В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/1841/18

Провадження № 1-кп/348/327/18

09 жовтня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з уч. секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Надвірна кримінальне провадження № 0000545 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , із середньою технічною освітою, не одруженого, на утриманні нікого немає, працюючого по тимчасових заробітках, не судимого, громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжку).

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

28 липня 2018 року приблизно о 04.00 год. ОСОБА_4 , проходячи повз приміщення кафе-магазину «Злагода», що в с. Заріччя, по вул. Незалежності, 64а, Надвірнянського району, помітив на велопарковці велосипед марки «ARDIS Infiniti». В подальшому, перебуваючи в кафе «Екватор» ОСОБА_4 вирішив таємно викрасти даний велосипед. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з велопарковки велосипед марки «ARDIS Infiniti», чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 3 500 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та дав показання про те, що проживає в АДРЕСА_1 разом зі своєю родино і на проживаття заробляє тимчасовими заробітками, в основному за межами держави.

Стосовно події 28 липня 2018 року пояснив наступне. Того дня, ще до відкриття магазину, він помітив на велопарковці біля магазину велосипед «ARDIS Infiniti». В подальшому пізно вечером він їздив на власному автомобілі, а коли перебував в кафе «Екватор», вирішив викрасти вказаний велосипед. Приблизно о 4,00 год. він приїхав власним автомобілем та зупинився неподалік приміщення кафе-магазину «Злагода», яке знаходиться в с.Заріччя по вул. Незалежності, 64а. Він підійшов до велосипеда та переконавшись, що поблизу нікого немає і за ним ніхто не спостерігає, він взяв велосипед, поклав його в багажник автомобіля та поїхав додому. Думав, що в подальшому хтось зголоситься з приводу велосипеда і він його поперне. Через два чи трі дні до них додому прийшла мама потерпілої, яка сказала, що це її дочки велосипед і його ж відразу віддали. Чому так вчинив, пояснити не може. Просить вибачення за скоєне, розуміє, що його дії були протиправними, потерпілій відшкодував завдані збитки, запевнив суд, що подібного більше не повториться і просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового слідства злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорює фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить розглядати дане кримінальне провадження без її участі. В заяві вказала, що будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, та просить призначити обвинуваченому не суворе покарання.

З враховуванням викладеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), кваліфіковані вірно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що він вчинив умисний, корисливий злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, а також те, що має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, а також думку потерпілої, висловлену нею в заяві, яка претензій до обвинуваченого не має та просить призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд враховує те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою провину у вчиненому, активно сприяв в розкритті злочину, щиро розкаявся, відшкодував завдані збитки.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

З врахуванням вище наведеного, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, враховуючи всі обставини кримінального провадження , особу обвинуваченого, його поведінку до і після вчинення злочину, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів в межах санкції статті, що передбачає покарання за вчинений злочин - у виді штрафу.

На думку суду призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 грн. (одна тисяча двадцять гривень 00 копійок).

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази по справі велосипед марки «ARDIS Infiniti», який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1