Провадження № 11-сс/780/598/18 Доповідач у 2 інстанції Миколюк О. В.
Категорія 13.09.2018
УХВАЛА
Іменем України

13 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Миколюка О.В.,

суддів Орла А.І., Семенцова Ю.В.,

при секретарі Ярмолі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2018 року, якою було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 в порядку ст.9 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність» щодо незаконності негласного зняття інформації з мобільного телефону НОМЕР_1 у 2000-2002 р.р., а також щодо визнання незаконним використання квартир з метою оперативно-розшукової діяльності, в яких знаходились спеціальні технічні засоби негласного зняття інформації, -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно з ухвалою суду, 31.08.2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_1 в порядку ст.9 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність» щодо незаконності негласного зняття інформації з мобільного телефону НОМЕР_1 у 2000-2002 р.р., які належали останньому, а також щодо визнання незаконним використання квартир з метою оперативно-розшукової діяльності, в яких знаходились спеціальні технічні засоби негласного зняття інформації
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті провадження за його скаргою, оскільки, в ній оскаржуються дії, які не передбачені нормами КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою визнати незаконними негласне зняття інформації з мобільного телефону НОМЕР_1 у 2000-2002 р.р., та використання квартир з метою оперативно-розшукової діяльності, в яких знаходились спеціальні технічні засоби негласного зняття інформації.
В обґрунтуванні вказує, що при винесенні ухвали суд не здійснив аналізу наведених в скарзі доводів щодо її предмету та не обґрунтував своє рішення, звертає увагу, що суддя, приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження, виніс рішення, яке протирічить загальним нормам КПК України, зокрема, ст.236 КПК України в редакції 2001 року та ст.9 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність».
Вважає, що органами внутрішніх справ, за клопотанням прокурорів в період з 1998 року по 2002 рік на території м.Біла Церква проводились негласні оперативно-розшукові дії, а саме зняття інформації з його робочих телефонів, при цьому використовувались квартири з метою оперативно-розшуковою діяльністю осіб, які страждають психічними захворюваннями при розслідуванні кримінальної справи за фактом вбивства ОСОБА_2 та замаху на вбивство ОСОБА_3 . Зазначену кримінальну справу в 2012 році направили до апеляційного суду Київської області, де щодо ОСОБА_4 ухвалений вирок, який, як вважає ОСОБА_1 винесений без врахування секретних протоколів допиту, які не досліджені та яким не надана правова оцінка.
Крім того, просить витребувати з державних установ та організацій ряд документів, які на його думку, підтверджують доводи апеляційної скарги.

До початку розгляду скарги від прокурора надійшло клопотання про неможливість прибуття до апеляційного суду Київської області та розгляд клопотання у його відсутність, також до суду апеляційної інстанції не з`явився апелянт ОСОБА_1 , який про розгляд апеляційної скарги був повідомлений належним чином, розгляд якої клопотав провести в режимі відеоконференції, однак, ч.1 ст.336 КПК України передбачає виключний перелік підстав, за яких суд може провести розгляд справи в режимі відеокнференції, які його апеляційна скарга не містить, тому колегія суддів вважає, що розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 можливо провести за відсутності в судовому засіданні прокурора та ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

В п.1 ч.1 ст.303 КПК України, визначено вичерпний перелік процесуальних рішень, дії чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та осіб, які мають право на оскарження.

Як вбачається із скарги ОСОБА_1 , в ній не зазначено процесуального становища останнього, крім того, рішення та дії органів внутрішніх справ, а саме незаконне негласне зняття інформації з мобільного телефону НОМЕР_1 у 2000-2002 р.р., а також незаконне використання квартир з метою оперативно-розшукової діяльності, не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Доводи апелянта на те, що рішення суду першої інстанції протирічить ст.236 КПК України (в редакції 2001 року) не відповідає змісту його скарги з якою він звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, де зазначив, що він оскаржує дії на підставі ст.9 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність».
Тому колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 , та підстав для скасування ухвали не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2018 року, якою було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 в порядку ст.9 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність» щодо незаконності негласного зняття інформації з мобільного телефону НОМЕР_1 у 2000-2002 р.р., а також щодо визнання незаконним використання квартир з метою оперативно-розшукової діяльності, в яких знаходились спеціальні технічні засоби негласного зняття інформації , - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: