Дата документу 05.10.2018
Справа № 509/1027/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Іллічівського міського суду Одеської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, разом із угодою про визнання винуватості, укладеною між обвинуваченим та прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, будучи службовою особою, а саме начальником ВСП «Українське вантажне бюро» ДП «УкрНДІМФ», 19.01.2018, приблизно о 11 год. 30 хв., перебуваючи на своєму робочому місці, в адміністративній будівлі ВСП «УВБ» за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, с.Бурлача Балка, вул.Північна, 11, підписав з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 договір про відповідальне зберігання, після чого, розуміючи протиправність своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди, отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 300 доларів США трьома купюрами по 100 доларів, що станом на 19.01.2017 відповідно до курсу НБУ складає 8633,25 грн., за таких обставин.
12.01.2018, приблизно в обідній час, більш точний час слідством не встановлено, ОСОБА_6 , який є фізичною особою підприємцем, прибув до адміністративної будівлі ВСП «УВБ» за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, с.Бурлача Балка, вул.Північна, 11, де звернувся до керівника ВСП «УВБ» ОСОБА_5 з пропозицією укласти цивільно-правовий договір відповідального зберігання майна на території вказаного підприємства. Вислухавши пропозицію про укладання договору відповідального зберігання, ОСОБА_5 , маючи умисел на отримання неправомірної вигоди в розмірі 300 доларів США від ОСОБА_6 , без законних на те підстав, вказав, що підписання такого договору можливе лише за умови передачі йому неправомірної вигоди в розмірі 300 доларів США. В протилежному випадку договір відповідального зберігання укладений не буде.
Розуміючи, що у разі не передання вищезазначеної неправомірної вгоди договір про відповідальне зберігання укладено не буде, ОСОБА_6 погодився передати в майбутньому ОСОБА_5 неправомірну вигоду на зазначену суму.
У подальшому, 19.01.2018, приблизно о 11 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на своєму робочому місці, в адміністративній будівлі ВСП «УВБ» за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, с.Бурлача Балка, вул.Північна, 11, підписав з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 договір про відповідальне зберігання, після чого розуміючи протиправність своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди, отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 300 доларів США трьома купюрами по 100 доларів, що станом на 19.01.2017 відповідно до курсу НБУ складає 8633,25 грн.
Таким чином, на думку сторони обвинувачення, своїми умисними діями, що виразилися в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.368 КК України.
Згідно укладеній угоді, сторони угоди погодилися на призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст.368 КК України у вигляді штрафу у розмірі тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права обіймати посаду начальника ВСП «Українське вантажне бюро» ДП «УкрНДІМФ» строком на один рік.
Розглянувши угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , які просили затвердити угоду, суд вважає, що в затвердженні угоди слід відмовити.
При цьому суд виходить з наступного.
Згідно ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Суд вважає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільнім.
Судом встановлено, що обвинувачений не визнає вини у пред`явленому йому обвинуваченні у повному обсязі.
Так, в судовому засіданні обвинувачений пояснив, що не висував особі, яка надала йому неправомірну вигоду, вимогу щодо її передачі як умову укладання договору, як це зазначено в обвинувальному акті.
На думку суду, вищезазначене свідчить про те, що сторони угоди не дійшли згоди щодо її істотної умови добровільного визнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Відсутність добровільності при укладанні угоди є підставою для відмови у її затвердженні.
Крім того, в угоді сторони погодили стягнення з обвинуваченого судових витрат у розмірі 5005 грн., пов`язаних із залученням експертів.
Суд вважає, що ця умова є такою, що прямо суперечить вимогам закону, оскільки такі витрати не можуть бути предметом домовленості сторін.
Відповідно до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Таким чином відшкодування обвинуваченим такого виду процесуальних витрат забезпечено відповідним механізмом і не може бути предметом угоди.
За таких обставин суд доходить висновку про невідповідність укладеної угоди вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст.314, 370-372, 474 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя