Постанова
Іменем України
06 листопада 2018 року

м. Київ
справа № 583/2535/17 провадження № 51-5082 км 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 06 березня 2018 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Охтирського районного суду Сумської області від 30 червня 1999 року, яким ОСОБА_6 було засуджено за ст. 176-3 КК 1960 року, залишено без задоволення.
Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 06 березня 2018 року ухвалу суду першої інстанції залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Як убачається зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Нововиявленою обставиною вважає підробку доказу, на якому ґрунтується обвинувальний вирок, а саме висновку культурологічної експертизи. Так, у 2015 році експерт ОСОБА_7 під присягою повідомив суду, що він не проводив вказану експертизу, оскільки не є спеціалістом у галузі моралі та етики, підпис під висновком експерти не його. Вказані обставини залишились без уваги місцевого суду, який безпідставно відмовив у задоволенні заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами. Апеляційний суд всупереч приписам ст. 404, ст. 419 КПК доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 не перевірив, мотивів на їх спростування не навів та необґрунтовано залишив ухвалу місцевого суду без зміни.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 заперечила проти задоволення касаційної скарги.
Мотиви Суду
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Залишаючи без задоволення заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Охтирського районного суду Сумської області від 30 червня 1999 року вказаних вимог закону суд дотримався.
Так, згідно ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнається, зокрема, штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, а також інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути. Тобто, такі обставини повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.
Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.
У заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами ОСОБА_6 послався на те, що висновок культурологічної експертизи, яким суд обґрунтував доведеність його винуватості у вчиненні злочину, є недостовірним, оскільки, з пояснень експерта ОСОБА_7 , які від дав під час судового розгляду у іншій справі, останній не є фахівцем у даній галузі знань та не впізнає свого підпису під текстом зазначеної експертизи. Вказану обставину ОСОБА_6 вважає нововиявленою й достатньою для скасування обвинувального вироку щодо нього в порядку передбаченої главою 34 КПК процедури.
Разом із тим, як убачається зі змісту вироку, в основу висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 176-3 КК 1960 року (образа судді у зв`язку з його діяльністю по здійсненню правосуддя), окрім висновку культурологічної експертизи, суд поклав й інші докази, зокрема дослідженні в судовому засіданні листи, пояснення, клопотання, заяви, скарги ОСОБА_6 , адресовані органам державної влади, в яких останній дозволяв собі образливі висловлювання щодо суддів у зв`язку зі здійсненням ними правосуддя, а також показання самого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні підтвердив що відповідні висловлювання дійсно мали місце у документах за його авторством, хоча він і не вважав їх образливими. Надавши оцінку вказаним доказам, суд визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину.
З огляду на це, розглянувши заяву засудженого про перегляд вироку Охтирського районного суду Сумської області від 30 червня 1999 року в порядку глави 34 КПК, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що саме лише посилання на недостовірність висновку експерта не може бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки не є достатнім для сумнівів у законності остаточного й обов`язкового до виконання судового рішення, а тому на підставі ст. 467 КПК правильно залишив заяву засудженого без задоволення.
Вказані обставини були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, який за результатами перегляду ухвали місцевого суду надав їм належну оцінку та обґрунтовано відмовив у задоволенні апеляційної скарги.
Ухвала апеляційного суду достатньо вмотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для її скасування, не встановлено.
За таких обставин, касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК, колегія суддів
ухвалила:
Ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 06 березня 2018 року залишити без зміни, а касаційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3