Кримінальне провадження № 629/3426/18
Номер провадження 1-кп/629/395/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова Харківської області кримінальні провадження у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Катеринівка Лозівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, який являється інвалідом ІІІ групи, пенсіонера, вдівця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
12.06.2018 року, близько 17:40 годині, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні роздягальні, яка розташована на першому поверсі терапевтичного відділення Лозівського ТМО за адресою: Харківська обл., Лозівський р-н, с. Катеринівка, вул. Живописна, 42, помітив на столі жіночу сумку-рюкзак, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, реалізуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливого мотиву, з метою наживи, відкрив вказану жіночу сумку-рюкзак та таємно викрав з гаманця, якій в ній лежав, грошові кошти в розмірі 900 гривень, які належать ОСОБА_6 . З викраденим з місця вчинення злочину зник, розпорядившись на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 900 грн. 00 коп.
26.07.2018 року, близько 14:00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні «Будинку побуту» за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Соборна, 15, проходячи по коридору третього поверху через відчинені двері офісу № 4 помітив в ньому на столі мобільний телефон, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, реалізуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, з корисливого мотиву, з метою наживи, зайшов до вказаного офісу та таємно викрав зі столу мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM A 500 H», вартістю 2250,00 грн., який належить ОСОБА_7 . З викраденим з місця вчинення злочину зник, розпорядившись на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 2250 грн. 00 коп.
Прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області пред`явлено обвинувачення, у вчиненні кримінальних правопорушень за епізодом від 12.06.2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за епізодом від 26.07.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
У відповідності до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуті обвинувачення, і лише в межах висунутих обвинувачень відповідно до обвинувальних актів.
У судовому засіданні ОСОБА_5 винним себе за епізодом крадіжки грошей у ОСОБА_6 визнав в повному обсязі, та показав, що перебуваючи в приміщенні роздягальні, яка розташована на першому поверсі терапевтичного відділення Лозівського ТМО за адресою: Харківська обл., Лозівський р-н, с. Катеринівка, вул. Живописна, 42, помітив на столі жіночу сумку-рюкзак, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає відкрив жіночу-сумку-рюкзак, в якій лежав гаманець, та з гаманця викрав грошові кошти в розмірі 900 гривень, у вчиненому розкаюється, відшкодував шкоду потерпілій. За епізодом крадіжки мобільного телефону у ОСОБА_7 . ОСОБА_5 визнав себе винним в повному обсязі, та показав, що знаходячись на третьому поверсі приміщення «Будинку побуту» за адресою: АДРЕСА_3 , проходячи по поверху побачив, що в офісі на столі лежить мобільний телефон, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає викрав мобільний телефон марки «Samsung». Вкрав телефон, щоб продати та придбати продукти харчування. З правовою кваліфікацією своїх дій за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України був згоден, фактичні обставини вчинення злочинів не оспорював, щиро каявся, висловлював жаль з приводу вчинених кримінальних правопорушень.
Прокурор просив визнати ОСОБА_5 винуватим за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі, клопотання про обрання запобіжного заходу не заявляв.

У зв`язку з повним визнанням вини обвинуваченим, його згодою з правовою кваліфікацією своїх дій при обставинах встановлених при досудовому розслідуванні, не оспоренням фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень учасниками судового провадження, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, про те, що вони будуть позбавленні права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, заперечень з боку прокурора, виходячи з вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого, суд находить його вину повністю доказаною, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений скоїв злочини середнього ступеня тяжкості.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, являється інвалідом ІІІ групи, пенсіонером, отримує пенсію по інвалідності, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2010 року з приводу синдрому залежності від алкоголю, вдівець, проживає за фактичним місцем проживання, у домоволодінні, яке належить його матері, згідно наданих характеристик обвинувачений характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, за матір`ю не доглядає, веде аморальний спосіб життя, неодноразово надходили скарги від односельців на його погану поведінку до сільської ради. За висновком досудової доповіді ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як висока і може відбутися у будь-який момент, зважаючи на значну кількість криміногенних факторів ризику за результатами оцінки. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення, запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
При відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, обставинами, які пом`якшують таке, суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, та за епізодом у відношенні потерпілої ОСОБА_6 добровільне відшкодування завданого збитку
Підстав для застосування у відношенні обвинуваченого ст. 69 КК України судом не встановлено, оскільки встановлені вище обставини не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості вчинених ним злочинів.
Суд приймає до уваги, що за епізодом у відношенні потерпілої ОСОБА_6 обвинувачений визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував шкоду і, крім того, обставин, що обтяжують покарання, встановлено не було.
Відповідно до вимог ст. 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Санкцією ч. 1 ст. 185 КК передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, а тому з урахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 ч.1 ст. 66 КК України, та відсутності обставин, що обтяжують покарання, визнання ним вини за епізодом у відношенні ОСОБА_6 , обвинуваченому належить призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69-1 КК України на строк, що не може перевищувати двох третин максимального строку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, після цього призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України окремо, та визначити остаточне покарання обвинуваченому на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.
Суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів обвинуваченим, особу обвинуваченого, що він вдовець, утриманців не має, згідно наданих характеристик характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, за матір`ю не доглядає, веде аморальний спосіб життя, неодноразово на його погану поведінку до сільської ради надходили скарги від односельців, обвинувачений має слабкі соціальні зв`язки, від відбування покарання, призначеного вироком Сахновщинського районного суду Харківської області від 02.02.2017 року, у зв`язку з закінченням іспитового строку був звільнений ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.04.2018 року, і через незначний проміжок часу - менш ніж через 2 місяці після цього вчинив кримінальне правопорушення у відношенні потерпілої ОСОБА_6 , через приблизно півтора місяця після цього вчинив кримінальне правопорушення у відношенні потерпілої ОСОБА_7 повторно, діяв умисно, з корисливих мотивів, за висновком досудової доповіді ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як висока і може відбутися у будь-який момент, зважаючи на значну кількість криміногенних факторів ризику за результатами оцінки. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення, запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства на певний строк, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення товарознавчої експертизи № 3227 від 15.08.2018 року в сумі 572 гривень 00 копійки.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69-1 КК України у виді позбавлення волі строком на ОДИН рік.

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на ОДИН рік ШІСТЬ місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі строком на ОДИН рік ШІСТЬ місяців.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання ОСОБА_5
Речові докази:
- DVD-R диск з відеозаписом від 12.06.2018 року, DVD диск з матеріалами відеофіксації з камер відеоспостереження в «Будинку побуту» м. Лозова, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити там же;
- жіночий гаманець чорного кольору, прямокутної форми, зроблений зі шкірозаміннику, жіноча сумка-рюкзак, чорного кольору, яка оздоблена білим орнаментом у вигляді індійських слонів, рюкзак зроблений з тканини, також оздоблений шкіряними ремінцями коричневого кольору, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у останньої.
- мобільний телефон марки «Samsung» моделі « A 500», - який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , - залишити у останньої.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи № 3227 від 15.08.2018 року в сумі 572 гривень 00 копійки, які необхідно стягнути на наступні реквізити: код доходів 24060300, п/р 0005, код отримувача (ЄДРПО) 37999680, МФО 899998, отримувач платежу УК Слобідсь/мХар Слобідські/24060300, банк Казначейство України, стягувач Держава.
Долю речових доказів вирішити по вступу вироку в законну силу.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1