Справа № 308/1403/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

05.03.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали провадження № 11-сс/777/149/18 за апеляційною скаргою заступника начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2018 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

20.02.2018 старший слідчий СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з погодженим прокурором клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання слідчого обґрунтовано наступним.

10.08.2017, біля 22 год., в с. Сасово Виноградівського району група невідомих осіб чоловічої статі, заблокувавши двома автомобілями рух автомобілю «Фольксваген Пассат» угорської реєстрації, в якому знаходився громадянин Угорщини ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , витягли останніх з даного автомобіля і стали наносити удари дерев`яними палицями та металевими предметами по різним частинам тіла, посадили їх до автомобіля і відвезли на кладовище в с. Сасово Виноградівського району, де продовжили наносити тілесні ушкодження, при цьому вимагаючи у потерпілих повідомити про місце знаходження автомобіля «Мерседес Е320 СDR» (комбі), номерний знак Угорщини НОМЕР_1 ; змушуючи їх під відеозапис зізнатись у зґвалтуванні дівчини. Після цього незаконно заволоділи належним ОСОБА_9 Йожефe Жолтe автомобілем «Мерседес Е320 СDR» (комбі), номерний знак Угорщини НОМЕР_1 , за його повернення пред`явили протиправну вимогу щодо сплати їм 4 000 доларів США.

16 та 20 лютого 2018 року ОСОБА_6 відповідно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, змінено підозру на ч.4 ст.296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.08.2017, в період з 20 год. 30 хв. до 22 год. 30 хв., ОСОБА_6 та ОСОБА_13 в центрі с. Сасово Виноградівського району Закарпатської області, в групі із ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , грубо порушили громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю та виразилось в умисному безпричинному завданні ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_9 побоїв, тілесних ушкоджень, а також знущанні над ними.

10.08.2017, біля 20 год 30 хв, ОСОБА_6 та ОСОБА_13 в центрі села Сасово Виноградівського району прийняли пропозицію ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 провчити ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та громадянина Угорщини ОСОБА_9 за нібито зґвалтування дівчини по імені Аміна, при цьому не усвідомлюючи їх справжніх злочинних намірів, направлених на незаконне збагачення шляхом протиправного заволодінням майном потерпілих.

Дочекавшись приїзду автомобіля марки «Фольскваген Пассат Б5» в центрі с. Сасова Виноградівського району, ОСОБА_16 , керуючи автомобілем «Ауді А6», н.з. Польської Республіки НОМЕР_2 , в якому перебували ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_17 , заблокував рух автомобілю «Фольксваген Пассат», в якому знаходились ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та громадянин Угорщини ОСОБА_9 , після цього ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , вискочивши із автомобіля, розділились між собою, підбігли до автомобіля, в якому знаходились потерпілі, а ОСОБА_13 разом із ОСОБА_15 підійшли ззаду.

ОСОБА_6 підбіг до передньої правої дверки автомобіля «Фольксваген Пассат», став витягувати ОСОБА_19 , при цьому наніс йому один удар правою рукою в обличчя, та один удар рукою в груди, в цей час йому на допомогу підбіг ОСОБА_13 , та разом шляхом нанесення ударів потерпілому ОСОБА_19 подолали його опір, витягнули із автомобіля та кинувши на землю, продовжили наносити йому удари ногами по різним частинам тіла, при цьому висловлюючись нецензурною лайкою, принижуючи честь і гідність потерпілого.

ОСОБА_16 разом із ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , будучи в попередній змові між собою, маючи умисел на незаконне заволодіння майном потерпілих, однак не доводячи його до відома ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , знаходячись з лівої сторони автомобіля «Фольксваген Пассат», шляхом нанесення ударів руками по обличчю та тулубу водія ОСОБА_18 та пасажирів заднього сидіння ОСОБА_20 та ОСОБА_9 витягнули їх з автомобіля та кинувши на землю, стали наносити їм удари ногами по різним частинам тіла, для подолання можливого опору. Після цього ОСОБА_16 , витягнувши з автомобіля, на якому приїхав, дерев`яну палицю, схожу на більярдний кий, став наносити нею удари по різним частинам тіла ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_9 , висловлюючись нецензурною лайкою та погрожуючи вбивством.

