Номер провадження:1-кп/521/1167/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2018 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3
захисник ОСОБА_4
за участі обвинуваченої ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та просив направити кримінальне провадження на об`єднання до Київського районного суду м. Одеси.
Сторона захисту заперечувала проти продовження строку дії запобіжного заходу та не заперечувала про об`єднання кримінальних проваджень.
Потерпілий підтримав думку прокурора, обвинувачена заперечувала щодо клопотання.
Вислухавши думку сторін, суд вважає, що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та направити кримінальне провадження на об`єднання з наступних підстав.
Щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне зазначити наступне, ОСОБА_5 , обвинувачується, у скоєнні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів. У практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри (обвинувачення) щодо вчинення тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою. Хоча, поряд з цим Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»). Таким чином, тяжкість покарання на даному етапі ще може свідчити про наявність ризику переховування від органу досудового розслідування або суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України).
Відповідно до ч.3 ст. 5 Конвенції звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій.
Також, при вирішенні питання про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує і інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я відсутність відомостей щодо неможливості перебування під вартою; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, суд також враховує вимоги ст.ст. 5, 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.
Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому та обмеження його конституційних прав в даному випадку, є виправданим і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строків тримання під вартою обвинуваченій, судом не встановлено.
Суд на підставі п.1 ч.4 ст. 183 КПК України та оцінюючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 и 178 КПК України вважає, що застосування застави до ОСОБА_5 неможливе.

Крім того, розглядаючи питання щодо направлення кримінального провадження на об`єднання до Київського районного суду м. Одеси суд виходив з наступного.

Згідно ч.1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження, згідно з правилами, передбаченими ст. 217 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

Згідно з клопотанням сторони обвинувачення ОСОБА_5 , притягується до кримінальної відповідальності Київським районним судом м. Одеси за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.2, 4 ст.187 КК України. Таким чином кримінальне провадження повинен розглядати суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке кримінальне правопорушення.

Також слід зазначити, що ніяких інших відомостей, щодо вчинення ОСОБА_5 , інших кримінальних правопорушень не надано.

Згідно ч.2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах територіальної юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду.

Таким чином, суд вважає за необхідне звернутися з поданням про направлення кримінального провадження до Київського районного суду м. Одеси.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 217, 334 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Продовжити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з урахуванням попередньої ухвали суду до 07.12.2018 року, включно.

Звернутися до апеляційного суду Одеської області з поданням про направлення кримінального провадження у відношенні ОСОБА_5 , обвинуваченої у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України до Київського районного суду м. Одеси.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Cуддя: ОСОБА_1