Справа №522/8513/17
Провадження № 1-кп/522/725/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі судовий розгляд у кримінальних провадженнях №0007653 від 01.10.2017 року, № 0003422 від 22.06.2017 року, №0004654 від 07.08.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , 1993 року вереснямісяця, дев`ятого дня народження, уродженцяОдеськоїобласті, Білгород-Дністровського району, с. Старокозаче, громадянинаУкраїни, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, з середньоюосвітою, зареєстрованогоза адресою: АДРЕСА_1 без постійногомісцяпроживання в м. Одеса,ранішезасуджений:
- 30.06.2009 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 187 ст. 69 КК України, позбавлення волі строком на 5 років, 6 місяців, 15.09.2012 звільнений умовно достроково за ст. 107 КК України, невідбутий строк: 9 місяців, 21 день;
- 10.01.2013 Білгород- Дністровським міським судом Одеської області за ч.2 ст.296 КК України, до позбавлення волі строком на 1 рік, в силу ч.1 ст.71 КК України, приєднано 1 місяць позбавлення волі невідбутого строку за вироком Приморського районного суду м..Одеси, до відбуття 1 рік , 1 місяць позбавлення волі, звільнений 01.08.2014 року по відбуттю покарання.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області, м. Мелітополь, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, не працюючого, має на утриманні неповнолітнього сина 2014 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 17.03.2014 Солом`янським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
-19.10.2016 засудженийПриазовськимрайонним судом Запорізькоїобласті, за ч.3 ст.185 КК України, позбавленняволістроком на 3 роки, на підставі ст.75 КК Українизвільнений з іспитовимстроком на 2 роки;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки Дніпропетровської області, Криничанського району, с.Червоний Промінь, громадянки України, не заміжньої, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , 31.01.2012р. засуджена Вінницьким районним судом Вінницької обл., за ч. ч. 1, 2 ст. 185, ст. 70, ч. 1 ст. 76 КК України, позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнена з іспитовим строком 2 роки;09.12.2013 засуджена Жмеринським міським судом Вінницької обл., за ч.3 ст.185 КК України, відповідно до ст.71 КК України додано 6 місяців за вироком Вінницького районного суду, загальний строк 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнена 11.04.2017 року по відбуттю строку покарання;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки Дніпропетровської області, Софіївського району, село Водяне, громадянки України, не заміжньої, з середньою освітою, не працюючої, без реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої18.01.2014 року Білгород Дністровським міським судом Одеської області, за ч.3 ст.185, ст. 69 КК України позбавлення волі строком на 1 рік та 3 місяці, звільнилась 10.04.2015 року;
обвинувачених у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_7

захисників - ОСОБА_8

- ОСОБА_9
- ОСОБА_10

- ОСОБА_11

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_6

УСТАНОВИВ:
06.06.2017 о 00.30 годині ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 разом ще з двома невстановленими слідством особами, заздалегідь маючи злочинний намір на заволодіння чужим майном за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, знаходячись в сквері ім. Томаса, в місті Одеса, де помітили раніше незнайомих їм ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які в цей час розмовляли між собою.

Далі, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 разом ще з двома невстановленими слідством особами помітили у потерпілого ОСОБА_12 при собі рюкзак з особистими речами та ОСОБА_13 , який мав при собі сумку чорного кольору, при цьому вирішили, що у останніх можуть бути при собі грошові кошти та інше цінне майно, яким можливо заволодіти, що і визначили предметом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, заздалегідь розділивши свої ролі, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 разом з двома не встановленими слідством особами почали рухатись в бік Пєлимського- ОСОБА_14 та ОСОБА_13 і висловлювали словесні погрози на адресу останніх.

Пєлимський- ОСОБА_14 та ОСОБА_13 розуміючи, що у ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ще двох не встановлених слідством осіб виник умисел на незаконне заволодіння їх майном, та вони не зможуть чинити їм опір, через чисельну перевагу, почали втікати від останніх, не бажаючи віддавати своє майно, а також побоюючись нанесення їм будь-яких тілесних ушкоджень.

Далі, діючи з вказаною метою, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 разом з двома невстановленими слідством особами почали бігти за потерпілими, знаходячись у дворі дому № 21, розташованого по вул. Гімназичній в м. Одесі, наздогнали ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та для реалізації свого злочинного наміру направленого на заволодіння чужим майном, і з метою попередження супротиву зі сторони потерпілих, розуміючи свою чисельну перевагу почали наносити удари по тілу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та відбирати майно останніх, а саме: шкіряну сумку чорного кольору, вартістю 3 500 гривень в якій знаходився гаманець чорного кольору, вартістю 1000 гривень в середині якого були банківські картки «Приват-Банк» та банку «Південний», грошові кошти в сумі 70 гривень, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_13 , мобільний телефон марки «iPhone 6S» в корпусі сірого кольору IMEI НОМЕР_1 , вартістю 14 000 гривень з сім-картою мобільного оператора «Київстар», кепку синього кольору вартістю 300 гривень та гаманець чорного кольору вартістю 1000 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 12 000 гривень, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_12 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Nissan X-Trail», банківська картка «Приват Банк».

Виконавши усі дії, які вважали за необхідне, з викраденим майном з місця вчинення ними кримінального правопорушення зникли.

В результаті вказаних ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та дві невстановлені слідством особи, своїми злочинними діями спричинили майнову шкоду потерпілим на загальну суму 31 870 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вчинили злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно за вказаних обставин, він за попередньою змовою групою осіб, 06.06.2017 о 00.30 годині разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та ще з двома невстановленими слідством особами, заздалегідь маючи злочинний намір на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, знаходячись в сквері ім.Томаса, в місті Одеса, нанесли удари по тілу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та відбирали майно останніх на загальну суму 31 870 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_15 свою вину у скоєнні вказаного злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнала повністю, щиро розкаялась та показала, що дійсно за вказаних обставин, він за попередньою змовою групою осіб, 06.06.2017 о 00.30 годині разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та ще з двома невстановленими слідством особами, заздалегідь маючи злочинний намір на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, знаходячись в сквері ім. Томаса, в місті Одеса, нанесли удари по тілу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та відбирали майно останніх на загальну суму 31 870 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєнні вказаного злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнала повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно за вказаних обставин, він за попередньою змовою групою осіб, 06.06.2017 о 00.30 годині разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та ще з двома невстановленими слідством особами, заздалегідь маючи злочинний намір на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, знаходячись в сквері ім.Томаса, в місті Одеса, нанесли удари по тілу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та відбирали майно останніх на загальну суму 31 870 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні вказаного злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно за вказаних обставин, він за попередньою змовою групою осіб, 06.06.2017 о 00.30 годині разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ще з двома невстановленими слідством особами, заздалегідь маючи злочинний намір на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, знаходячись в сквері ім. Томаса, в місті Одеса, нанесли удари по тілу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та відбирали майно останніх на загальну суму 31 870 гривень.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_5 визнала свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_5 в межах пред`явленого обвинувачення ч.2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_4 в межах пред`явленого обвинувачення ч.2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб.
. Оскільки обвинувачена ОСОБА_15 визнала свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_15 в межах пред`явленого обвинувачення ч.2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд виходить з наступного.
Згідно із Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК) а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо. Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

При призначені покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, є тяжким злочином проти власності.
ОСОБА_5 із середньою освітою, офіційно не працевлаштована, не заміжня, раніше судима за вчинення злочинів проти власності, позитивно характеризується установою виконання покарань.

Претензій майнового характеру від потерпілої сторони обвинувачена не має, майнова шкода відшкодована потерпілим у повному обсязі.

Обвинувачена щиро розкаялась у вчиненому злочині, активно сприяла його розкриттю, стверджує, що підґрунтям вчиненого слугував важкий майновий стан, відсутність роботи та доходів. У майбутньому обіцяє не скоювати нових злочинів, просить її суворо не карати.

Відомостей щодо перебування обвинуваченої на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Згідно довідки медичної частини ОУВП№21 ОСОБА_5 страждає на ВІЛ-інфекцію, потребує нагляду та лікування у лікаря-інфекціоніста протягом всього життя.

Обставинами, які пом`якшують покарання, ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Зазначену в обвинувальному акті обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_5 - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, суд не враховує, оскільки із формулювання обвинувачення не вбачається, що обвинувачені під час вчинення перебували в стані алкогольного сп`яніння, а відповідно до приписів ч.3 ст. 337 КПК України суд вправі вийти за межі висунутого обвинувачення лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище обвинуваченого.
На час ухвалення вироку обвинувачена понад рік утримується в слідчому ізоляторі.
З огляду на викладене, зазначені пом`якшуючі обставини, ставлення обвинуваченої до вчиненого, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченійза вчинений нею злочин, покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком, оскільки на думку суду її подальше виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, є тяжким злочином проти власності.
ОСОБА_3 не має освіти, офіційно не працевлаштований, перебуває в цивільному шлюбі, має реєстрацію та постійне місце проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
Претензій майнового характеру від потерпілої сторони обвинувачений не має, майнова шкода відшкодована потерпілій особі в повному обсязі.
Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв його розкриттю, стверджує, що підґрунтям вчиненого слугував важкий майновий стан, відсутність роботи та доходів. У майбутньому обіцяє не скоювати нових злочинів, просить його суворо не карати.
Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.
Обставинами, які пом`якшують покарання, ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 є рецидив злочинів.

