АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

перекладачів ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002765, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області, про повернення обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженню, прокурору,

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів кримінального провадження, вбачається, що ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 травня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002765, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України повернуто прокурору, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Рішення місцевого суду обґрунтовано тим, що обвинувальний акт, наданий суду, не відповідає вимогам ч.2 ст. 291 КПК України, зокрема зі змісту обвинувального акту вбачається, що в ньому відсутнєчітке формулювання обвинувачення, оскільки не зрозуміло яке насильство вчинили обвинувачені стосовно кожного із потерпілих, в який спосіб та ким саме із трьох обвинувачених було вчинено таке насильство, також не зазначено, з якою метою такі ушкодження були спричиненні.
Крім того, в судовому засідання було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_11 не розуміє українську мову, однак йому не було призначено перекладача та не здійснений переклад обвинувального акту на російську мову, що є порушенням права ОСОБА_11 на захист та правильно розуміти зміст пред`явленого обвинувачення.
При таких обставинах, суд дійшов висновку про неможливість провести судовий розгляд даного кримінального провадження.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити ухвалу, якою обвинувальний акт направити на новий розгляд в суд першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, містить усі відомості зазначені у ч.2 ст.291 КПК України, доводи суду першої інстанції як на підстави повернення обвинувального акту прокурору щодо відсутності формулювання обвинувачення - не відповідають дійсності та є безпідставними, оскільки усі неточності наданого суду обвинувального акту, прокурор може змінити в судовому засіданні, змінивши пред`явлене обвинувачення.

Зазначає, що наданий суду обвинувальний акт відповідає всім вимогам ст. 291 КПК України, так як містить всі відомості визначені вказаною статтею, детально викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими. Викладене формулювання обвинувачення є чітким та зрозумілим.

Разом з тим, адвокат вважає, що суд першої інстанції під час вирішення питання щодо повернення обвинувального акту прокурору, істотно порушив вимоги КПК України, розглянувши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою. Дане клопотання ні обвинуваченому, ні захиснику, прокурором вручено не було, його зміст невідомий, а оголошений в судовому засіданні є необґрунтованим та невмотивованим, оскільки можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Також вважає, що суд порушив норми КПК України при розгляді скарг та прийнятих рішень за його скаргами на бездіяльність та рішення слідчого і прокурора, та просив скасувати ухвалу суд в цій частині та прийняти нове рішення яким задовольнити його скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в частині безпідставного повернення обвинувального акту прокурору, та заперечував щодо зміни запобіжного заходу стосовно ОСОБА_11 , вважав, що суд порушив норми КПК України при розгляді скарг та прийнятих рішень на його скарги на бездіяльність та рішення слідчого і прокурора, думку обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підтримали апеляційну скаргу, захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які не заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, ухвала суду в частині повернення обвинувального акту прокурору, та рішень за скаргами адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність та рішення слідчого і прокурора, скасуванню.
Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Дані вимоги Закону судом першої інстанції були порушені.

Вмотивованою є ухвала суду, в якій наведені належні й достатні мотиви та підстави її ухвалення.

З доводами та мотивацією суду, як на підставу для повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , прокурору для усунення порушень вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів погодитись не може виходячи з наступного.

Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Як вбачається із представлених матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , який надійшов на розгляд до суду першої інстанції, містить усі відомості, які передбачено нормою статті 291 КПК України.

Вказаний обвинувальний акт підписано слідчим, який його склав та прокурором, який обвинувальний акт затвердив, до обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

Таким чином, колегією суддів не встановлено допущення органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду першої інстанції обвинувального акту, який відповідає положенням ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками.

Вказаний обвинувальний акт підписано слідчим, який його склав та прокурором, який обвинувальний акт затвердив, до обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

Таким чином, колегією суддів не встановлено допущення органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду першої інстанції обвинувального акту, який відповідає положенням ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними та передчасними висновки суду першої інстанції як на підставу повернення обвинувального акту прокурору, про те, що обвинувальний акт, не містить чіткого формулювання обвинувачення, оскільки не зрозуміло яке насильство вчинили обвинувачені стосовно кожного із потерпілих, в який спосіб та ким саме із трьох обвинувачених було вчинено таке насильство, не вказано мети та мотиви вчинення інкримінованого кримінального правопорушення за ч.4 ст.187 КК України, обвинуваченими.

