Провадження № 1-кп/761/1632/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в ході підготовчого провадження розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за № 0001346 від 06.02.2018 року в межах якого висунуте обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, громадянину України, з вищою освітою, неодруженому, непрацюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

до Шевченківського районного суду м. Києва 21 травня 2018 року надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 з угодою про визнання винуватості, укладеною 20 лютого 2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 10, ОСОБА_3 (зі сторони обвинувачення) на підставі наданих повноважень прокурора у кримінальному провадженні № 0001346 від 06.02.2018 та підозрюваним ОСОБА_5 , у присутності його захисника ОСОБА_4 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думки учасників судового провадження, перевіривши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, вивчивши угоду про визнання винуватості, суд, вважає, що угода не підлягає затвердженню, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ч. 7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.
Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо, зокрема умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.
Відповідно до ч.1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються, зокрема формулювання підозри та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, узгоджене покарання, тощо.
Як убачається зі змісту угоди, формулювання підозри та його правова кваліфікація з зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, викладено наступним чином.
Таким чином, своїми діями, які виразились у складанні завідомо підробленого офіційного документа, який посвідчує певні факти, що мають юридичне значення, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.358 КК України.
Разом із тим, такий виклад юридичного формулювання підозри за ч.1 ст.358 КК України, не відповідає диспозиції ч.1 ст.358 КК України.
Так, за ч.1 ст.358 КК України передбачена відповідальність за наступні дії, а саме: підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків, з тією самою метою або їх збут.
Наведене в угоді формулювання підозри, а також в обвинувальному акті формулювання обвинувачення за ч.1 ст.358 КК України не відповідає диспозиції даної статті, тобто не є діями за які передбачена кримінальна відповідальність.
Також слід звернути увагу й на те, що при наведенні формулювання підозри за ч.4 ст.358 КК України зазначено зайве - офіційного документа, оскільки відповідальність передбачена відповідно до диспозиції ч.4 ст.358 КК України за використання завідомо підробленого документа.
Крім того, зазначаючи в угоді міру покарання, сторонами вказано покарання у виді штрафу за ч.1 ст. 358 КК України в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за ч.4 ст. 358 КК України в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, при цьому не вказано, що становлять дані розміри у гривні за кожен злочин відповідно, та за сукупністю злочинів при призначенні остаточного покарання.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що умови угоди суперечать КПК України та КК України, у зв`язку із чим на підставі п. 1 ч.3 ст.314, п.1 ч.7 ст. 474 КПК України, слід відмовити у затвердженні угоди, та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 цього Кодексу, тобто в загальному порядку, оскільки угода була укладена на стадії досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 314, 468-475 КПК України, суд

у х в а л и в:

відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 20 лютого 2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні № 0001346 від 06.02.2018 року з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358; ч.4 ст.358 КК України в межах кримінального провадження № 0001346 від 06.02.2018 року.

Повернути кримінальне провадження № 0001346 від 06.02.2018 року стосовно громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358; ч.4 ст.358 КК України прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя