18.10.2018
Справа № 494/1089/18
Провадження № 1-кп/494/117/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.10.2018 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області кримінальне провадження № 0000157 щодо обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав, Київська обл., громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий
в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі КК України);

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту, 28.02.2018 року у післяобідній час ОСОБА_4 , перебуваючи на відстані приблизно 300 м від ст.. Раухівка, що розташована по вул.. Придорожна, с. Новоселівка Березівського району Одеської області, виявив та придбав шляхом знайдення чотири придатних для стрільби патрони, а саме: два патрони калібру 7.62х54 мм R; один патрон калібру 7.62х39 мм; один патрон калібру 5.45х39 мм, які приніс до місця свого проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де умисно став зберігати без передбаченого законом дозволу. 02.03.2018 року в період часу з 11:15 год. по 13:22 год. працівниками Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області в ході обшуку з його квартири за вищевказаною адресою, вилучено чотири придатних для стрільби патрони, які являються бойовими припасами, та які ОСОБА_4 з прямим умислом зберігав без передбаченого законом дозволу, без мети збуту.
Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України - придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Під час досудового розслідування, 10 серпня 2018 року між прокурором Комінтенівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості.
Згідно даної угоди прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений у виді позбавленні волі на термін 3 роки із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, суд виходить з наступного.
У підготовчому судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений угоду про визнання винуватості, яка надійшла з обвинувальним актом, просять суд затвердити.
При цьому, обвинувачений свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, клопоче затвердити угоду про визнання винуватості від 10.08.2018 року, досягнуту між ним та прокурором за якою він визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, сторони дійшли згоди щодо призначення покарання у виді позбавленні волі на термін 3 роки із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки. Також пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він розуміє права, передбаченні п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього, у разі затвердження цієї угоди.
Прокурор та захисник у судовому засіданні підтримав угоду, просять суд її затвердити, призначивши обвинуваченому покарання, визначене цією угодою. Перевіривши угоду та заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, суд доходить висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода відповідає вимогам КПК України та закону, і підлягає затвердженню.
Відповідно до ч.2, ч.4 ст.469 КПК України «Угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами».
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, - ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст.472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним; не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості, відповідає санкції ч.1 ст. 263 КК України.
Згідно ч.5 ст.65 КК України «у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди».
Частиною 5 ст.469, п.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що «укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості».
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, «якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання».
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Речовий доказ, а саме: два патрони калібру 7.62х54 мм R; один патрон калібру 7.62х39 мм; один патрон калібру 5.45х39 мм необхідно знищити..

Цивільний позов не пред`являвся.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні у сумі 572 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.368-371, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 серпня 2018 року між прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавленні волі на термін 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні у сумі 572 грн. 00 коп.

Речовий доказ, а саме: два патрони калібру 7.62х54 мм R; один патрон калібру 7.62х39 мм; один патрон калібру 5.45х39 мм необхідно знищити.
Цивільний позов не пред`являвся.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості, у відповідності до ст. 476 КПК України, потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Суддя ОСОБА_1