ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2585/18
Провадження № 1-кс/210/931/18
У Х В А Л А
іменем України
"25" травня 2018 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000697 від 17.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадження судді надійшло клопотання слідчого СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000697 від 17.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 17.04.2018 року до ЧЧ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від чергового ПАТ «АМКР» про те, що 16.04.2018 року на території ПАТ «АМКР» травмувалися працівники доменного цеху №2. Обставини події встановлюються.

За вказаним фактом слідчим відділенням Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження за № 0000697 від 17.04.2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України.

В ході досудового розслідування 21.05.2018 року на підставі дозволу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за вих. 15-03/295 від 18.05.2018 проведено огляд фрагменту кабелю на території Металургійного району, за адресою: м. Кривий Ріг вул. Криворіжсталі 1, у службовому кабінеті заступника начальника доменного цеху №2 з електрообладнання ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_5 та за його участі, було виявлено та вилучено: 1) фрагмент кабелю довжиною близько 1-1,1 м. зі слідом горіння, який згідно положень п.1 ч.2, ч.4 ст.167, ч. 3 ст.170 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном, адже на ньому збереглись сліди вчинення правопорушення.

Таким чином досудовим розслідуванням з метою забезпечення збереження усіх наявних на вилученому фрагменті кабелю слідів злочину вживались заходи щодо більш детального огляду кабелю за участю інспектора криміналіста СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 . З цією метою 22.05.2018 року в період часу з 17:30 годин до 18:30 годин, проведено додатковий огляд фрагменту кабелю під час якого вилучено зіскоб з передбачуваного місця осередку загорання кабелю, який поміщено у спец пакет НПУ №0019478 з підписами учасників огляду.

22.05.2018 року постановою слідчого Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , виявлений та вилучений в ході огляду: 1) фрагмент кабелю довжиною 1,36 м. зі слідом горіння; 2) фрагмент золи у місці горіння електричного кабелю - визнано в якості речового доказу по вказаному кримінальному провадженню.

Накладення арешту на виявлені в ході речі та предмети, які визнано в якості речових доказів, необхідно для виконання цілей кримінального провадження, зокрема їх використання під час досудового розслідування в якості речового доказу, а саме: для можливості проведення відповідних судових експертиз, з метою встановлення осередку та причину загорання кабелю, що безумовно впливає на з`ясування обставин кримінального правопорушення, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначених вище речових доказів по кримінальному правопорушенню, оскільки існують ризики вчинення зазначених дій, особами у яких вилучено вказане майно, з метою введення в оману або спотворення об`єктивних обставин та події злочину.

В зв`язку з викладеними обставинами виникла необхідність у поновлені пропущених строків звернення з клопотанням про накладення арешту на майно, а також з урахуванням того, що підстави мають безумовне підтвердження для накладення арешту на вилучені речові докази.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Представник ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути клопотання без участі представників ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання та документи додані до нього, вважаю, клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Клопотання слідчого подано у строк, визначений ч.5 ст.171 КПК України та відповідає вимогам, встановленим ст.171 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В свою чергу за ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Клопотання про арешт майна, вилученого 21.05.2018 року, 22.05.2018 року, подано слідчим 23.05.2018 року.

Статтею 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження», при цьому слід враховувати положення, закріпленні у ст. 117 КПК України, де визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судде суду. Отже, якщо разом із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна стороною кримінального провадження подається клопотання про поновлення процесуального строку, слідчий суддя, оцінивши причини пропуску строку як поважні, поновлює їх своєю ухвалою та розглядає клопотання про арешт майна по суті.

Відтак, слідчий суддя вважає за необхідним поновити процесуальний строк для звернення до суду з клопотанням про накладення арешту, оскільки слідчим доведено поважність причин пропуску строку для подання клопотання.

Враховуючи, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди та є речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, накладення арешту на вказані в клопотанні слідчого грошові кошти та документи є доцільним, оскільки дозволить запобігти його знищенню, пошкодженню, перетворенню, відчуженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-172, 309-310, 369, 371-372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Поновити процесуальний строк на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000697 від 17.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України.

Клопотання слідчого СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000697 від 17.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України задовольнити.

Накласти арешт на зазначені у протоколах огляду фрагменту кабелю вилучені речі та предмети, а саме: 1) фрагмент кабелю довжиною 1,36 м. зі слідом горіння; 2) фрагмент золи у місці горіння електричного кабелю.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.05.2018 року.

Суддя: ОСОБА_1