Дата документу Справа № 314/741/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 314/741/18 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/989/18 Доповідач в 2 інст.: ОСОБА_2
Категорія: ст. 81 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2018 року, якою засуджений
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
який відбуває покарання у Державній установі «Дружелюбівський виправний центр (№ 1)» за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2015 року за ч. 2 ст. 121 КК України у вигляді 9 років позбавлення волі.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 29 січня 2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17 жовтня 2013 року по 10 червня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення аз два дні позбавлення волі.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 17 березня 2017 року замінено невідбуту частину покарання 3 роки 11 місяців 6 днів позбавлення волі, більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі на той же строк та зараховано в строк покарання 1 день позбавлення волі за 2 дні обмеження волі, з моменту винесення ухвали до застосування покарання у вигляді обмеження волі,
початок строку: 17 жовтня 2013 року,
кінець строку: 1 лютого 2021 року,
був звільнений умовно-достроково на 2 роки 11 місяців 4 дні,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, 20 лютого 2018 року до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло подання начальника Державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№ 1)» про застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Своє рішення про звільнення засудженого умовно-достроково, суд першої інстанції мотивував тим, що згідно поданих та перевірених в судовому засіданні доказів, за відсутності заперечень про задоволення подання адміністрації установи з боку прокурора, у зв`язку з тим, що засуджений довів своє виправлення, він заслуговує на звільнення від відбуття покарання умовно-достроково.
В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що до засудженого застосовано умовно-дострокове звільнення через 11 місяців після заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким, тобто в порушення вимог ч. 8 ст. 154 КВК України, яка передбачає таке право не раніше, як через 1 рік з дня винесення ухвали про направлення засудженого в місця обмеження волі.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, вважав, що суд першої інстанції не врахував положень ч. 8 ст. 154 КВК України та передчасно вирішив питання про умовно-дострокове звільнення засудженого, заслухавши захисника засудженого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що посилання на ч. 8 ст. 154 КВК України в апеляційній скарзі є невірними, оскільки вказаним положенням закону встановлено обмеження на звільнення УДО від відбування покарання в разі направлення осіб для відбування покарання у вигляді позбавлення волі або обмеження волі, заслухавши засудженого ОСОБА_7 , який також заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2015 року було визнано винуватим у чиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та засуджено до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі із поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу (а.с. 7-8).
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 29 січня 2016 року за клопотанням матері засудженого у строк призначеного ОСОБА_7 покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2015 року, який змінений ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року, зараховано час попереднього ув`язнення засудженого з 17 жовтня 2013 року по 10 червня 2015 року включно з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі (а.с. 9).
В подальшому ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 17 березня 2017 року ОСОБА_7 було замінено невідбуту частину покарання, призначеного йому за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2015 року від 27 лютого 2015 року за ч. 2 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі, що складає 3 роки 11 місяців 6 днів, більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі на той же строк. В строк покарання згідно ст. 72 КК України зараховано 1 день позбавлення волі, який відповідає 2 дням обмеження волі, з моменту винесення ухвали до застосування покарання у вигляді обмеження волі (а.с. 10-11).
Як вбачається з подання начальника ДУ «Дружелюбівський виправний центр (№1») від 15 лютого 2018 року, яке на адресу Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло 20 лютого 2018 року, до виправного центру для відбування покарання у вигляді обмеження волі з Біленківської виправної колонії (№99) засуджений ОСОБА_7 прибув 10 квітня 2017 року.
Частиною 8 статті 154 КВК України встановлено, що особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.
На вказані обмеження щодо часу застосування умовно-дострокового звільнення після заміни невідбутої частини покарання більш м`яким суд першої інстанції уваги не звернув та вирішив питання про умовно-дострокове звільнення засудженого 27 лютого 2018 року, тобто до спливу одного року з часу заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, яке судом було застосовано на підставі ухвали від 17 березня 2017 року (а.с. 10).
На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно встановив фактичні обставини по справі і не застосував закон, який підлягає застосуванню, з огляду на що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню із постановленням нової ухвали апеляційного суду, якою у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення слід відмовити.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2018 року, якою засуджений ОСОБА_7 звільнений умовно-достроково на 2 роки 11 місяців 4 дні, скасувати.
У задоволенні подання начальника Державної установи «Дружелюбівський виправний центр (№ 1)» про застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4