Справа № 203/2833/17
Провадження № 1-кп/0203/139/2018
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000230 від 06.07.2017, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця Запорізької області м.Мелітополь, громадянина України, з середньо-технічною освітою, який проходить службу в Збройних Силах України 93 ОМБР, ВЧ НОМЕР_1 , раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , у 2016 році знаходячись на військовому полігоні м. Яворове, Львівської області, через мережу Інтернет придбав ніж в чохлі марки «GLOCK» за грошові кошти в сумі 1500 гривень, та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, знаходячись у зазначеному місці поклав вказаний ніж в чохлі до речового мішка, та став умисно без передбаченого законом дозволу носити його при собі. 05.07.2017 року, о 15 годині 20 хвилині, ОСОБА_4 прибув на станцію Дніпро, розташованій за адресою: м. Дніпро площа Вокзальна, 11, де під час перевірки працівниками поліції документів, що посвідчують його особу на запитання, чи має він при собі предмети, обіг яких заборонений, повідомив, що має при собі ніж у чохлі, після чого під час огляду із належного йому речового мішка видав працівникам поліції ніж у чохлі, який є холодною зброєю колюче-ріжучою дії - ножем моделі «Glock FM- 81 Olive», виготовлений промисловим способом (виробництва фірми «GLOCK» Австрія), який ОСОБА_4 , незаконно носив при собі у речовому мішку без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що 2016 році знаходячись на військовому полігоні м. Яворове, Львівської області, через мережу Інтернет придбав ніж в чохлі приблизно за 1500 гривень, який став носити при собі, для особистого користування. 05.07.2017 року о 15 годині 20 хвилині, прибув на залізничний вокзал станції Дніпро, де його зупинили співробітники поліції, та запропонували пройти до зали очікування залізничного вокзалу для перевірки документів, де він добровільно видав вказаний ніж з речового мішку. В скоєному кається.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України, як носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_4 раніше несудимий, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, є військовослужбовцем, характеризується позитивно, щиро покаявся у скоєному.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяння.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.263 КК України, а саме у вигляді штрафу, вважає, що таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Судові витрати в розмірі 593 гривень 22 копійок за проведення експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралася.

Речовий доказ: ніж в чохлі, який зберігається в камері зберігання речових доказів Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 593 (п`ятсот дев`яносто три) гривні 22 копійки.

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1