В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "05" вересня 2018 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 13.06.2014 року Деснянським районним судом м. Києва, за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ухвали від 06.04.2018 року Бориспільського МРС Київської області звільнений умовно-достроково на невідбуту частину покарання 2 роки 2 місяці 16 днів,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 10.07.2018 приблизно о 14-00 год. ОСОБА_5 , перебував за адресою: м. Київ, бул. Перова, 9-В, де побачив раніше невідомого йому потерпілого ОСОБА_6 , який сидів на лавці та розмовляв по мобільному телефону марки «Мейзу».

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне, відкрите викрадення чужого майна та він обрав об`єктом свого злочинного посягання майно потерпілого ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон марки «Мейзу».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 підійшов до останнього та вирвав з руки потерпілого мобільний телефон марки «Мейзу», вартістю 3200 грн., з сім- картою мобільного оператора «Водафон» на рахунку якої знаходилося 80 грн.

В подальшому ОСОБА_5 , з викраденим телефоном, почав втікати в протилежну сторону від потерпілого. Проте ОСОБА_6 відразу почав переслідувати останнього та на відстані близько 10 м наздогнав та зупинив ОСОБА_5 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, а тому, вислухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно та кваліфікує такі його дії за ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочини проти власності, не працює, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, його майновий стан, стан здоров`я.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням ступеню тяжкості, обставин кримінального правопорушення, його наслідків, даних про особу обвинуваченого, якій вчинив новий злочин в період умовно-дострокового звільнення за попередній злочин, з метою забезпечення ефективного виховного впливу на нього, його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за вичинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України, до покарання за даним вироком підлягає частковому приєднанню невідбута частина покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 13.06.2014 року.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 349, 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 13.06.2014 року 1 місяць позбавлення волі, призначивши ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Строк покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 10.07.2018 року.

Запобіжний захід засудженому у виді тримання під вартою залишити в без змін.

Речовий доказ: мобільний телефон «Мейзу», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 залишити у володінні потерпілого ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя: