Справа № 520/6029/18
Провадження № 1-кс/520/3496/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 000730 від 02.06.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів.

Як вбачається з клопотання, у провадженні слідчого відділу Київського відділу поліції у м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 02.06.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000730 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 191 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється Одеською місцевою прокуратурою № 1.
Так, 26.05.2017 за вих.№04/2/2-965-17 з Генеральної прокуратури України до прокуратури Одеської області надійшло звернення заступника Голови Комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції ОСОБА_5 в інтересах голови Одеського ВП ГО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 , щодо неправомірних дій та численних порушень чинного законодавства посадовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », які керуючись прямим умислом, з метою збільшення загальної площі автомобільного паркінгу та парко-місць, внесли завідомо неправдиві відомості до правовстановлюючих документів та технічних паспортів, а саме про наявність третього рівня автомобільного паркінгу, який в дійсності не існує та уявляє собою дах двоповерхової будівлі автомобільного паркінгу розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3563,2 кв.м. призначений на 123 парко-місць, чим начебто збільшили з метою подальшого переобладнання, загальну площу вказаного автомобільного паркінгу до 5 370,2 кв.м. на 190 парко-місць.
За вказаним фактом прокуратурою Одеської області, 02.06.2017 відповідно до вимог ст. 214 КПК України було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000730 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Установлено, що 26.05.2017 за вих.№04/2/2-965-17 з Генеральної прокуратури України до прокуратури Одеської області надійшло звернення заступника Голови Комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції ОСОБА_5 в інтересах голови Одеського ВП ГО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 , щодо неправомірних дій та численних порушень чинного законодавства посадовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та працівниками ДП « ІНФОРМАЦІЯ_5 », які протягом 2016 року, перебуваючи у злочинній змові, керуючись єдиним прямим умислом, з корисливих мотивів, шляхом зловживання вищевказаними службовими особами своїм службовим становищем вчинили неправомірні дії направленні на заволодіння майном співвласників багатоквартирного будинку, (розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ) а саме: двоповерховою будівлею автомобільного паркінгу, який є невід`ємною частиною вищезазначеного житлового комплексу та розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3563,2 кв.м. призначена на 123 парко-місць.
За вказаним фактом прокуратурою Одеської області, 02.06.2017 відповідно до вимог ст. 214 КПК України було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000731 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
02.06.2017 постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 матеріали вищевказаних досудових розслідувань були об`єднані в одне кримінальне провадження за № 000730 з встановленою правовою кваліфікацією ч. 5 ст. 191 та ч. 5 ст. 191 КК України.
02.10.2017 постановою прокурора Одеської області № 2 підслідність у вказаному кримінальному провадженні було визначено за ІНФОРМАЦІЯ_6 .
При цьому встановлено, що під час вивчення матеріалів №7135 за висновком ЖЄОЗП № 11314 від 22.05.2017 та матеріалів №7138 за висновком ЖЄОЗП № 11391 від 23.05.2017 встановлено, що до чергової частини Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшло звернення від Голови Одеського відокремленого підрозділу ГО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 щодо привласнення невідомими особами майна за адресою: АДРЕСА_1 .
За вказаним фактом Одеською місцевою прокуратурою № 1, 10.07.2017 відповідно до вимог ст. 214 КПК України було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000062 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.
09.02.2018 постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 матеріали вищевказаних досудових розслідувань були об`єднані в одне кримінальне провадження за № 000730 з встановленою правовою кваліфікацією ч. 5 ст. 191 та ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 191 КК України.
В ході досудового розслідування установлено, що на підставі Договору про будівництво житла в порядку пайової участі для військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_7 та членів їх сімей від 29.03.2003 між ІНФОРМАЦІЯ_8 (замовник) та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (пайовик) зведений багатоквартирний житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями та будівлями допоміжного господарського та іншого призначення по АДРЕСА_2 .
Вказаний житловий будинок прийнятий в експлуатацію на підставі акту готовності об`єкту до експлуатації № 114 від 10.04.2009 та свідоцтва ІНФОРМАЦІЯ_9 № НОМЕР_1 від цієї ж дати про відповідність збудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.
Відповідно до акту готовності об`єкту до експлуатації та вказаного свідоцтва об`єкт будівництва являє собою 12-16 поверховий 5-ти секційний житловий будинок з вбудованими офісними приміщеннями й окремо розташованим паркінгом за адресою: АДРЕСА_2 .
Так, у відповідності до технічного паспорту від 26.03.2012, складеного Комунальним підприємством « ІНФОРМАЦІЯ_10 », загальна площа паркінгу по АДРЕСА_2 становила 3 563, 2 кв.м. Тобто, фактична площа паркінгу є більшою у порівнянні з площею за проектом на 147, 67 кв.м (3 563, 2 - 3 415, 53), що не є істотним порушенням будівельних норм і правил, тобто є допустимим відхиленням від проекту, у зв`язку з чим таке відхилення не підпадає під ознаки самочинного будівництва, поняття якого визначене статтею 376 Цивільного кодексу України та статтею 38 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності».
Зазначене нерухоме майно як єдиний об`єкт будівництва збудовано в межах однієї земельної ділянки площею 1.0676 га, кадастровий номер :12:016:0015, відведеної для цієї мети. Будівля паркінгу збудована безпосередньо всередині двору багатоповерхового житлового будинку.
В подальшому розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_11 № 944 від 12.12.2012 паркінгу з гаражними боксами загальною площею 3 563, 2 кв.м встановлена адреса: АДРЕСА_1 .
При цьому, більшість теперішніх мешканців багатоповерхового будинку по АДРЕСА_2 для задоволення своїх потреб (паркування власних транспортних засобів) разом з квартирами придбали окремо визначені машино-місця в паркінгу по АДРЕСА_1 .
З урахуванням викладених обставин встановлено, що прийняття експлуатацію багатоповерхового житлового будинку та паркінгу єдиним об`єктом будівництва, розташування паркінгу безпосередньо на прибудинковій території багатоквартирного будинку (всередині двору), а також той факт, що будівля паркінгу виконує функції допоміжного призначення по відношенню до багатоквартирного будинку, тобто в першу чергу сприяє задоволенню потреб співвласників такого будинку, приймаючи до уваги зазначені норми та положення діючого в Україні законодавства, слід констатувати, що багатоквартирний будинок по АДРЕСА_2 та паркінг по АДРЕСА_1 в цілому утворює єдиний об`єкт нерухомого майна.
З огляду на вказані обставини співвласникам багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 та паркінгу по АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належать допоміжні приміщення паркінгу.
Крім того встановлено, що ОСОБА_7 переслідуючи корисливу мету направлену на незаконне заволодіння чужого майна у вигляді паркінгу, який є невід`ємною частиною будинку АДРЕСА_1 та який належить на праві сумісної власності співвласникам багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 та паркінгу по АДРЕСА_1 , 15.04.2016 уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю (далі за текстом ТОВ) « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке відповідно до свідоцтва ІНФОРМАЦІЯ_9 про відповідність збудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил № 15000114 від 10.04.2009 значиться в якості генпроектувальника, та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке згідно вказаного свідоцтва є генпідрядником, завідомо нікчемний договір відступлення права вимоги, за яким ОСОБА_8 набуває право вимоги на передачу йому у власність допоміжних приміщень І, ІІ рівнів та окремо на неіснуючий ІІІ рівень паркінгу.
Так, за умовами вказаного договору ОСОБА_7 набуває право вимоги щодо передачі йому у власність об`єкту будівництва окремо розташованого паркінгу, що включає в себе, зокрема:
- приміщення першого рівня паркінгу загальною площею 755, 5 кв.м, а саме: в`їзд площею 98, 6 кв.м, проїзд площею 614, 3 кв.м, коридор площею 8, 6 кв.м, сходову клітину площею 9, 7 кв.м, склад площею 24, 3 кв.м (відповідно до технічного паспорту від 26.03.2012 приміщення площею 24, 3 кв.м відповідає приміщенню насосній);
- приміщення другого рівня паркінгу загальною площею 663, 1 кв.м, а саме: проїзд площею 615, 4 кв.м, кімнату охорони площею 5, 2 кв.м, коридор площею 4, 9 кв.м, туалет площею 1, 3 кв.м, сходову клітину площею 4, 0 кв.м, підсобне приміщення площею 7, 9 кв.м, підсобне приміщення 3, 5 кв.м, підсобне приміщення 13, 5 кв.м, підсобне приміщення площею 7, 4 кв.м.
Частина площ вказаних допоміжних частин паркінгу та їх назви значно відрізняються від тих, що зазначені в первісному технічному паспорті КП « ІНФОРМАЦІЯ_12 », складеного після прийняття паркінгу в експлуатацію.
Крім того, згідно договору відступлення прав вимоги ОСОБА_7 набуває право вимоги щодо передачі йому у власність приміщення третього рівня загальною площею 835, 5 кв. (проїзд площею 672, 7 кв.м, пандус 162, 8 кв.м), 67 машино-місць, розташованих на третьому рівні паркінгу від номеру «124» до номеру «190».
Як вже вказувалось, відповідно до технічного паспорту від 23.06.2012 паркінг має два поверхи (рівні) та 123 машино-місця, що відповідає фактичним обставинам. Тобто, третього рівня паркінгу не існує, так званий «третій рівень» уявляє собою дах паркінгу, який нічим не обладнаний для стоянки автомобілів.
Відповідно до стаття 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Істотне відхилення від проекту за змістом положень, наведених частини 1 статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», також є самочинним будівництвом.
