Справа № 589/1615/18
Провадження № 1-кс/589/696/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2018 року слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2018 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на майно: автомобіль ГАЗ 52-04, блакитного кольору, 1976 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та дошки, довжиною 2 метри в кількості 42 шт., та довжиною 4,10 метри в кількості 67 шт., які знаходяться в кузові даного автомобіля.
Клопотання слідчий мотивує тим, що в провадженні слідчого відділу Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000497 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Згідно даних ЄРДР, 06 квітня 2018 року о17:25 год. працівники поліції запинили автомобіль марки ГАЗ 52 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , у якого під час перевірки документів виявлено підробку на відпуск та перевезення вантажу-пиловника.
В цей же день проведено огляд вказаного автомобіля, під час якого вилучено як сам автомобіль, так і майно, що в ньому зберігалося: дошки, довжиною 2 метри в кількості 42 шт., та довжиною 4,10 метри в кількості 67 шт.
Посилаючись на ті обставини, що вилучене майно має ознаки речових доказів у кримінальному провадженні, зберегло на особі його сліди, слідчий просить арештувати вилучене майно.
Крім того, слідчий просить поновити строки на звернення до суду з клопотанням про арешт майна, які передбачені ст. 171 КПК України, посилаючись на наявність поважних причин, які перешкоди йому звернутися до суду з клопотанням про арешт майна на наступний день після огляду.
Вивчивши матеріали клопотання, перевіривши його доводи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий проводить огляд житла чи іншого володіння особи, що здійснюється згідно з правилами, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Відповідно до ст. 234 КПК України, обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи за результатами розгляду відповідного клопотання слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора.
В цей же час, згідно ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.
Між тим, як встановлено з клопотання слідчого, огляд транспортного засобу ("іншого володіння" в розумінні ч. 2 ст. 233 КПК України),у ході якого було його і вилучено, а також лісоматеріал, який в ньому знаходився, проведено без дозволу слідчого судді, і в порядку ч. 3ст. 233 КПК України, слідчий за погодженням із прокурором невідкладно після здійснення таких дій не звернувся з клопотанням про проведення обшуку (огляду) до слідчого судді для здійснення наступного судового контролю.
Таким чином, вказаний транспортний засіб та дошки, які в ньому знаходяться, мають ознаки недопустимого доказу згідно положень ст. 87 КПК України, а тому слідчий суддя не вправі накладати на нього арешт як на речовий доказ у даному кримінальному провадженні.
При цьому слід звернути увагу на ті обставини, що кримінальне провадження слідчим здійснюється за фактом вчинення злочину, передбаченого ст. 358 КК України, якою передбачено відповідальність за підроблення документів, печаток, штампів та бланків.
В цей же час, ставляти питання про арешт транспортного засобу та дощок, слідчий не обґрунтував свої висновки з приводу того, яким чином вказане майно може мати ознаки предмета, знаряддя чи засобу вчинення злочину, пов`язаного з підробкою документів.
Поряд з цим слід зазначити, що слідчим також допущено інші процесуальні порушення вимог КПК України, які тягнуть за собою відмову у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Процесуальне вирішення питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно визначено ч. 5 ст. 171 КПК України, відповідно до якої клопотання слідчого про накладення арешту підлягає внесенню до суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Тобто законодавець чітко визначив межі допустимого втручання слідчого в право власника (володільця) майна без наявності для цього судового рішення. Зазначені межі охоплюються одним робочим днем, не можуть бути розширені слідчим за власною ініціативою, оскільки закон імперативно визначив, що у разі не звернення з клопотанням про арешт майно підлягає негайному поверненню його володільцю. Відповідно, вказаний строк є присічним та питання про його відновлення не може поставати.
Оскільки законом не надано можливості слідчому затримувати вилучене майно понад встановлений строк та поза межами цього строку звертатися до суду з клопотанням про його арешт, слідчий суддя не може розглядати таке майно як предмет арешту та накладати на нього арешт, оскільки такий арешт, в розумінні Ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не буде вважатися таким, що застосований на умовах, передбачених законом.
Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого, огляд транспортного засобу та речей, що в ньому знаходилися, на що слідчий просить накласти арешт, було проведено 06 квітня 2018 року. А отже, виходячи з положень вищезазначених норм закону, слідчий повинен був звернутися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучений транспортний засіб не пізніше наступного робочого дня після його вилучення. Разом з тим, слідчий не дотримався вимог закону та звернувся з клопотанням лише 23 квітня 2018 року, тобто з пропуском встановленого законом строку.
Вказані обставини, а саме пропущення строку для звернення з клопотанням, є самостійними підставами для відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна. Питання про відновлення строків, як зазначено вище, в межах вирішення зазначеного процесуального питання КПК України не передбачено.
Одночасно слід зазначити, що слідчий не позбавлений можливості звернутись до суду з клопотання про арешт майна, після того як воно буде повернуто власнику та втратить статус тимчасово вилученого майна.
Зважаючи на вищезазначене, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно: автомобіль ГАЗ 52-04, блакитного кольору, 1976 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та дошки, довжиною 2 метри в кількості 42 шт., та довжиною 4,10 метри в кількості 67 шт., які знаходяться в кузові даного автомобіля.
Відмова у задоволенні клопотання тягне за собою негайне повернення особі вилученого майна.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1