ОСОБА_6 разом з ОСОБА_13 , продовжуючи свої хуліганські дії, не усвідомлюючи корисливий мотив ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , оскільки останні до їхнього відома його не довели, посадили потерпілих до автомобіля «Фольксваген Пассат», заблокувавши замки на дверях даного транспортного засобу, таким чином позбавили можливості ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_18 втекти та під супроводом доставили їх на кладовище в с. Сасово Виноградівського району, висловлюючи погрози закопати їх.

В подальшому, знаходячись на кладовище в с. Сасово Виноградівського району ОСОБА_6 та ОСОБА_13 спільно із ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 посадили на землю ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 та продовжили наносити потерпілим удари руками і ногами по різним частинам тіла до моменту втрати свідомості ОСОБА_9 .

Після цього, ОСОБА_13 та ОСОБА_6 зрозумівши, що у ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 є інший злочинний намір, добровільно відмовились від вчинення подальших хуліганських дій та покинули місце вчинення злочину.

ОСОБА_6 та ОСОБА_13 під час вчинення наведених вище хуліганських дій, безпосередньо спричинили ОСОБА_19 тілесні ушкодження у вигляді: синців на шкіряних покривах спини та в області правого плеча, які відповідно до висновку експерта № 629 від 21.08.2017 могли виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів, з обмеженою травмуючою поверхнею по ударному механізму дії, і потягли за собою розлад здоров`я на час не більше шість днів і по цій ознаці, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження і укладаються в час і місце пригоди, яка відбувалась.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2018 вказане клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюзадоволено.

Місцевий суд визнав, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років.

ОСОБА_6 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити й інші кримінальні правопорушення, а також враховуючи те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів особисте зобов`язання, особиста порука, або домашній арешт будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, взяв до уваги, що п.3 ч.5 ст.182 КПК України визначено розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому слідчий суддя місцевого суду встановив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 своїх обов`язків в розмірі 52 860 грн.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї заступника начальника відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді від 20.02.2018 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно підозрюваного ОСОБА_6 та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого, обрати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці з визначенням альтернативної застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що судом при визначенні альтернативної застави не взято до уваги, що підозрюваним скоєно тяжке кримінальне правопорушення у групі з іншими особами, що значно підвищує суспільну небезпечність самого правопорушення.

Також судом не враховано зухвалість та агресивність поведінки підозрюваного під час вчинення кримінального правопорушення, демонстрацію ним абсолютної байдужості щодо наслідків його дій для здоров`я потерпілих.

Обрана судом альтернативна застава в розмірі 52 860 грн є недостатньою для забезпечення виконання підозрюваним усіх покладених на нього обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора, посилаючись на обґрунтованість оскарженої ухвали слідчого судді, обговоривши доводи сторін та вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Обираючи підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя надав обґрунтовану оцінку фактичним обставинам кримінального провадження.

Із зазначеної ухвали слідчого судді від 20.02.2018 та матеріалів провадження за клопотанням слідчого вбачається, що наведені слідчим обставини, на підставі яких він дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, перевірялися при розгляді клопотання.

З урахуванням наведених вище обставин вчинення дій, у яких підозрюється ОСОБА_6 , існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків шляхом погроз та впливу з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: мети і підстав застосування запобіжного заходу; обставини, що враховуються при його обранні і дав їм належну оцінку.

Підставами застосування запобіжного заходу є: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка підтверджується наведеними вище доказами; 2) наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, керуючись ч.3 ст.183 КПК України та обставинами кримінального правопорушення, як альтернативний запобіжний захід, визначив розмір застави підозрюваному ОСОБА_6 , яка є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених КПК України.

Отже, апеляційний суд визнає, що доводи прокурора про необґрунтованість ухвали слідчого судді спростовуються матеріалами провадження, слідчим суддею враховані всі обставини, передбачені ст.ст. 177,178 КПК України в їх сукупності, а тому оскаржена ухвала слідчого судді щодо ОСОБА_6 є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404,407,418,419,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2018 стосовно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: