Постанова

іменем України
5 липня 2018 року

м. Київ
справа № 676/98/16-к
провадження № 51-3629км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального

суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового
засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги заступника прокурора Хмельницької області та захисника ОСОБА_6 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 22 лютого 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001227, за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 10 березня 2015 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 7 місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені
судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вищевказаним вироком ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і на підставі ч. 4 ст. 70 КК визначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.
ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК і виправдано його на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КК через недоведеність винуватості особи за епізодами вчинення крадіжок у м. Кам`янці-Подільському:
- у період із 20:00 24 липня 2014 року по 7:30 25 липня 2014 року з кіоску «Український кристал» на вул. Жукова на загальну суму 2066,42 грн;
- в період із 20:00 30 липня 2014 року по 7:30 31 липня 2014 року з магазину «Український кристал», на вул. Пушкінський, 34 в на загальну суму 312,44 грн;
-- в період із 20:00 3 серпня 2014 року по 8:00 4 серпня 2014 року з магазину «Елегія», на вул. Суворова, 2 в на загальну суму 1700 грн.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 28 листопада 2015 року по 21 вересня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Питання щодо речових доказів та судових витрат вирішено судом відповідно до вимог закону.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 у період із 23:00 2 серпня 2014 року по 11:00 3 серпня 2014 року за допомогою невстановленого предмета пошкодив металеві ролети та нижню частину вхідних дверей кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (на перехресті вул. Огієнко та Князів Коріатовичів у м. Кам`янці-Подільському), проник всередину кіоску, звідки, діючи повторно, викрав із шухляди 980 грн, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вказану суму.
Також ОСОБА_7 у період із 15:00 2 серпня 2014 року по 6:35 3 серпня 2014 року за допомогою невстановленого предмета пошкодив металеві ролети та нижню частину вхідних дверей магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( АДРЕСА_2 ), проник усередину магазину, звідки, діючи повторно, викрав персональний комп`ютер, системний блок та комплектуючі до нього, клавіатуру, оптичний маніпулятор, телевізор, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 5127 грн.
Апеляційний суд залишив без задоволення апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 та прокурора, а вирок суду без зміни.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 28 листопада 2015 року по 22 лютого 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить скасувати постановлені щодо ОСОБА_7 судові рішення та закрити кримінальне провадження. Вказує на те, що всі докази здобуто й досліджено судом із грубими порушеннями права на захист засудженого, оскільки суд за клопотанням прокурора замінив захисника ОСОБА_12 на іншого. При цьому прокурор пояснив засудженому, що через неявку захисника слід залучити іншого для участі в одній процесуальній дії, однак суд замінив його взагалі. Засудженого ввели в оману, пояснивши, що неявка захисника з неповажних причин є підставою для його заміни, а також повідомили, що захисник відмовився його захищати. Крім того, зазначає, що працівники поліції примусили засудженого оговорити себе, розгляд кримінального провадження відбувся без участі потерпілих, а головуючий за наявності підстав не заявив самовідвід.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_7 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вказує на те, що засудженому було замінено захисника без його обов`язкової присутності, і ОСОБА_7 не мав із ним конфіденційного спілкування, у зв`язку з чим було грубо порушено його право на захист. Зазначає, що суд апеляційної інстанції, залишивши апеляційні скарги учасників провадження без задоволення, не вказав, на яких підставах визнав доводи, викладені у скаргах, неспроможними, а тому ухвала не відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 підтримала касаційну скаргу, подану прокурором, і просила її задовольнити, а також частково підтримала касаційну скаргу, подану захисником.
Мотиви Суду
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги. Висновки суду про виправдання ОСОБА_7 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу за епізодами крадіжок, описаних у вироку, в касаційних скаргах не оскаржуються.
Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. На будь-яких інших підставах суд касаційної інстанції не вправі скасувати чи змінити оскаржувані рішення.
У поданій касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 посилається, серед іншого, на неповноту судового розгляду, не погоджується з установленими у вироку фактичними обставинами кримінального провадження, тоді як у силу ст. 433 КПК їх перевірки до повноважень суду касаційної інстанції законом не віднесено.
Разом із тим, у результаті касаційного перегляду було встановлено, що висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні й безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами.
Зокрема, такого висновку місцевий суд дійшов на підставі аналізу:
- показань самого засудженого ОСОБА_7 , котрий вини у скоєному не визнав, у категоричній формі відмовився давати пояснення, при цьому пояснив, що під час слідчого експерименту він жодних показань не давав, слідчий говорив йому, куди показувати рукою, та фотографував його, при цьому не було ні понятих, ні захисника ОСОБА_12 , протокол він підписав в ізоляторі за вказівкою захисника. За словами ОСОБА_7 крадіжок він не вчиняв і оговорив себе під тиском працівників міліції та за вказівкою захисника, при цьому пояснити наявність відбитків його рук у кіоску «Бліни по-царські» та магазині «Водограй» пояснити не зміг. Дійсно здав до ломбарду комп`ютер, який йому подарували;
- показань потерпілої ОСОБА_8 , котра пояснила, що коли прийшла на роботу до кіоску «Бліни по-царські», побачила, що ролети пошкоджено, а двері внизу вирізано. Викликала працівників міліції, які вилучили з місця події відбитки пальців рук. З кіоску було викрадено 980 грн;
- фактичних даних, що містяться: у протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 3 серпня 2014 року від ОСОБА_13 , відповідно до якого з кіоску «Бліни по-царські» було викрадено 980 грн; у протоколі огляду місця події від 3 серпня 2014 року приміщення магазину «Водограй», згідно з яким якого було виявлено крадіжку майна ОСОБА_9 та вилучено з місця події дев`ять слідів пальців рук; у висновку експерта від 19 вересня 2014 року, відповідно до якого сліди пальців рук, вилучені під час огляду приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », придатні для ідентифікації, а з повідомлення начальника НДЕКЦ УМВСУ в Хмельницькій області від 31 жовтня 2014 року убачається, що в ході перевірки центральним автоматизованим дактилоскопічним обліком згаданих слідів вони співпадали з відбитками вказівного та середнього пальців лівої руки на дактилокарті, заповненій на ОСОБА_7 ; у висновку експерта від 19 вересня 2015 року, згідно з яким сліди пальців рук, вилучені під час огляду приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », залишив ОСОБА_7 ; у повідомленні директора ПТ «Ломбард Приват» від 22 вересня 2015 року, відповідно до якого з ОСОБА_7 було укладено договір позики на суму 1800 грн під заставу комп`ютера, монітора, мишки, клавіатури; у товарному чеку, з якого убачається, що потерпіла ОСОБА_9 придбала персональний комп`ютер, системний блок із комплектуючими, клавіатуру, оптичний маніпулятор; у протоколі огляду місця події від 3 серпня 2014 року, відповідно до якого було виявлено крадіжку майна потерпілої ОСОБА_8 із приміщення кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також вилучено з місця події 13 слідів пальців рук та долоні; у висновку експерта від 21 вересня 2014 року та 24 грудня 2015 року, згідно з яким вищезазначені сліди залишено мізинцем правої руки та лівою долонею ОСОБА_7 .
Упродовж розгляду кримінального провадження суд першої інстанції, з`ясувавши передбачені ст. 91 КПК обставини, що належать до предмета доказування, встановив факт скоєння суспільно небезпечного діяння й обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_7 за епізодами крадіжок майна зкіоску «Бліни по-царськи» та магазину «Водограй».
Фактичні дані, які покладено в основу вироку та на яких ґрунтується обвинувачення засудженого, отримані в порядку, визначеному КПК, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду,

