Справа № 206/4104/17
Провадження № 1-кп/206/69/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" серпня 2018 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000760 від 11.06.2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого стропальником в ТОВ «Содружество», одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 15.05.2017 року приблизно о 13 годині 50 хвилин, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_3 , зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_9 . В цей час, у ОСОБА_4 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

В цей же день, приблизно о 13 годині 55 хвилин, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , рукою з землі підняв дерев`яну палку та підійшов до ОСОБА_9 , при цьому знаходячись приблизно на відстані витягнутої руки від ОСОБА_9 , тримаючи вищевказану палку обома руками, наніс останньому один удар зверху вниз в тім`яно потиличну область голови зліва, в результаті чого останній впав на землю.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, знаходячись на території вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_4 правою рукою стисненою у кулак, зі значною силою наніс лежачому на землі ОСОБА_9 один удар в скроневу область лівої частини голови.

В результаті умисних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_9 , згідно із висновком судово-медичної експертизи № 2426е від 25.07.2017 року, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани в тімьяно-потиличній області ліворуч та підшкірної гематоми (субгалеальної) в тім`яній області ліворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день); закритий перелом вилично-верхньощелепного комплексу ліворуч зі зміщенням уламків з відокремленням виличної кістки від лицьового черепа у всіх 4-х місцях кріплення є ускладненим переломом, дані тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, при цьому суду показав, що 15.05.2017 року приблизно о 13:50 год. знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , у своєї колишньої співмешканки ОСОБА_10 , куди прийшов провідати дочку, у той час прийшов раніше знайомий потерпілий ОСОБА_11 (який тоді був співмешканцем ОСОБА_12 ). Йому (обвинуваченому) було відомо, що потерпілий до того побив його колишню дружину, і через це він підняв палицю та вдарив потерпілого по голові, від чого той присів і пішла кров, після чого потерпілий підвівся, а він наніс йому ще один удар рукою по обличчю, після викликали «швидку медичному допомогу», вони приїхали та надали ОСОБА_11 лікарську допомогу. В подальшому обвинувачений повідомив суду, що насправді дане побиття потерпілого мало місце через те, що потерпілий зґвалтував зі своїм товаришем ОСОБА_13 , при цьому вказав на те, що остання за даним фактом до правоохоронних органів не зверталась, та для нього це стало мотивом для помсти.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що 15.05.2017 року приблизно о 14:00 год. заїхав до колишньої співмешканки ОСОБА_10 за речами, за адресою: АДРЕСА_3 , так як перестав жити з нею однією сім`єю, зайшовши на подвір`я, побачив раніше знайомого ОСОБА_4 , який вибіг йому назустріч і наніс удар палкою по голові, у нього побігла кров, ОСОБА_14 злякався, почав кричати, щоб викликали «швидку» допомогу. Потім ОСОБА_14 його відтяг та обмив зі шлангу водою, і йому стало краще, після чого той сказав, щоб ОСОБА_15 скасувала виклик «швидкої», а ОСОБА_16 почав комусь дзвонити, вони спілкувались, з`ясовували стосунки, в процесі чого ОСОБА_16 знов наніс йому удар кулаком по голові. Потім приїхав його товариш ОСОБА_17 на прізвисько « ОСОБА_18 », почали йому погрожувати пістолетом та вимагати, щоб той переписав на них автівку, ОСОБА_17 забрав гроші, паспорт, техпаспорт на автівку та інші речі. Потім вони поїхали ніби-то до нотаріуса, проте вони його завезли у поля поблизу Ново-Ігренського кладовища і змусили перевдягтись, щоб він мав більш пристойний вигляд, після чого повернулись знову до ОСОБА_15 . У цей час його дівчина ОСОБА_19 почала його шукати і направилась з подругою до буд. АДРЕСА_3 і побачила автівку, в якій був він та хлопці, після чого викликала поліцію.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснила, що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , 15.05.2017 року вранці приїхав ОСОБА_14 із м. Нікополя провідати дочку, у цей час приїхав її колишній хлопець ОСОБА_9 за своїми речами, почав хапати її за руки, вчиняти скандал, і у цей час вийшов ОСОБА_21 (який знав про те, що ОСОБА_11 побив її взимку, через що вони розлучились, крім того знав, що ОСОБА_11 розсилав друзям відео і фото сімейного та інтимного характеру із нею) та вдарив ОСОБА_11 , від чого той впав, вони побачили у потерпілого зліва кров на голові, викликали «швидку», проте, розуміючи, що "швидка" буде їхати довго, подзвонили товаришу ОСОБА_17 , щоб той відвіз у лікарню потерпілого.