Справа № 366/1160/18
Провадження № 1-кп/366/104/18
ВИРОК
Іменем України
06 червня 2018 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000023 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Дитятки, Іванківського району Київської області, українець, громадянин України, освіта середня, працюючий рибалкою, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 267-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ;

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
24.04.2018, близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_3 маючи на меті зібрати на території зони відчуження металеві вироби з подальшим їх збутом за межами вказаної зони, приїхав автомобілем марки ВАЗ 217230 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить йому на праві приватної власності, до периметру зони відчуження, де залишивши вказаний автомобіль та пішки, оминаючи контрольно-перепускні пункти поліції, встановлені по периметру зони відчуження, через розрив у дротяній огорожі незаконно проник на територію відселеного села Андріївка, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991, належить до зони відчуження.
У подальшому, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті зібрати якнайбільше виробів з металу та перемістити їх за межі зони відчуження, у період часу з 14 години 40 хвилин до 20 години на території покинутих домогосподарств зібрав промислову продукцію у вигляді ручної дворучної пилки, відрізків металевих полос, колосників від пічного опалення, дроту, фрагментів кутів, вісі від гужового візку, деформованих відер, металевих сіток, тросів, які є виробами побутового призначення і які у зазначений вище період часу без надання передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю, в руках перемістив до свого автомобіля марки ВАЗ 217230 д.н.з. НОМЕР_1 з метою подальшого збуту. Проте 24.04.2018 року, близько 20 год. 10 хв., на полі поблизу периметру зони відчуження на околиці відселеного с. Андріївка його було виявлено спільним нарядом поліцейських та військовослужбовців Державної Прикордонної служби, які здійснювали контроль у межах своєї компетенції, визначеної законом, за дотриманням вимог режиму радіаційної безпеки у спеціально визначеній зоні радіоактивного забруднення. Автомобіль ВАЗ 217230 д.н.з. НОМЕР_1 та металеві вироби, загальною вагою 170 кг, у ОСОБА_3 було вилучено до Відділу поліції зони Чорнобильської АЕС ГУ НП в Київській області.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Пояснив, що 24 квітня 2018 року знаходячись в с. Дитятки за місцем свого проживання, вирішив поїхати до зони відчуження, а саме с. Андріївка для збирання металу з метою подальшого його продажу в смт. Іванків. Близько 15 години 24.04.2018 року на автомобілі марки ВАЗ 217230 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 під`їхав до зони відчуження. Потім, пішки оминаючи контрольно-перепускні пункти поліції, встановлені по периметру зони відчуження, через розрив у дротяній огорожі, незаконно проник на територію відселеного села Андріївка та почав збирати побутові металеві вироби. Назбиравши металеві вироби, обвинувачений перемістив їх через дротяну огорожу та помістив до автомобіля на якому приїхав. Проте 24.04.2018 року, близько 20 год. 10 хв., на полі поблизу периметру зони відчуження на околиці відселеного с. Андріївка його було виявлено поліцейськими. Металеві вироби та автомобіль вилучено до відділу поліції в м. Чорнобиль. Дозвіл на перебування в зоні відчуження та вивіз металу не мав, дозиметричний контроль не проходив.

Вину визнає, у вчиненому розкаюється. Наявні в справі докази не оспорює, не вбачає потреби у допиті свідків і дослідженні письмових доказів.

Суд, враховуючи що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього, а також документів щодо речових доказів.

Зокрема, під час судового розгляду досліджено постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 25.04.2018 року, відповідно до якої автомобіль ВАЗ 217230 д.н.з. НОМЕР_1 та металеві вироби, загальною вагою 170 кг визнано речовими доказами.

Суд, вважає доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 267-1 КК України, а саме переміщення будь-яким способом за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю промислової продукції з метою збуту.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного.
Вчинений обвинуваченим злочин відповідно до положень ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Крім того, ОСОБА_3 , за місцем проживання характеризується задовільно, стан здоров`я задовільний, працюючий рибалкою, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, відповідно до складеної досудової доповіді ризик вчинення повторного злочину є середнім, ризик небезпеки для суспільства низький (виправлення особи можливе без позбавлення волі або обмеження волі).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття в скоєному, саме ця обставина підтверджена судом.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу.

Призначення саме такого покарання, на погляд суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів.

Вирішити питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 374, 395, 532 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 267-1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 75 (сімдесяти п`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 275 (одну тисячу двісті сімдесят п`ять) гривень.

Цивільний позов не подавався.

Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази: вироби промислово-побутової продукції, загальною вагою 170 кг. знищити; автомобіль марки ВАЗ 217230 д.н.з. НОМЕР_1 повернути законному володільцю ОСОБА_3 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1