АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 660/376/18 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/791/702/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 125 КК України
У Х В А Л А
іменем України

25 вересня 2018 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000107 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 30 травня 2018 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та мешканку АДРЕСА_1 , раніше не судиму,
засуджено за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 75 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1275 грн.

в с т а н о в и л а:

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винною і засуджено за те, що вона 12.02.2018 року, у вечірній час, близько 20 год. 00 хв., перебуваючи біля приміщення кафе ФОП « ОСОБА_8 », що по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_9 , з особистих мотивів, умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на нанесення тілесних ушкоджень, сидячи на ОСОБА_9 , яка лежала на землі, нанесла останній декілька ударів руками зігнутими в кулаки по тілу, спричинивши своїми діями ОСОБА_9 , тілесні ушкодження, які розділено на дві групи: 1 група - синець, садни задньої поверхні правого плеча, забій правого плечового суглобу, які утворилися в результаті падіння потерпілої на площину з висоти власного зросту, яким передував, не виключено, удар чи поштовх по нозі; 2 група - садни шиї, рвана рана шиї, які утворилися в результаті впливу тупих предметів, не виключено пальців рук, які згідно висновку судово-медичної експертизи №11 від 27.02.2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 посилається на незаконність та необґрунтованість вироку у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Свої доводи мотивує тим, що у неї було умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, оскільки вони утворилися внаслідок необережності та самозахисту, коли потерпіла ОСОБА_9 наносила їй удари, а потім впала з висоти власного зросту та отримала тілесні ушкодження, що зазначено в протоколі слідчого експерименту за участю потерпілої. Вказує, що свідок ОСОБА_10 підтвердив лише наявність конфлікту між нею і потерпілою, при цьому він не вказував, хто кому заподіяв тілесні ушкодження. Свідок ОСОБА_11 є рідною сестрою потерпілої, тому її показання викликають сумнів в їх достовірності. Зазначає, що всупереч вимогам ст.240 КПК України слідчим не було проведено слідчий експеримент за її участю для встановлення обставин події. Вважає, що судом безпідставно не прийнято до уваги показання свідка ОСОБА_12 про те, що потерпіла наносила удари ОСОБА_7 , а потім впала на землю, чим було порушено принцип змагальності. Крім того, висновок судово-медичної експертизи проведено в рамках іншого кримінального провадження, в якому ОСОБА_9 мала статус свідка, а не потерпілої, тому є недопустимим доказом. З цих підстав просить скасувати вирок суду першої інстанції щодо неї та закрити кримінальне провадження.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченої ОСОБА_7 , яка підтримала свої апеляційні вимоги, просила їх задовольнити, думку прокурора про залишення апеляційної скарги обвинуваченої без задоволення, а вироку без зміни, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації її дій за ч.2 ст.125 КК України, обґрунтовані дослідженими під час судового розгляду доказами, яким дано належну оцінку, і відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_7 про недоведеність її вини у вчиненні інкримінованого злочину, є непереконливими.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 , не визнаючи себе винною, не заперечувала той факт, що між нею та потерпілою ОСОБА_9 відбувся конфлікт, в ході потерпіла наносила їй удари кулаками по обличчю. Стверджувала, що в свою чергу вона закривалася руками, а коли вона стала відходити від ОСОБА_13 , остання впала, в результаті чого отримала тілесні ушкодження.

Ці заперечення ОСОБА_7 проти обвинувачення, а також аналогічні доводи, наведені нею в апеляційній скарзі, були предметом перевірки в судовому засіданні і спростовуються детально наведеними у вироку доказами.

Потерпіла ОСОБА_9 показала, що 12.02.2018 року близько 20.00 год. разом із сестрою ОСОБА_11 проходила біля кафе ФОП « ОСОБА_8 », біля якого перебувала обвинуваченаОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 .. Коли вона (потерпіла) стала з`ясовувати у обвинуваченої обставини щодо розповсюдження чуток про особисте життя, між ними відбулася бійка, під час якої від поштовху впала на спину. Після чого, ОСОБА_7 сіла зверху і нанесла їй декілька ударів руками по обличчю. Вона в свою чергу, захищаючись, закривала обличчя руками. Після втручання ОСОБА_11 та ОСОБА_10 бійку було припинено.
Вона же, ці ж обставини підтвердила під час слідчого експерименту продемонструвала, як обвинувачена ОСОБА_7 заподіяла їй тілесні ушкодження, сидячи на ній зверху, наносячи удари руками по обличчю. (а.п. 55-56)
Зазначені показання потерпілої суд першої інстанції правильно визнав достовірним джерелом доказів, оскільки вони підтверджуються іншими доказами.
Свідок ОСОБА_11 показала, що 12.02.2018 року разом із ОСОБА_9 проходили повз кафе ФОП « ОСОБА_8 », біля якого знаходилась обвинувачена. Між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 виник конфлікт з приводу розповсюдження пліток, в результаті якого обвинувачена штовхнула ОСОБА_16 і та впала, потім ОСОБА_15 , сидячи на потерпілій, наносила удари в область голови.
Свідок ОСОБА_10 показав, що 12.02.2018 року він знаходився біля кафе ФОП « ОСОБА_8 » в с. Любимівка. Підтвердив обставини виниклого конфлікту між потерпілою та обвинуваченою, в результаті якого розпочалась бійка, яку було припинено ним.

Висновками судово-медичних експертиз від 27.02.2018 року та 14.03.2018 року встановлено, що потерпілій ОСОБА_9 заподіяні легкі тілесні ушкодження в результаті побиття, що потягли короткочасний розлад здоров`я. Зокрема, забиття правого плечового суглобу в результаті падіння на поверхню з висоти власного зросту, яким передували цілком можливо удар або поштовх по нозі, а також наявність саден шиї, рвана рана шиї, які утворені, цілком можливо пальцями рук. Дані тілесні ушкодження могли бути наслідком нанесення ударів, як вказує потерпіла.

(а.п. 51, 58-59)

Висновки цих експертиз не є суперечливими, які узгоджуються з показаннями потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_11 відносно локалізації та механізму утворення тілесних ушкоджень у потерпілої, якими спростовуються твердження обвинуваченої про те, що вона не била потерпілу, а також показання ОСОБА_12 про те, що в ході конфлікту потерпіла сама впала на землю.

Будь-яких сумнівів в обґрунтованості висновків зазначених вище експертиз не має, вони базуються на досліджені даних, що були отримані під час проведення слідчих дій за участю потерпілої, а тому у суду не було підстав ставити їх під сумнів.

Оскільки викладені докази узгоджуються між собою щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_7 злочину, у суду не було підстав ставити під сумнів їх належність, допустимість, достовірність і достатність, які у своїй сукупності викривають обвинувачену у вчиненні інкримінованого злочину, які обґрунтовано покладено в основу обвинувального вироку. У зв`язку з чим, у суду не було підстав ставити під сумнів правдивість показаній свідка ОСОБА_11 , як на це посилається апелянт.

Врахувавши всі обставини справи, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги показання обвинуваченої ОСОБА_7 про те, що вона не била потерпілу, а також свідка ОСОБА_12 про те, що в ході конфлікту потерпіла била ОСОБА_7 , а потім сама впала на землю, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_11 , висновками судово-медичних експертиз.

Аналіз викладених доказів переконливо свідчить про те, що ОСОБА_7 під час конфлікту, який виник на ґрунті неприязних стосунків, сидячи зверху, умисно нанесла декілька ударів руками по тілу потерпілій ОСОБА_17 , заподіявши їй легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я.
Давши належну оцінку дослідженим доказам у їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_7 винною у вчиненні злочину та правильно кваліфікував її дії за ч.2 ст.125 КК України.
Отже, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченої доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, є таким, що не ґрунтуються на матеріалах провадження.

Твердження обвинуваченої про те, що всупереч вимогам ст.240 КПК України слідчим не було проведено слідчий експеримент за її участю для встановлення обставин події, слід визнати безпідставними, оскільки в матеріалах провадження відсутні дані, які б свідчили про те, що нею заявлялося клопотання про проведення цієї слідчої дії під час досудового розслідування за її участю або за її залученням.
Крім того, законом не встановлюється обов`язковість залучення підозрюваного до участі у вказаній слідчій дії.

Позбавлені підстав і доводи апелянта про недопустимість як доказів висновків судово-медичних експертиз, проведених в рамках іншого кримінального провадження, в якому ОСОБА_9 мала статус свідка, а не потерпілої.

Так, перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що 12.02.2018 року ОСОБА_9 подано заяву про вчинення відносно неї злочину ОСОБА_7 , в цей же день внесено відомості до ЄРДР про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України в кримінальному провадженні 0000107. 13.03.2018 року ОСОБА_9 залучено потерпілою у вказаному кримінальному провадженні та проведено судово-медичну експертизу, що відповідає вимогам ст.ст.214, 217 КПК України.

Посилання апелянта про недопустимість доказів в контексті вимог ст.86 КПК України є голослівними та не ґрунтуються на матеріалів кримінального провадження.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, в тому числі права обвинуваченої на захист при збиранні та досліджені доказів, їх оцінки, розгляді клопотань, які могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо винності обвинуваченої та правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність, під час апеляційного розгляду справи не виявлено.

У зв`язку із чим, підстав для скасування вироку та закриття кримінального провадження, як про це ставить питання обвинувачена, колегія суддів не знаходить.

Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, даних про особу винної, яка характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутності обставин, що обтяжують покарання, яке за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Даних про те, що у провадженні неправильно застосовано кримінальний закон чи допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, які можуть бути підставами для скасування чи зміну вироку, колегією суддів не встановлено, тому апеляційну скаргу обвинуваченої слід залишити без задоволення, а вирок без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 30 травня 2018 року щодо неї- без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3 (підпис) ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 26 вересня 2018 року
Ухвала набрала законної сили 25 вересня 2018 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2