Крім того, відповідно до статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
Згідно ж частини 2 статті 215 цього Кодексу недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Згідно частини 1 статті 216 вказаного Кодексу недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
З огляду на вказане, договір про відступлення права вимоги від 15.04.2016, укладений між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_7 та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в частині передачі прав вимоги щодо передачі у власність допоміжних частин та приміщень першого, другого рівнів паркінгу та в частині передачі прав на приміщення й машино-місця на неіснуючому третьому рівні у відповідності до частини 2 статті 215 та статті 228 Цивільного кодексу України є нікчемним, а отже є таким, що не створює жодних юридичних наслідків ані для сторін цього правочину, ані для третіх (заінтересованих) осіб, проте, може бути використаний для введення в оману.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння майном співвласників багатоквартирного житлового будинку та паркінгу, ОСОБА_7 замовляє в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , м. Одеса) технічну інвентаризацію будівлі паркінгу «без виїзду на місце». За результатами проведеної інвентаризації паркінгу «без виїзду на місце» інженер з технічної інвентаризації ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_9 виготовляє три технічні паспорти на від 23.09.2016, до яких вносить завідомо недостовірні відомості та якими паркінг штучно поділяє на три самостійні об`єкти нерухомості: «паркінг І рівень», «паркінг ІІ рівень», «паркінг ІІІ рівень». Ці технічні паспорти від 23.09.2016 затверджує директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_10 .
Відомості, що зазначені у вказаних технічних паспортах від 23.09.2016 в цілому відповідають відомостям, вказаним в договорі відступлення права вимоги від 15.04.2016, проте не відповідають відомостям, зазначеним в технічному паспорті від 26.03.2012 на паркінг, виготовленого вперше КП « ІНФОРМАЦІЯ_10 » після прийняття об`єкту в експлуатацію.
В подальшому ОСОБА_7 з метою остаточного привласнення чужого майна, яке належить на праві спільної сумісної власності мешканцям багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 та власникам машино-місць в паркінгу по АДРЕСА_1 , шляхом проведення державної реєстрації права власності за ним на допоміжні частини та приміщення паркінгу, а також на неіснуючий ІІІ рівень цього паркінгу, умовив державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які на підставі завідомо нікчемного договору про відступлення права вимоги від 15.04.2016 та трьох технічних паспортів від 23.09.2016, до яких внесені завідомо недостовірні відомості, внести записи до Державного реєстру прав власності про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_7 на вказане майно.
Факт державної реєстрації права власності за гр. ОСОБА_7 на допоміжні частини та приміщення I та II рівнів паркінгу, тягне за собою визнання за ним одноособового права на вищевказані допоміжні приміщення, до складу яких входять проїзди, виїзди, коридори, сходові клітини тощо, що є грубим порушенням прав усіх інших власників машино-місць, адже така реєстрація ставить в певну залежність власників машино-місць у паркінгу від поведінки ОСОБА_7 , оскільки останній внаслідок реєстрації права власності незаконно наділений правами власника та може обмежити власників машино-місць у праві користування вказаними допоміжним приміщеннями, що зробить неможливим використання машино-місць за призначенням (фактично без в`їзду/проїзду особа позбавлена можливості потрапити в середину паркінгу, вийти за його межі після залишення (паркування) автомобіля на власному машино-місці тощо). Слід відзначити, що ОСОБА_7 вже чинив перешкоди у користування загальним майном паркінгу в повному обсязі та вимагав від власників машино-місць підписання угод на обслуговування паркінгу на невигідних (кабальних) для них умов.
Таким чином, в основу державної реєстрації права власності за гр. ОСОБА_7 покладений договір про відступлення права вимоги від 15.04.2016, за умовами якого в порушення положень статті 41 Конституції України та ст.ст. 321, 382 Цивільного кодексу України ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ОСОБА_8 та службові особи, які за законом наділені повноваженнями у сфері технічної інвентаризації об`єктів нерухомості та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, позбавили співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 та власників машино-місць в паркінгу по АДРЕСА_1 права власності на майно загального користування паркінгу (в тому числі на допоміжні частини та приміщення), яке є неподільним та необхідним для його належної експлуатації та обслуговування.
При цьому встановлено, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» установлено, що реєстраційна справа формується у паперовій та електронній формі після відкриття розділу на об`єкт нерухомого майна у Державному реєстрі прав та внесення до нього відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав та зберігається протягом всього часу існування об`єкта.

Реєстраційна справа включає документи у паперовій та електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Документи, на підставі яких проведено реєстраційні дії та які підлягають поверненню заявнику, зберігаються у реєстраційній справі у формі електронних копій документів, виготовлених шляхом сканування під час проведення реєстраційних дій.

Реєстраційна справа в паперовій формі зберігається протягом десяти років з дати її закриття. Після закінчення цього строку реєстраційні справи в паперовій формі, не внесені за результатами експертизи їх цінності до ІНФОРМАЦІЯ_13 , знищуються в установленому законодавством порядку.

Реєстраційна справа в електронній формі зберігається в Державному реєстрі речових прав постійно.

Таким чином, під час досудового розслідування, з метою надання відповідної кримінально-правової кваліфікації незаконним діям осіб існує необхідність у встановленні обставин, що мають значення для кримінального провадження, а саме з метою встановлення обставин державної реєстрації (перереєстрації) права власності на об`єкти нерухомості.

При цьому, вказані вище документи в електронному вигляді зберігаються в Державному реєстрі речових прав, тобто перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_14 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, слідчий звертається з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, обґрунтовуючи клопотання тим, що матеріали реєстраційних справ зазначених у клопотанні об`єктів нерухомого майна як самі по собі, так і в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення події кримінального правопорушення; обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні; є необхідними для належної кваліфікації скоєного кримінального правопорушення та містять відомості про осіб, які можуть бути причетні до скоєння кримінального правопорушення та можуть бути використані як докази, за неможливості іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, так як зазначені документи перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_14 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Вказане клопотання слідчий просить розглядати без виклику осіб, у володінні яких такі відомості знаходяться.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання у повному обсязі та просив слідчого суддю його задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно приписів ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Частиною 6 ст. 163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах належать відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій.
Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим в клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри щодо можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 191 КК України, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей та документів.

Слідчий суддя враховує, що відомості, які містяться в зазначених у клопотанні документах як самі по собі, так і в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення події кримінального правопорушення, обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, для належної кваліфікації скоєного кримінального правопорушення та містять відомості про осіб, які можуть бути причетні до скоєння кримінального правопорушення та можуть бути використані як докази.
Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, може бути досягнуто в результаті застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.
Слідчий суддя враховує, що інформація, яка міститься у володінні приватного нотаріуса становить охоронювану законом таємницю, а тому в інший спосіб, окрім як шляхом застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей та документів отримана бути не може, що свідчить, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні.
З урахуванням викладеного, враховуючи, що інформація, яка міститься у володінні приватного нотаріуса в інший спосіб отримана бути не може, разом з тим, така інформація є необхідною для встановлення обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, зокрема для встановлення події кримінального правопорушення, осіб, які можуть бути причетними до його вчинення, подальшої належної кваліфікації, в цілях також забезпечення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування, слідчий суддя приходить до переконання про можливість задоволення клопотання слідчого. З метою запобігання зміні або пошкодження речей та документів, вказане клопотання слід розглянути без виклику особи, у володінні якої вона знаходиться.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 93, 132, 160, 163, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 000730 від 02.06.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 191 КК України задовольнити.

Зобов`язати приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , який здійснює свою нотаріальну діяльність за адресою: АДРЕСА_4 , надати (забезпечити) слідчому СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 та/або о/у відділу Управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України в Одеській області ОСОБА_15 , а також іншим співробітникам Національної поліції України за дорученням слідчого, в порядку ст. 40 КПК України, тимчасовий доступ до оригіналу договору оренди земельної ділянки, загальною площею 10676 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 від 12.04.2006, а також документів, які стали підставою для його посвідчення із можливістю їх вилучення.
Строк дії ухвали встановити один місяць з дня її постановлення.

Попередити приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , що у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1