викладено фактичні обставини справи за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 313 КК України, чітко вказано яку кількість психотропної речовини ОСОБА_7 зберігав без мети збуту, що визначено експертизою. Крім того, враховуючи, що судом жодні докази не досліджувались, обвинувачення не може бути визнано незрозумілим.

Тобто суд в порушення вимог ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні вдався до оцінки фактичних обставин кримінальних правопорушень та вирішення тих питань, які не є предметом розгляду в підготовчому судовому засіданні і не можуть бути підставами для повернення обвинувальному акту прокурору.

Судом також не вказано якому саме пункту або частині ст. 291 КПК України не відповідає вказаний обвинувальний акт.

Також суд послався на те, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування не вказано час проведення процесуальних дій, не вказаний час внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч.1 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим і надсилається до суду разом з обвинувальним актом, а п.1) ч.2 ст.109 КПК України передбачає, що реєстр повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення.

У разі встановлення невідповідності обвинувального акту КПК України суд, в підготовчому судовому засіданні, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК повертає його прокурору.

Слідчим та прокурором дотримано вимог ст.ст.291, 109 КПК України щодо складання та підписання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування із зазначенням необхідних реквізитів та дат.

Окрім того, посилання суду на невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам закону не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки норми діючого кримінального процесуального закону не передбачають можливості повернення обвинувального акту через недоліки реєстру матеріалів кримінального провадження.

Крім того, враховуючи практику Європейського суду з прав людини за ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з питання розгляду справи упродовж розумного строку, необґрунтоване повернення обвинувального акту прокурору, порушує як право обвинуваченого постати перед судом без невиправданої затримки так і право потерпілої передбачене ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на ефективний захист, колегія суддів вважає, що ухвалу суду слід скасувати, а обвинувальний акт повернути до місцевого суду.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407,408,409 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2018 року про повернення прокурору обвинувального акта №0001198 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 311, ч.2 ст. 313 КК України - скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3