АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1488/18 Справа № 202/2313/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши 26 липня 2018 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження №0001441 за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2018 року, якою обвинувальний акт за ч. 2 ст. 367 КК України, відносно:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ковров Володимирської області Російської Федерації, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;
було повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, -

ВСТАНОВИВ:
Заобвинувальним актом, органами досудового розслідування ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 367 КК України.

У підготовчому судовому засіданні, суд першої інстанції обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України повернув прокурору для усунення недоліків.
В обґрунтування ухвали, суд вказав, що частина 2 ст. 367 КК України передбачає відповідальність за діяння, якщо вони спричинили тяжкі наслідки, про що зазначено в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин справи. Проте при формулюванні обвинувачення з посиланням на ч.2 ст.367 КК України зазначено, що «з незалежних від директора ТОВ «Майстер Буд» ОСОБА_9 причин, який виконав усі дії для досягнення своїх злочинних намірів, оплата виконаних робіт за актами форми КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт №1 за жовтень 2013 року та №1 за грудень 2013 року на загальну суму 1431499,64 гривень, в частині суми у розмірі 645824,30 гривень Держказначейством проведена не була». Таким чином, тяжкі наслідки не настали, тобто обвинувальний акт не містить індивідуалізованого формулювання обвинувачення відповідно до положень закону та правової кваліфікації.
Істотна шкода та тяжкі наслідки можуть бути інкриміновані винному лише за наявності причинного зв`язку між його діянням (дією чи бездіяльністю) та настанням зазначених наслідків. Для цього необхідно встановити, що саме порушення службових обов`язків передувало настанню істотної шкоди чи тяжких наслідків, що це порушення було їх необхідною умовою і, що службова особа усвідомлювала чи повинна була усвідомлювати розвиток причинного зв`язку, тобто те, що її діяння стане причиною настання саме зазначених наслідків.
Також, суттєвим недоліком суд вважає і невідповідність дати кримінального провадження у реєстрі та в обвинувальному акті.
В своїй апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та призначити нове підготовче судове засідання в суді першої інстанції.

В обґрунтування вказав, що ухвала суду містить істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки суд вийшов за межі оцінки обвинувального акту та фактично вдався до оцінки змісту викладених обставин, відповідно до яких наявність факту злочину, правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність вини особи, мають вирішуватися судом у нарадчій кімнаті при ухваленні вироку.

Також вказав, що невідповідність дати кримінального провадження у реєстрі та в обвинувальному акті є опискою, що судом не було враховано. Крім того, відповідно до ст. 291 КПК України в обвинувальному акті дата внесення відомостей до ЄРДР кримінального провадження не є обов`язковою для зазначення.
Заслухавши прокурорів, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, думку захисника та обвинуваченого, які заперечували проти скарги прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Суд при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК.
Повернення обвинувального акту прокурору передбачає таку невідповідність його вимогам закону та наявність таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Стаття 291 КПК України визначає вимоги до змісту та форми обвинувального акту. Частиною другою цієї статті визначений певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також анкетні відомості кожного потерпілого.
Сам обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення особі, підозрюваній у вчиненні злочину.
Відповідно до положень п. 5 ч 2 ст. 291 КПК України та правової позиції Верховного суду України, викладеній у постанові від 24.11.2016 року у справі № 5-328-кс 16 обвинувальний акт має містити обов`язкові три складові: фактичні обставини кримінального правопорушення; правову кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення"); формулювання обвинувачення.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень п. (а) ч. 3 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.

Про право обвинуваченого на отримання докладної інформації щодо суті та причин обвинувачення, висунутого проти нього, наголошується у рішеннях ЄСПЛ у справах «Маттоціа проти Італії» від 07 березня та 04 липня 2000 року та «Ващенко проти України» від 26 червня 2008 року, в яких зазначено: «Обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51)».

У рішенні від 25 липня 2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Колегія суддів не погоджується з доводами в апеляції прокурора, що суд при постановлені оскаржуваної ухвали вдався в оцінку доказів, оскільки такі ствердження не відповідають дійсності.
Так, аналіз змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_9 дає підстави вважати правильним висновок суду першої інстанції про його невідповідність вимогам кримінального процесуального закону, оскільки за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, а саме за ч. 2 ст. 367 КК України, зазначеної в обвинувальному акті, ОСОБА_9 вчинив закінчений злочин із настанням тяжких наслідків державним інтересам. Однак, зі змісту формулювання обвинувачення вбачається, що наслідки за скоєним злочином не настали, що суперечить диспозиції інкримінованої статті.
Тобто, за суперечливими обставинами даного обвинувального акту є незрозумілим в чому саме конкретно обвинувачується ОСОБА_9 . Викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними не узгоджується із правовою кваліфікацією та формулюванням обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_9 .
Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінальногопроцесуального Кодексу, недоліки якого унеможливлюють призначення судового розгляду.

Рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору не суперечить вимогам закону, є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає, а наявність обставин, які є підставою для повернення, позбавляють можливості суд першої інстанції належним чином провести судове засідання і прийняти судове рішення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу з приводу необхідності усунення на досудовому розслідуванні вказаного судом першої інстанції недоліку щодо розбіжності дати кримінального провадження у реєстрі та обвинувальному акті. Допущення описок чи їх виправлення в обвинувальному акті чинне законодавство не передбачає.

Таким чином, невідповідність обвинувального акту вимогам закону позбавляє суд в подальшому розглянути кримінальне провадження по суті з дотриманням прав обвинуваченого на адекватний захист, прийняти законне та обґрунтоване рішення у відповідності до закону, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 331, 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2018 року, якою обвинувальний акт за ч. 2 ст. 367 КК України, відносно ОСОБА_9 , повернуто прокурору - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4