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснила, що вона є співмешканкою потерпілого ОСОБА_9 , 15.05.2017 року їй подзвонив ОСОБА_17 та сказав, що поїде до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_10 за речами, а приблизно через 10 хвилин їй вже зателефонувала ОСОБА_12 з його телефону та повідомила, що ОСОБА_17 вдарив ОСОБА_23 і він валяється, і вони сподіваються, що до «швидкої» він не доживе. Через що вона направилась за місцем мешкання останньої, проте, прийшовши туди, ОСОБА_11 там не знайшла, через деякий час побачила автівку ОСОБА_17 , за кермом якої був інший хлопець « ОСОБА_18 », а подружка, що була з нею, побачила на задньому сидінні ОСОБА_17 , потім побачила, що в нього була травма голови.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснила, що потерпілий ОСОБА_11 співмешканець її доньки ОСОБА_22 , 15.05.2017 року донька повідомила, що бажає спільно мешкати із ОСОБА_11 , вона як мати сказала, що не заперечує, і ОСОБА_17 поїхав за своїми речами до колишньої співмешканки ОСОБА_10 . Донька нервувала, що його довго не має і він не бере слухавку, і через деякий час їй подзвонила ОСОБА_25 та повідомила, що ОСОБА_11 травмовано, на що вона їй сказала, щоб викликала негайно поліцію та їхала туди, проте по приїзду ОСОБА_17 вона не знайшла, і зателефонувала свідку, тоді вона сказала доньці, що викличе поліцію та сама зараз туди приїде. Проте коли вона приїхала до ОСОБА_10 , то побачила там ОСОБА_17 та інших людей, той повідомив, що його побили, на голові зліва у нього була кров, його речі були в багажнику в крові.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 пояснив, що йому подзвонив ОСОБА_14 та попросив приїхати відвезти когось в лікарню, він приїхав, і вони обидва надали допомогу потерпілому ОСОБА_11 , оскільки у того була рана на голові, обмили його перекисом водню, та через те, що в свідка не було бензину, потерпілий сказав сідати за кермо його автівки, та на зупинці «Ксенівка» повернулись, оскільки приїхала «швидка допомога», однак насправді «швидкої» не було і вони знов розгорнулись і поїхали в лікарню, а потім знов повернулись, так як «швидка медична допомога» вже приїхала на місце. За яких обставин було травмовано потерпілого ОСОБА_11 йому не відомо.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, показів потерпілого та свідків, його вина також знайшла своє підтвердження іншими доказами, належність і допустимість яких ніким не оспорена та не спростована:
-протоколом огляду місця події від 16.05.2017 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто ділянку території розміром 4х5 м, розташованої на території домоволодіння АДРЕСА_3 , двір домоволодіння огороджений парканом з рівного шиферу заввишки близько 1 м, вхід здійснюється через одностворчату металеву хвіртку, на відстані 2,5 м від хвіртки розташований одноповерховий будинок з білої цегли, до якого веде бетонна стежка шириною близько 2 м (т. 1 а.п. 9-10);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 11.07.2017 року з фототаблицею, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_9 , відповідно до якого ОСОБА_9 показав та розказав про механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , при цьому в ході слідчого експерименту потерпілий вказав, що 15.05.2017 року він знаходився за адресою: м. Дніпро на вході подвір`я до буд. АДРЕСА_3 , коли побачив як у його бік біжить ОСОБА_4 з палицею у руках, та, тримаючи її в обох руках, замахнувся згори донизу та наніс удар в область голови зліва, в результаті чого він впав на землю. Після чого через деякий час ОСОБА_4 відтягнув його за будинок, та коли він прийшов до тями, і знаходився у сидячому положенні, останній наніс йому ще один удар в скроневу область голови зліва (т. 1 а.п. 48-50);
-висновком судово-медичного експерта № 2426е від 25.07.2017 року, згідно якого виявлені у потерпілого ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани в тім`яно-потиличній області ліворуч та підшкірної гематоми (субгалеальної) в тім`яній області ліворуч відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6. Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому вилично-верхньощелепного комплексу ліворуч зі зміщенням уламків з відокремленням виличної кістки від лицьового черепа у всіх 4-х місцях кріплення є ускладненим переломом і тому дані тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.
Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони спричинені незадовго до первинного надання медичної допомоги в 6 МКЛ, тобто і в термін, на який вказує обстежений та слідчий у постанові
Виявлені у потерпілого ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому вилично-верхньощелепного комплексу ліворуч зі зміщенням уламків з відокремленням виличної кістки від лицьового черепа у всіх 4-х місцях кріплення, синця на обличчі ліворуч, спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою напівжорсткою контактуючою поверхнею, якими могла бути і рука, стиснута в кулак, або інші предмети з аналогічними властивостями.

Ушкодження у вигляді: забійної рани та підшкірної гематоми в тім`яно-потиличній області ліворуч, спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в тім`яно-потиличну частину голови або при ударі об такий (такі).
Враховуючи характер та локалізацію всіх виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони є не характерними для спричинення при падінні з висоти власного зросту (т. 1 а.п. 53-57);
-додатковим висновком експерта № 2429е від 25.07.2017 року, відповідно до якого локалізація та характер виявлених у нього тілесних ушкоджень не суперечать механізму їх спричинення, на який вказує ОСОБА_9 в ході проведення слідчого експерименту, тобто при ударі дерев`яною палицею по голові ліворуч та при ударі кулаком в виличну область ліворуч (дана локалізація відповідає фототаблиці до протоколу проведення слідчого експерименту).
За даними медичної документації (внесеної до актів судово-медичного дослідження (обстеження) № 1724 від 01.06.2017 року та № 1744 від 02.06.2017 року) та при огляді 26.05.2017 року, у потерпілого виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому вилично-верхньощелепного комплексу ліворуч зі зміщенням уламків з відокремленням виличної кістки від лицьового черепа у всіх 4-х місцях кріплення (перелому передньої, зовнішньої та верхньої стінок гайморової пазухи, зовнішньої стінки лівої орбіти, лівої виличної дуги), з явищами лівостороннього посттравматичного гаймориту, синця у лівій параорбітальній області, забійної рани в тім`яній області ліворуч (т. 1 а.п. 60-61).
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, не суперечать іншими доказам, дослідженими судом, а тому не викликають сумнівів у суді в правильності і логічності їх показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції. Обвинувачений визнав свою провину та щиро розкаявся.
Аналізуючи належні і допустимі докази в їх сукупності, суд приходить до однозначного висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв умисні дії, що виразились в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України.
Аналізуючи доводи потерпілого щодо того, що стосовно нього було скоєно більш тяжкий злочин, аніж інкримінується обвинуваченому, а саме передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, суд зазначає наступне. Так згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбаченнях цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. А отже, суд не може доповнити обвинувачення новими епізодами або визнати встановленими кримінальні правопорушення, про які не вказано в обвинувальному акті, і які обтяжують покарання обвинуваченого. Також суд не вправі змінити формулювання обвинувачення за його фактичними обставинами, якщо це вносить істотні зміни в обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, а також змінити юридичну кваліфікацію пред`явленого обвинувачення, якщо це обтяжує покарання обвинуваченого.
Суд не може погодитись з доводами потерпілого про односторонність і не об`єктивність розгляду справи судом, так як останній особисто спростував їх в судовому засіданні.
Закон позбавляє суд права збору доказів вини особи за власною ініціативою та при розгляді справи суд не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту, залишаючись об`єктивним і неупередженим, суд створив в ході розгляду справи всі необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних прав та обов`язків, тому суд ухвалює рішення тільки на підставі наданих суду доказів.
Крім того, потерпілий не заперечував в суді, що під час досудового розслідування він не повідомляв ні слідчого, ні особу, яке прийняла від нього заяву про скоєння злочину, про те, що відносно нього фактично було скоєно розбійний напад.
Разом з тим суд також критично ставиться до показів обвинуваченого про те, що побиття потерпілого було наслідком того, що останній в присутності багатьох осіб згвалтував його колишню співмешканку ОСОБА_13 , оскільки такі факти нічим не підтверджені, остання з цього приводу до правоохоронних органів не зверталась, при цьому сам ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомляв, що побив ОСОБА_11 оскільки останній після розриву стосунків з ОСОБА_27 , з якою проживав однією родиною, виклав в мережу інтернет фотографії і відео інтимного характеру, що компроментуюють останню перед великим колом користувачів мережі Інтернет.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є злочином середнього ступеню тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно (т. 1 а.п. 26), має на утриманні малолітнього сина: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря - психіатра, та лікаря-нарколога не перебуває (т. 1 а.п. 27, 28), а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є його щире каяття.
Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе тільки в умовах тримання особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці, при призначенні покарання у вигляді обмеження волі, але не в максимальному розмірі строку покарання, передбаченого санкцією статті.
Підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, бо обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню, не встановлено, а враховуючи відсутність бажання відшкодувати шкоду потерпілому та обставин вчиненого кримінального правопорушення, у суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання обвинуваченим.
На підставі наведеного, керуючись ст. 50, 65, 66, 67 КК України, ст. 342-380 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
Строк покарання обчислювати з дня прибуття і постановки ОСОБА_4 на облік у виправному центрі, після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1