ВИРОК
Іменем України
14.09.2018 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальні провадження №№0002612 від 09.08.2017 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судженого: 11.11.2013 року вироком Франківського районного суду м.Львова за ч.1 ст. 289, ч.2 ст. 289, ч.1 ст.70 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,104 КК України звільнений від відбування покарання із випробуванням строком один рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289, ч.2 ст.289 КК України, -

в с т а н о в и в :

08.08.2017 року близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території автостоянки, що розташована за адресою м. Львів, вул. Кн. Ольги, 104 , маючи прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом - мотоциклом марки «Suzuki» модель «Bandit», номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом пошкодження кабелю живлення замка запалювання вищевказаного мотоцикла, що знаходився під кермом мотоцикла та в подальшому, шляхом самовільного скручування кабелю, завів мотоцикл марки «Suzuki» модель «Bandit» та виїхав на ньому за межі території автостоянки, а відтак своїми неправомірними діями незаконно заволодів вказаним мотоциклом, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 63 000 гривень.

Крім цього, 09.08.2017 року близько 09 години 20 хвилин, ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території автостоянки, що розташована за адресою м. Львів, вул. Кн. Ольги, 104, маючи прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом - мотоциклом марки «HUSQVARNA» модель ТЕ630, номер кузова НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , шляхом пошкодження кабелю живлення замка запалювання вищевказаного мотоцикла, що знаходився під кермом мотоцикла та в подальшому, шляхом самовільного скручування кабелю, завів мотоцикл марки«HUSQVARNA»моделі ТЕ630та виїхав на ньому за межі території автостоянки, а відтак своїми неправомірними діями незаконно заволодів вказаним мотоциклом, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 130 000 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся, пояснення дав аналогічні до фабул обвинувачення. Свої дії пояснив необдуманістю щодо настання негативних наслідків. Просить суворо не карати.

Потерпілі у судовому засіданні пояснили, що вони моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого не мають, оскільки останній визнав неправомірність вчинення своїх дій, щиро розкаявся та просять суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Згідно ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Згідно п.4 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України в судовому засіданні не досліджувалися інші зібрані по справі докази, оскільки за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.289, ч.2 ст.289 КК України доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства, так як він скоїв незаконне заволодіння транспортним засобом та незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, дані про особу обвинуваченого: раніше притягався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, та те, що він вибачився перед потерпілими, останнім матеріальна та моральна шкода відшкодована, претензій потерпілі до обвинуваченого не мають та просили суд суворо його не карати; під час досудового та судового слідства активно сприяв розкриттю злочину; думку прокурора, захисника, законного представника неповнолітнього обвинуваченого та потерпілих.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає повне визнання своєї провини і щире каяття, сприяння слідству та суду у розкритті злочину та встановлення істини по справі та у відповідності до ст.67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині КК України.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті ч. 1 ст.289 КК України у вигляді позбавлення волі та в межах санкції статті ч. 2 ст.289 КК України у вигляді позбавлення волі, з застосуванням ст.69 КК України, з визначенням остаточного покарання, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим відповідно до ч.1 ст.70 КК України у вигляді позбавлення волі.

Остаточно визначити покарання ОСОБА_4 , на підставі ч.4 ст. 70 КК України, з врахуванням вироку Сихівського районного суду м. Львова від 31.01.2018 року, шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк п`ять років. Однак суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 , можливе без відбування покарання та рахує за доцільне застосувати до обвинуваченого ст.ст.75,104 КК України, з покладенням на його обов`язків на підставі ст.76 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази по справі, а саме: мотоцикл марки «Suzuki» д.н.з. НОМЕР_7 - повернути потерпілому ОСОБА_8 в якого такий знаходиться на зберіганні та мотоцикл марки «HUSQVARNA» Д.Н.З НОМЕР_5 повернути потерпілому ОСОБА_7 , в якого такий знаходиться на зберіганні.

Судові витрати на залучення експертівв сумі 3462,70 грн. належить стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 370, 373, 374,376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання :

- за ч. 1 ст. 289 КК України 1(один) рік позбавлення волі;

- за ч.2 ст.289 КК України, з застосуванням ст.69 КК України 4(чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4(чотири) роки позбавлення волі.

Остаточно визначити ОСОБА_4 покарання, на підставі ч.4 ст. 70 КК України, з врахуванням вироку Сихівського районного суду м. Львова від 31.01.2018 року, шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років.

На підставі ст.ст.75,104 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта ЛНД ЕКЦ МВС України, у зв`язку з проведення експертиз у розмірі 3462,70 грн.

Речові докази по справі, а саме: мотоцикл марки «Suzuki» д.н.з. НОМЕР_7 - повернути потерпілому ОСОБА_8 в якого такий знаходиться на зберіганні та мотоцикл марки «HUSQVARNA» Д.Н.З НОМЕР_5 повернути потерпілому ОСОБА_7 , в якого такий знаходиться на зберіганні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, з моменту отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, потерпілим, захиснику, законного представнику обвинуваченого та обвинуваченому.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1