Зазначену в обвинувальному акті обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_3 - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, суд не враховує, оскільки із формулювання обвинувачення не вбачається, що обвинувачені під час вчинення перебували в стані алкогольного сп`яніння, а відповідно до приписів ч.3 ст. 337 КПК України суд вправі вийти за межі висунутого обвинувачення лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище обвинуваченого.
На час ухвалення вироку обвинувачений понад рік утримується в слідчому ізоляторі.
З огляду на викладене, зазначені пом`якшуючі обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за вчинені ним злочини, покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком, оскільки на думку суду його подальше виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При призначені покарання обвинуваченій ОСОБА_15 суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, є тяжким злочином проти власності.
ОСОБА_15 із середньою освітою, офіційно не працевлаштована, перебуває в цивільному шдюбі, раніше судима за вчинення злочинів проти власності, позитивно характеризується установою виконання покарань, має постійне місце проживання.

Претензій майнового характеру від потерпілої сторони обвинувачена не має, майнова шкода відшкодована потерпілій особі в повному обсязі.

Обвинувачена щиро розкаялась у вчиненому злочині, активно сприяла його розкриттю, стверджує, що підґрунтям вчиненого слугував важкий майновий стан, відсутність роботи та доходів. У майбутньому обіцяє не скоювати нових злочинів, просить її суворо не карати.

Відомостей щодо перебування обвинуваченої на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обставинами, які пом`якшують покарання, ОСОБА_15 ,є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Зазначену в обвинувальному акті обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_15 - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, суд не враховує, оскільки із формулювання обвинувачення не вбачається, що обвинувачені під час вчинення перебували в стані алкогольного сп`яніння, а відповідно до приписів ч.3 ст. 337 КПК України суд вправі вийти за межі висунутого обвинувачення лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище обвинуваченого.

На час ухвалення вироку обвинувачена понад рік утримується в слідчому ізоляторі.

З огляду на викладене, зазначені пом`якшуючі обставини, ставлення обвинуваченої до вчиненого, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченійза вчинений нею злочини, покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком, оскільки на думку суду її подальше виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, є тяжким злочином проти власності.
ОСОБА_4 не має освіти, офіційно не працевлаштований, має реєстрацію та постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітнього сина 2014 року народження, позитивно характеризується за місцем проживання. Обвинувачений вчинив злочин проти власності в період іспитового строку, не відбувши покарання за вироком Приазовського районного суду Запорізької області.

Претензій майнового характеру від потерпілої сторони обвинувачений не має, майнова шкода відшкодована потерпілій особі в повному обсязі. Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, стверджує, що підґрунтям вчиненого слугував важкий майновий стан, відсутність роботи та доходів. У майбутньому обіцяє не скоювати нових злочинів, просить його суворо не карати.
Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.
Обставинами, які пом`якшують покарання, ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Зазначену в обвинувальному акті обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, суд не враховує, оскільки із формулювання обвинувачення не вбачається, що обвинувачені під час вчинення перебували в стані алкогольного сп`яніння, а відповідно до приписів ч.3 ст. 337 КПК України суд вправі вийти за межі висунутого обвинувачення лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище обвинуваченого.
На час ухвалення вироку обвинувачений понад рік утримується в слідчому ізоляторі.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинений ним злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій зазначених статей, визначивши остаточне покарання за правилами ст.70, ст.71 КК України, вважаючи, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства
Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, ст.1-90 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 ( п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три ) роки.

На підставі п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою-скасувати, звільнивши обвинуваченого з під варти в залі суду.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три ) роки.

На підставі п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою-скасувати, звільнивши обвинувачену з під варти в залі суду.

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три ) роки.

На підставі п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою-скасувати, звільнивши обвинувачену з під варти в залі суду.

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом частково приєднання не відбутої частини покарання за вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 19.10.2016 року, визначивши остаточно ОСОБА_4 до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки і 2 (два) місяці.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_4 під час кримінального провадження та судового розгляду в Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації УВП №21 із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі у період з 06.06.2017 рокупо 20.06.2017 року та з 21.06.2017 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 06.06.2017 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під варто обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін.

Речові докази:
- кепка синього кольору- повернути ОСОБА_4 ;

- СD диск із записом вчинення злочину- зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- шкіряна сумка чорного кольору із золотими застібками, гаманець чорного кольору, маркуванням «SalvadoreFergamamadeinItaly», мобільний телефон марки Iphone 6s у корпусі сірого кольору вчохлі чорного кольору- вважати повернутим за належністю ОСОБА_13 ;

- зв`язка трьох ключів з флеш накопичувачем золотого-кольору, картка універсал «Приват Банк» НОМЕР_2 , картка GOLD«Приват Банк»396287, картка «Приват Банк» НОМЕР_3 , картка банку «Південний» НОМЕР_4 , посвідчення водія НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , посвідчення водія НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу NissanX-Trail, держ номери НОМЕР_7 , серія НОМЕР_8 , форма рецептурного бланка 1 для виписування лікарських засобів за повну вартість на ім`я ОСОБА_16 , від 07.03.2011 року- вважати повернутим потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_17 ..

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою яка тримається під вартою, протягом цього ж часу з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому а також не пізніше наступного дня після оголошення направити учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя:

26.06.2018