Справа № 127/1-386/11
Провадження 1/127/3/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці заяву засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку подачі касаційної скарги по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_4 з заявою про новлення строку подачі касаційної скарги на вирок Замостянського районного суду м. Вінниці від 06.09.2011 та ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 06.12.2011.
Заява мотивована тим, що він після апеляційного розгляду не отримав копії судових рішень, що стало перешкодою у їх касаційному оскарженні, окрім цього посилається, що не знав норми кримінально-процесуального закону, який регламентує порядок касаційного оскарження прийнятих рішень. а тому вважає причину пропуску поважною та просить відновити пропущений ним строк.
В судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник заяву підтримали та просили її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви засудженого та зазначив, що відсутні поважні причини пропуску ОСОБА_4 строку на подачу касаційної скарги.
Інші учасники процесу про дату та час розгляду клопотання повідомлялися завчасно та належним чином, однак в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч. 3 ст. 353 КПК України 1960 року їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_4 , врахувавши думки захисника засудженого та прокурора, дослідивши матеріали клопотання ОСОБА_4 та матеріали кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, суд дійшов наступного висновку.
Вироком Замостянського районного суду м. Вінниці від 06.09.2011, ОСОБА_4 визнано винним за ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 08.12.2011, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_4 залишена без задоволення, а вирок Замостянського районного суду м. Вінниці від 06.09.2011, залишено без змін.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 386 КПК України 1960 року, касаційні скарги на вироки місцевих судів, ухвали апеляційного суду щодо цих вироків, можуть бути подані протягом трьох місяців з моменту набрання ними законної сили.
Статтею 384 КПК України 1960 року визначено коло осіб, які мають право на касаційне оскарження судових рішень. Зокрема, п. 1 ч. 2 цієї статті передбачає, що касаційні скарги на судові рішення, зазначені в ч. 2 ст. 383 цього Кодексу, мають право подати засуджений, його законний представник і захисник.
Згідно з ч. 4 ст. 386 КПК України 1960 року у разі подачі скарги з пропуском встановленого частинами першою і другою цієї статті строку і при відсутності клопотання про його відновлення скарга чи подання постановою судді визнається такою, що не підлягає розгляду. Цей строк може бути відновлений у випадках і в порядку, передбаченихстаттею 353 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 353 КПК України 1960 року передбачено, що у разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку.
Під поважними причинами пропуску строку касаційного оскарження слід розуміти об`єктивні умови, які перешкоджали особі, яка подає касаційну скаргу зробити це у встановлений строк.
Відповідно до ч. 4 ст. 353 КПК України за результатами розгляду клопотання суд виносить ухвалу, постанову, якою відновляє пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду.
З пояснень засудженого встановлено, що він перебуває у місцях позбавлення волі, є юридично необізнаним громадянином, та у зв`язку з відсутністю юридичної літератури міркував, що строк на касаційне оскарження становить 6 місяців.
Також, перевіривши матеріали справи суд приймає до уваги те, що у суду немає належного підтвердження чи направлялась копія ухвали Апеляційного суду Вінницької області засудженому та коли останній її отримав. Окрім цього, резолютивна частина наведеної ухвали не містить роз`яснень щодо порядку касаційного оскарження. Тому, суд вважає, що хоча пропущений строк на касаційне оскарження і є значним будь-який сумнів трактується судом на корить засудженого, а тому суд приходить до висновку, що у засудженого існували об`єктивні причини, що унеможливили подачу касаційної скарги у строки, визначені ст. 386 КПК України.
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними завданнями судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.
Невід`ємною частиною права на справедливий судовий захист є доступ до суду апеляційної та касаційної інстанції для перевірки законності та обгрунтованості судового рішення.
Окрім наведеного, при вирішенні заяви засудженого суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.
Крім цього, у допуску до суду апеляційної інстанції в своїх рішеннях вказує Європейській суд з прав людини, практику якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди мають застосувати як джерело права. Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 26.07.2005 у справі «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі» суд зазначив, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. Аналогічне вбачається також з рішення у справі «Воловік проти України» від 06.12.2007.
З метою дотримання конституційних та процесуальних прав засудженого ОСОБА_4 на оскарження судових рішень, передбачених ст.ст. 8,55 Конституції України, КПК України 1960 року, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського Суду з прав людини щодо вказаного питання, яка передбачає, що кожний, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд судом вищої інстанції, суд дійшов до висновку про необхідність поновлення строку на касаційне оскарження вироку Замостянського районного суду м. Вінниці від 06.09.2011 та ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 06.12.2011 та вважає поважною причину пропуску строку касаційного оскарження.
Разом з цим, ОСОБА_4 належить роз`яснити право подання касаційної скарги в порядку ч. 1 ст. 387 КПК України 1960 року безпосередньо до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 353, 383-387 КПК України 1960 року, Перехідними та Прикінцевими Положеннями КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку подачі касаційної скарги по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.
Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження вироку Замостянського районного суду м. Вінниці від 06.09.2011 та ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 06.12.2011.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: