УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ :

В провадження Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.
Своє клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.07.2018 накладено арешт на договір дарування квартири АДРЕСА_1 .
Як зазначав представник заявника - адвокат ОСОБА_3 , що на підставі повідомлення ОСОБА_4 , відкрито кримінальне провадження, та 06.06.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006218 було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України. Оскільки його заявник є добросовісним набувачем даної квартири, оскільки зазначений договір було укладено померлою громадянкою ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 , так як останній був родичем останньої по батьковій лінії, відносно нього не здійснюється кримінальне провадження, тому просить скасувати накладений арешт, відповідно до ст.41 Конституції України.
Адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав з наведених у ньому підстав, просив його задовольнити.
Заслухавши адвоката, який просив скасувати накладений арешт, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволеню з наступних підстав.
Згідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Разом з цим, п. 1 ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частина 1 ст.174 КПК України передбачає, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.07.2018 накладено арешт на договір дарування квартири АДРЕСА_1 .
06.06.2018 на підставі повідомлення громадянина ОСОБА_4 слідчим Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006218 за фактом вчинення злочину, передбаченого ст.356 КК України.
Таким чином на момент винесення ухвали про накладення арешту на вказаний договір дарування квартири у суду не було інформації про її відчуження.
Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.
У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, вмотивованим та обґрунтованим. Рішення відповідає цим критеріям, якщо воно ухвалено у відповідності із нормами матеріального та процесуального права на підставі обєктивно зясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, належним чином оціненими в їх сукупності та з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Оскільки, на вищезазначений договір дарування був накладений арешт необґрунтовано, так як на час розгляду клопотання про накладення арешту на договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 26.05.2009 за № 1108, бланк серії ВМВ № 965631, він належав ОСОБА_4 , він не є речовим доказом по справі, тому суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року на договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 26.05.2009 за № 1108, бланк серії ВМВ № 965631.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1