не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Такі дані відповідно до ст. 84 КПК є доказами у кримінальному провадженні. Переконливих аргументів, які би свідчили про протилежне та про істотне порушення судом приписів ст. 94 цього Кодексу, касаційний суд не встановив.
Доводи, викладені у касаційних скаргах про порушення права засудженого на захист, були предметом перевірки суду апеляційної інстанції. Зазначені доводи, наведені в апеляційних скаргах засудженого та його захисника, цей суд належним чином розглянув і, визнавши ці доводи неспроможними, відмовив у задоволенні заявлених вимог, навівши обґрунтування прийнятого рішення.
Зокрема, апеляційний суд зазначив, що захисника ОСОБА_12 було замінено на іншого у зв`язку з неналежним виконанням останнім своїх обов`язків, що у свою чергу призвело до зриву судових засідань та затягування розгляду кримінального провадження. Клопотання про призначення нового захисника підтримав і засуджений ОСОБА_7 , після чого захисника ОСОБА_14 ухвалою суду було замінено через Хмельницький обласний центр безоплатної вторинної правової допомоги. Право засудженого на захист не було порушено, всі подальші засідання відбувалися за участі захисника ОСОБА_6 , істотного порушення вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження апеляційний суд не встановив. З такими висновками погоджується й колегія суддів.
Доводи захисника про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість не відповідають фактичним обставинам справи і не спростовують висновків суду першої інстанції щодо призначеного ОСОБА_7 покарання.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
При призначені засудженому покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу засудженого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше неодноразово був судимий, у вчиненому не розкаявся і завданих потерпілим збитків не відшкодував, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.
Урахувавши всі зазначені обставини в їх сукупності, а також думку потерпілих, суд дійшов обґрунтованого висновку про неможливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства і призначив йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Суд касаційної інстанції вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, воно відповідає загальним засадам, визначеним у статтях 50, 65 КК.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у кримінальному провадженні судом не встановлено, а тому підстави для скасування судових рішень відсутні. З огляду на наведене касаційні скарги прокурора та захисника задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 22 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційні скарги заступника прокурора Хмельницької області та захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3