Як вбачається з вимог ст. 291, зокрема п.5 ч.2 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, тобто слідчим під час складання обвинувального акту в повній мірі додержано вимоги ст. 291 КПК України, а дані відомості, які мають міститись в обвинувальному акті не підлягають розширеному тлумаченню.

Обставини, які зазначив суд першої інстанції в ухвалі з приводу повернення обвинувального акту, у зв`язку з невідповідністю вимогам кримінального процесуального закону не є підставою для його повернення, так як наданий суду обвинувальний акт містить виклад тих фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення, а тому дослідження судом обставин справи не є предметом розгляду під час підготовчого судового засідання, а оцінка зібраним і дослідженим доказам надається виключно в ході розгляду кримінального провадження по суті.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду судового рішення суду першої інстанції по кримінальному провадженні, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині повернення обвинувального акту прокурорута рішень за скаргами адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність та рішення слідчого і прокурора.
З приводу вимог апеляційної скарги захисника в частині розгляду скарг на бездіяльність та рішення слідчого та прокурора, слід зазначити на те, що слідчий суддя розглянувши в підготовчому судовому засідання скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_11 на бездіяльність та рішення слідчого і прокурора у даному кримінальному провадженні, вирішуючи питання про повернення обвинувального акту прокурору, вийшов за межі свої повноважень.

Положеннями ст. 314 КПК України визначені рішення, які суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти, та даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Скарги на бездіяльність слідчого можуть бути подані в порядку ст. 303 КПК України, тому рішення в цій частині підлягають скасуванню.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , на 60 днів, кожному, а обвинуваченомуОСОБА_9 продовжити строк домашнього арешту, як уточнено прокурором в судовому засіданні на 60 днів.

В обґрунтування заявленого клопотання, прокурор зазначив на те, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, який згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено до 15 років позбавлення волі, ОСОБА_10 зареєстрований за межами України, у м. Поті, Гузія, ОСОБА_11 зареєстрований в Донецькій області, у м. Єнакієво, що являється окупованою територією.

Прокурор вважає, що наявні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому з метою забезпечення виконання підозрюваними покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших обвинувачених, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Колегія суддів вважає обґрунтованим клопотання прокурора, та встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі провадження достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні.

Разом з тим, колегія суддів вважає доведеними та обґрунтованими доводи прокурора, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а саме ризикам переховуватися ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших обвинувачених, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Дослідивши клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження, колегія суддів встановила наявність передбачених законом обставин, які пов`язують необхідність продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою, а також ОСОБА_9 домашнього арешту.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме тих, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 можуть переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків і потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддів встановила, що такі доводи є обґрунтованими, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує останнім, характер кримінального правопорушення та конкретні обставини провадження.
Враховує колегія суддів і дані про осіб обвинувачених, в тому числі про сімейний, майновий стан, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що вказані обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу у триманні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 під вартою,та ОСОБА_9 під домашнім арештом, а тому щодо них необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Оскільки клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу стосовно обвинувачених підлягає задоволенню, тому клопотання захисника ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу чи обрання більш м`якого стосовно його підзахисного задоволенню, не підлягає.
З приводу покладення обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_9 , то в цій частині клопотання підлягає частковому задоволенню, в межах покладених на нього обов`язків ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03.05.2018 року, оскільки інші обов`язки, на які послався прокурор на даний час не є актуальними.
Продовження застосовуваних стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 зазначених запобіжних заходів забезпечить виконання ними процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню. Підстав вважати, що більш м`які запобіжні заходи можуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 181, 183, 194, 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 травня 2018 року, в частині повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002765, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України повернуто прокурору, та рішень за скаргами адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність та рішення слідчого і прокурора скасувати.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції, кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 задовольнити повністю, обвинуваченому ОСОБА_9 частково.
Продовжити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою на 60 днів до 21 серпня 2018 року, включно.

Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк тримання під вартою на 60 днів до 21 серпня 2018 року, включно.

Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії домашнього арешту на 60 днів, до 21.08.2018 року, включно, продовживши на цей строк дію обов`язків покладених на обвинуваченого ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 травня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3