Ухвала
Іменем України
12 жовтня 2018 р.

м. Київ
Справа № 420/1923/18
Провадження № 51-9244 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 09 грудня 2016 року, ухвалу слідчого судді Новопсковського районного суду Луганської області від 11 липня 2018 року, ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 24 липня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 09 серпня 2018 року,
встановив:
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Згідно з пунктами 4, 5 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити: обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, що подає скаргу.

Проте, всупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не наведено належного обґрунтування допущених апеляційним судом таких істотних порушень норм кримінального чи процесуального права, які, на думку скаржника, тягнуть за собою обов`язкове скасування ухвал апеляційного суду на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення ст. 412 цього Кодексу.
Також, відповідно до вимог ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Поряд з цим, викладена скаржником вимога про те, щоб суд змінив ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 24 липня 2018 року і ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 09 серпня 2018 року та скасував постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 09 грудня 2016 року, перешкоджає суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки у касаційному порядку. А також касаційний суд не вправі одночасно скасувати і змінити судове рішення.

У разі, якщо скаржник одночасно не погоджується з кількома різними судовими рішеннями і бажає оскаржити їх в касаційному порядку, він повинен подати касаційні скарги на кожне із них окремо.
При цьому, скаржнику слід взяти до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, суд,

постановив:

Касаційну скаргуОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3