УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000282 від 24.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Із внесеного клопотання, погодженого з прокурором вбачається, що 22.01.2018 року до ч/ч Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , про те, що 24.12.2017 року близько 12.00 год. за місцем проживання знайомий гр. ОСОБА_5 , шляхом довіри заволодів коштами в сумі 9500 доларів США та оформив квартиру без відома потерпілого на прізвище іншої особи.

Також в ході досудового розслідування було встановлено, що в період часу з 24.12.2017 року до 22.01.2018 року вказана вище особа ( ОСОБА_5 ), шахрайським шляхом викрала грошові кошти в сумі 9500 доларів США та оформила квартиру в АДРЕСА_2 на свого брата ОСОБА_6 .

За даним фактом 24 січня 2018 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Згідно показів, наданих потерпілимгр. ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній пояснив, що гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ввівши його в оману викрали грошові кошти в сумі 9500 доларів США, де в подальшому скориставшись вищевказаними коштами оформили квартиру на гр. ОСОБА_6 .
Відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № витягу 118744253, приміщення АДРЕСА_3 знаходиться в приватній власності гр. ОСОБА_8
15.06.2018 року слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейт. поліції ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_3 визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.
Клопотання мотивоване тим, що вищевказані транспортні засоби, тимчасово вилучені та згідно п.3 ч.2 ст.167 КПК України є предметом кримінального правопорушення та мають значення речового доказу, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.

Захід забезпечення кримінального провадження тимчасове вилучення майна, застосований з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження
Слідчий на розгляд даного клопотання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій просить розгляд даного подання провести за його відсутності.
Власник квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи.
А тому суд розглядає дане клопотання за їх відсутності на підставі ч.1 ст.172 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання приходжу до наступного висновку.
В провадженні слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000282 від 24.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України:
2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України.
У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
15.06.2018 року слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейт. поліції ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_3 визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.
У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також те, що може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи те, що квартира АДРЕСА_4 (вбудовані приміщення поз. 40-1, 40-2, 40-3, 40-4, АДРЕСА_5 є предметом кримінальних протиправних дій та у відповідності до ст.98 КПК України, визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні та буде використана як доказ факту і обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, з метою запобігання його відчуження та будь-яким чином розпоряджатися ним, а також, враховуючи те, що незастосування таких заходів може негативно вплинути на повноту, всебічність та неупередженість дослідження всіх обставин скоєння даного кримінального правопорушення, з метою забезпечення відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди державним інтересам, забезпечення кримінального провадження, приходжу до переконання, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 167, 170, 171-173, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4 ( вбудовані приміщення поз. 40-1, 40-2, 40-3, 40-4, АДРЕСА_5 , яка є предметом кримінальних протиправних дій та у відповідності до ст.98 КПК України, визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні і відповідно буде використана як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою запобігання його відчуження, а також для забезпечення відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.

Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії).

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1