Справа № 303/4010/18
Провадження № 1-кп/303/509/18
Номер рядка стат. звіту 18
ВИРОК
01 серпня 2018 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 20 жовтня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001139 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, виховується матір`ю, українки, учениці 11 класу Великолучківської ЗОШ 1-3 ступенів, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_3
законного представника обвинуваченої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2017 року близько 12:00 год. в АДРЕСА_2 , неповнолітня ОСОБА_3 , перебуваючи на території Великолучківської загально- освітньої середньої шкоди 1-3 ступенів, на спортивному майданчику, на якому проводився урок з фізичної підготовки, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, таємно викрала із поверхні лавочки мобільний телефон марки «Samsung Galaxy», моделі SM J200 Gold, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи за №11/234 від 17 травня 2018 року Закарпатського НДЕКЦ МВС України становить - 707 гривень 00 копійок, який належить ОСОБА_5 , яким на той час користувалася її неповнолітня донька ОСОБА_8 та яка залишила вказаний мобільний телефон без нагляду на певний проміжок часу. В подальшому, неповнолітня ОСОБА_3 в період з 19 жовтня 2017 року до 18 квітня 2018 рок, користувалася вказаним викраденим мобільним телефоном у власних цілях.
Суд вважає, що діяння ОСОБА_3 містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнала повністю та підтвердила факт вчинення нею злочину при викладених вище обставинах. У вчиненому щиро розкаялася, просила передати її під нагляд матері.
У судовому засіданні законний представник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_6 дала обіцянку, що донька не буде вчиняти злочини, а вона вжиє всіх належних заходів щодо виховання та навчання доньки, просила передати під нагляд неповнолітню обвинувачену ОСОБА_3 їй як матері.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 ствердила, що не має до обвинуваченої претензій та підтримала позицію прокурора про звільнення ОСОБА_3 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, а саме: передати неповнолітню під нагляд матері на один рік.
У судове засідання представник органу опіки та піклування Мукачівської РДА та Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили.
Дослідивши, співставляючи та аналізуючи вивчені в справі докази, суд приходить до висновку, що показання обвинуваченого з урахуванням інших досліджених судом доказів дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, доведена повністю. Її дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_3 раніше не судима, характеризується позитивно, на обліку у психіатра, нарколога, фтизіатра Мукачівській ЦРЛ не перебуває. Обвинувачена ОСОБА_3 проживає з матір`ю ОСОБА_6 , співмешканцем матері ОСОБА_9 та зведеним братом ОСОБА_10 у окремому будинку, у якому наявні усім комунікації, в задовільних умовах. Дитина забезпечена усім необхідним для навчання та проживання.
Згідно досудової доповіді про обвинувачену ОСОБА_3 орган пробації вважає за можливе перевиховання обвинуваченої без позбавлення або обмеження волі за умови застосування додаткових мір та заходів нагляду та контролю, а також усунення факторів, що впливають на кримінальну поведінку підлітка з боку сім`ї та громади.
Обставиною, яка пом`якшує покарання неповнолітній обвинуваченій ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітньою.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.
При призначення покарання обвинуваченому, суд, керуючись вимогами ст. ст. 65, 103 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_3 , яка вину у вчиненому визнала, обставини справи, що пом`якшують покарання, умови життя та виховання неповнолітньої обвинуваченої, рівень її розвитку.
В судовому засіданні сторони кримінального провадження вважали за можливе та доцільне застосувати відносно ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру згідно ст. 105 КК України, звільнивши її від покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання якщо буде визнано, що внаслідок щирого каяття та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. Як зазначено у частині другій цієї статті, у цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.
П.п. 7,8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року "Про практику розгляду справ про застосування примусових заходів виховного характеру", передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п.3 п.2 ст. 105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.
Суд, вважає, що неповнолітня обвинувачена ОСОБА_3 може бути звільнена від покарання за ч.1 ст.185 КК України із застосуванням примусових заходів виховного характеру, оскільки внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки неповнолітня обвинувачена на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Обвинувачений проживає разом із матір`ю ОСОБА_6 , яка здатна забезпечити позитивний вплив на доньку та постійний контроль за її поведінкою. При цьому, мати як законний представник неповнолітньої обвинуваченої надала згоду на передачу їй під нагляд її неповнолітню доньку ОСОБА_3 ..
Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх» рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (чч.4 і 5 ст.74, ч.1 ст.105 КК), «звільнення від відбування покарання» (ст. ст.75, 79, 104 КК), «звільнення від призначеного покарання» (ст.78 КК) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
Таким чином, необхідно визнати винною ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України без визначення виду та розміру покарання та на підставі п. 3 ч.2 ст. 105 КК України до неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3 необхідно застосувати примусовий захід виховного характеру у виді передачі її на один рік під нагляд матері ОСОБА_6 ..
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речового доказу слід вирішити згідно вимог ст.. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Керуючись ст.ст. 94, 100, 370, 371, 373-376, 484 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.185 КК України.
На підставі п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання без визначення його виду і розміру, із застосуванням примусового заходу виховного характеру, а саме: передати неповнолітню ОСОБА_3 під нагляд матері ОСОБА_6 на один рік.
Речовий доказ: марки «Samsung Galaxy», моделі SM J200 Gold, який знаходиться у камері зберігання речових доказів Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області повернути ОСОБА_5 .
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуюча ОСОБА_1