Постанова
Іменем України
29 серпня 2018 р.

м. Київ
справа № 732/1404/16-к
провадження № 51-525 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 29 червня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158 за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Фрунзе (Бішкек) Киргизької Республіки, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 9 грудня 2016 року за ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання, до призначеного ОСОБА_6 покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 9 грудня 2016 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, та зараховано ОСОБА_6 покарання, відбуте ним за вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 9 грудня 2016 року. Початок строку покарання постановлено рахувати з 6 травня 2016 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 6 травня 2016 року по 26 квітня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Прийнято рішення щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за те, що він 25 квітня 2016 року близько 18 години умисно, таємно викрав з ґанку Городнянського районного будинку культури, розташованого за адресою: м. Городня, вул. Троїцька, 8А, велосипед марки «Україна», що належить ОСОБА_7 , спричинивши потерпілій матеріальні збитки на суму 1016 грн. 67 коп.
Апеляційний суд Чернігівської області ухвалою від 29 червня 2017 року вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2017 року залишив без зміни.
На підставі ч.2 ст.404 КПК України, згідно з ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_6 зараховано у строк відбування покарання термін його перебування в слідчому ізоляторі з 27 квітня по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, які її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 29 червня 2017 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що положення ч.5 ст.72 КК України щодо періоду перебування ОСОБА_6 в установі попереднього ув`язнення після вступу вироку Деснянського районного суду міста Чернігова від 9 грудня 2016 року у законну силу застосовано судом безпідставно. Вказує, що у цьому кримінальному провадженні запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не застосовувався, рішення про його тимчасове залишення у слідчому ізоляторі на час розгляду даної справи суд не виносив. Дані обставини прокурор зазначав в апеляційній скарзі, однак, на його думку, суд апеляційної інстанції належної оцінки його доводам не дав, і більш того, безпідставно зарахував засудженому строк його попереднього ув`язнення до 20 червня 2017 року.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 підтримала та просила задовольнити касаційну скаргу з викладених в ній підстав.
Засуджений ОСОБА_6 у письмових запереченнях просить залишити касаційну скаргу прокурора без задоволення як необґрунтовану.
Крім того, засуджений ОСОБА_6 подав клопотання про зарахування на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року у строк покарання строку його попереднього ув`язнення з 20 червня 2017 року по 27 липня 2017 року, тобто весь період його фактичного знаходження в установі попереднього ув`язнення у зв`язку з участю у судовому розгляді.
Мотиви суду
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення, зокрема, включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
З матеріалів справи слідує, що у межах кримінального провадження №0004260 вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 9 грудня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Цей вирок набрав законної сили 27 лютого 2017 року після перегляду в апеляційному порядку. Строк попереднього ув`язнення з 6 травня 2016 року по 27 лютого 2017 року зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно з вимогами ст.87 Кримінально-виконавчого кодексу України особи, засуджені до позбавлення волі, направляються для відбування покарання не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили.
Згідно з п.12 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема, про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи по суті.
Однак, не дивлячись на відсутність ухвали суду про тимчасове залишення у слідчому ізоляторі, після набрання вироком від 9 грудня 2016 року законної сили 27 лютого 2017 року, ОСОБА_6 перебував в установі попереднього ув`язнення та неодноразово доставлявся конвоєм у Городнянський районний суд Чернігівської області для участі у судових засіданнях з розгляду кримінального провадження №00000158.
Отже, у цій конкретній ситуації перебування ОСОБА_6 , який відбував покарання, в установі попереднього ув`язнення у зв`язку з участю у судовому розгляді кримінального провадження охоплюється поняттям «попереднє ув`язнення» в розумінні ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року, а тому положення цього Закону застосовані правильно.
Після набрання вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2017 року законної сили фактичне перебування засудженого в установі попереднього ув`язнення не було пов`язане з його участю у судовому розгляді кримінального провадження, з огляду на що клопотання засудженого про його зарахування у строк покарання задоволенню не підлягає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити апеляційному суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.
У зв`язку з викладеним, підстави для задоволення касаційної скарги прокурора відсутні.
Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017р.), Суд
у х в а л и в:
Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 29 червня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_8 ОСОБА_2 ОСОБА_3