Номер провадження 1-кс/643/4293/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.09.2018 року м. Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові в залі суду клопотання старшого слідчого Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005225 від 19.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту-

В С Т А Н О В И В:
До суду 20.09.2018 року надійшло вищезазначене клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 18.09.2018 до чергової частини Московського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт від інспектора роти №5 батальйону №3 УПП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про те, що 18.09.2018 за адресою: м. Харків вул. Валентинівська, 60 зупинено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у якого виявлено згорток з полімерного пакету, обмотаний липкою стрічкою чорного кольору з невідомою речовиною.

Відомості про вчинення вказаного кримінального правопорушення 19.09.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та у кримінальному провадженні №0005225 розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

18.09.2018 слідчим Московського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 60, в ході якого виявлено та вилучено у ОСОБА_6 полімерний пакет з невідомою речовиною та фіксальний чек №17792-16344-51339.

Таким чином існують достатні підстави вважати, що виявлена та вилучена під час проведення огляду місця події речовина у полімерному пакеті - є предметом вилученим з обігу. Вилучена квитанція (фіскальний чек) №17792-16344-51339, може бути доказом факту та обставин, що встановлюються, зокрема доказом протиправної діяльності направленої на придбання/збут наркотичних засобів. Для встановлення цього факту необхідно проведення комплекс слідчих та процесуальних дії відповідні судові експертизи, що потребує певного часу.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду, обшуку.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використовувалися як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчий зазначає, що вищевказане майно буде використане у кримінальному проваджені в якості речових доказів, накладення арешту необхідно з метою збереження речових доказів та позбавлення можливості його знищення або переховування.

Слідчий також надав клопотання, погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4, про поновлення строку на подачу клопотання про арешт майна, посилаючись на те, що подати клопотання про арешт майна у встановлені законом строки по об`єктивним причинам не надалось можливим через проведення невідкладних слідчих дій.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили задовольнити, про що зазначили у письмовій заяві.

ОСОБА_6 просив розглянути клопотання без його участі, про що зазначив у письмовій заяві.

Дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що пропущений слідчим строк та подачу клопотання підлягає поновленню, а клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було вилучено 18.09.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини 2 статті 170 цього Кодексу);
3.1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст. 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На підставі викладеного, та приймаючи до уваги, що вищевказане майно в силу ст. 98 КПК України є речовим доказом, та накладення арешту необхідно з метою збереження його як речового доказу, позбавлення можливості його знищення або переховування, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, та керуючись ст. ст. 98, 107, 117, 170-175, 236 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Поновити пропущений строк подання клопотання.

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене під час огляду місця події 18.09.2018, а саме на полімерний пакет з невідомою речовиною та фіскальний чек №17792-16344-51339.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1