Провадження № 1-кп/520/208/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.08.2018 року Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження № 0002331 від 23.08.2016 року відносно: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.ВеликодолинськеОвідіопольського району Одеської області, з середньою освітою, не одруженого, не працювавшого, прож. АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1. 28.03.1996 року Одеським обласним судом за ст.ст.142ч.3, 191, 42 КК України (в ред.1960 року)до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 2. 24.02.2005 року Київським районним судом м.Одесиза ч.4 ст.296 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 3. 23.06.2010 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяцям позбавлення волі, звільненого на підставі ст.ст.75,76 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. 4. 28.04.2014 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ст.198, 71 КК України до 4 років 1 дня позбавлення волі; 27.05.2014 року звільнений від відбування покарання на підставі ухвали Апеляційного суду Одеської області на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році», обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.3 ст.185 КК України. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м.Одеси, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працювавшого, прож.: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1. 03.11.1993 року Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.141 КК України (ред.1960 р.) до 3 років позбавлення волі; 2. 15.01.1999 року Центральним районним судом м.Одеси за ч.3 ст.142, ч.2 ст.140, ст.208, 42 КК України (ред..1960 р.) до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 3. 29.01.2010 року Южненським міським судом Одеської області за ч.1ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 4. 27.06.2012 року Київським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.185, 71 КК України до 3 років 5 днів позбавлення волі, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

ВСТАНОВИВ:

23.08.2016 року близько 19 годин 10 хвилин, ОСОБА_9 , знаходячись у громадському місці біля кафе-бару «Момбаса», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 76/1, з метою вчинення грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, почав безпідставно гучно ображати охоронців зазначеного кафе-бару нецензурною лайкою, на правомірні вимоги охоронців припинити порушувати громадській порядок не реагував, після чого, продовжуючи свої протиправні дії, в присутності багатьох інших осіб, які знаходились на вулиці, дістав правою рукою з кишені невстановлений предмет, який він заздалегідь заготовив для нанесення тілесних ушкоджень та проявляючи особливу зухвалість, умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 удари невстановленим предметом в область грудної клітини,чим порізав майку потерпілого, в яку був одягнений потерпілий, внаслідок чого умисно спричинив потерпілому вказаним невстановленим предметом тілесні ушкодження у вигляді саден грудної клітини та зовнішнього кута лівої лопатки, лівого фланку черева, які згідно висновку експерта №3036 від 24.10.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Зазначені тілесні ушкодження могли утворитися від дії ріжучих предметів, якими могло бути уламки скла чи лезо ножа. Виходячи з локалізації ушкоджень, потерпілий ОСОБА_6 був повернений як передньою так і задньою поверхнями свого тулубу по відношенню до напрямку дії травмуючого предмету. Поза, а також взаємне розташування потерпілого та нападаючого в цей момент могли бути різними. Дані ушкодження утворились незадовго до звернення ОСОБА_6 у спеціалізований лікувальний заклад (МКЛ№11), і таким чином могли бути заподіяні 23.08.2016 року.

Після чого, ОСОБА_9 , не припиняючи та продовжуючи свої протиправні дії, зневажливо ставлячись до громадського порядку, порушуючи правила поведінки та моральності, порушуючи законні вимоги охоронців, продовжив ще гучніше кричати нецензурною лайкою в громадському місці, порушуючи громадський порядок та спокій громадян - відвідувачів кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та інших громадян жителів прилеглих житлових будинків, продовжив умисно наносити ногами та руками удари по вхідних дверяхприміщення вказаного кафе-бару, внаслідок чогоумисно розбив склопакети вхідних дверей в приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », чим умисно завдав фізичній особі - підприємцю ОСОБА_8 , яка здійснює господарську діяльність в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » матеріальні збитків сумі 3500 гривень.

Після цього, ОСОБА_9 продовжуючи хуліганські дії з мотивів явної неповаги до суспільства при цьому проявляючи особливу зухвалість продовжував умисно розмахувати невстановленим предметом тримаючи його в своїй руці та голосно висловлюватись в нецензурній формі на адресу присутніх охоронців, а також інших громадян, які намагалися заспокоїти його та припинити його протиправні умисні дії. Крім того ОСОБА_9 продовжуючи здійснювати триваючі хуліганські дії навмисно на вулиці по асфальту розкинув вазони з квітами, які знаходились біля входу в приміщення кафе-бар.

Зазначені хуліганські триваючі дії ОСОБА_9 були припинені співробітниками поліції, які прибули за викликом громадян.

Своїми діями ОСОБА_9 скоїв злочин, передбачений ч.4 ст.296 КК України - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене особою, раніше судимою за хуліганство, вчинене із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

23.09.2016 року в 15 годин, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з метою таємного викрадення чужого майна, разом прибули в приміщення багатоквартирного житлового будинку розташованого в АДРЕСА_3 , підійшли до квартири АДРЕСА_4 , де шляхом підбору ключа до замка вхідних дверей, відкрили двері в квартиру і таким способом протиправно разом проникли в приміщення зазначеної квартири. Знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_5 , обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 діючи спільно, переконавшись, що в квартирі нікого не має, таємно викрали майно, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме: ліхтарик чорного кольору вартістю 70 грн., ліхтарик чорного кольору вартістю 30 грн., ноутбук «Аsus PCXS5V», вартістю 12350 грн., шкіряна куртка чорного кольору вартістю 500 грн., тепла шкіряна куртка чорного кольору вартістю 1000 грн., чоловічі шкіряні туфлі чорного кольору- вартістю 500 грн., рюкзак «Nike» чорного кольору вартістю 150 грн., кросівки синього кольору вартістю 100 грн., спортивні наколінники вартістю 150 грн., шкарпетки 13 пар загальною вартістю 130 грн., шкарпетки дитячі 8 пар загальною вартістю 80 грн., труси 13 парзагальною вартістю 260 грн., майки 4 штуки загальною вартістю 90 грн., велосипед спортивний «Ukraine Profi» синього та жовтого кольору вартістю 3280 грн., велосипед «GT» чорного кольору вартістю 6070 грн., мобільний телефон «НТС» вартістю 570 грн., годинник ручний «Philip Persio» вартістю 50 грн., розкладний ніжвартістю 30 грн., цифровий фотоапарат «Sony» вартістю 665 грн., спортивні штани «Demix» вартістю 480 грн., балонова куртка PolChar вартістю 200 грн., балонова куртка «TRN961»вартістю 200 грн., куртка «DMN» вартістю 200 грн., штани спортивні «LCAN» вартістю 250 грн., 4 футболки загальною вартістю 150 грн., пневматична рушниця «SportsmanRS» вартістю 2000 грн., пневматична рушниця для підводної стрільби вартістю 500 грн., мобільний телефон «Самсунг 3222» вартістю 475 грн., мобільний телефон «Нокіа7373» вартістю 380 грн., мобільний телефон «Нокіа 6300» вартістю 380 грн. та 500 гривень.

З викраденим майном ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з місця скоєння злочину втекли, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 31790 грн.
Згодом при затриманні у обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_10 було виявлено та вилучено викрадене майно на загальну суму 31290 грн., яке було повернуто потерпілому ОСОБА_7 .
Сума невідшкодованої матеріальної шкоди складає 500 грн.

Своїми діями ОСОБА_9 скоїв злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у житло.

Своїми діями ОСОБА_10 скоїв злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у житло.

Обвинувачений ОСОБА_9 вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.3 ст.185 КК України не визнав.
За обвинуваченням за ч.4 ст.296 КК України ОСОБА_9 пояснив, що 23.08.2016 року після 19 годин він разом зі своєю дівчиною ОСОБА_11 прийшли до кафе-бару «Момбаса» на вул.Ак.Корольова, де зустрілись з ОСОБА_12 та її донькою ОСОБА_13 , які розповіли йому, що напередодні вони були у барі «Момбаса», де ОСОБА_12 охоронці вибили зуби, тому вони пішли до кафе-бару, щоб з`ясувати стосунки з працівниками бару. Оскільки в барі не було нікого з адміністрації, вони вийшли з бару на вулицю. Коли вони знаходились на вулиці, до бару під`їхали охоронці, які бризнули йому в очі газовим балончиком. Після чого він побіг доганяти охоронця, який сховався в приміщенні бару. Він штовхнув ногою вхідні двері у бар, але не розрахував, внаслідок чого скло на дверях розбилося. У нього в руках був великий ключ, ножа у нього не було. Тілесних ушкоджень потерпілому він не наносив, тільки замахувався на потерпілого, тому вважає, що потерпілий самостійно наніс сам собі тілесні ушкодження. Також він не висловлювався нецензурною лайкою. Вважає, що його діями не був порушений громадський порядок і спокій громадян, оскільки всі дії відбувались на вулиці біля приміщення бару. Він захищався від дій охоронців, які спровокували ситуацію і порушили спокій громадян.

На відеозапису з місця події, відтвореному у судовому засіданні він впізнає потерпілого ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які знаходились на місці події.

Він з місця події не тікав, а пішов сам, його забрала з місця події його дівчина ОСОБА_11 . Потім його знайшли працівники поліції через 200 метрів від бару.

За обвинуваченням за ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_9 пояснив, що він вину не визнає, крадіжки він не вчиняв. З обвинуваченим ОСОБА_10 він не був раніше знайомий.

23.09.2016 року він близько 15 годин прибув до ж/м Таїрова, йшов до свого шкільного товариша по вул.Левітана в напрямку вул.Ак.Корольова, де побачив чоловіка у шкіряній куртці. Коли він порівнявся з цим чоловіком, то побачив, що з провулка виїхав велосипедист, на якого накинувся чоловік курці та затримав його. Велосипедист потягнув на себе чоловіка, від чого той впав. В цей час велосипедист перестрибнув через паркан та втік. Поблизу стояла поліцейська машина, його затримали. У нього не було при собі ніяких речей, гроші у нього також не вилучались.

Обвинувачений ОСОБА_10 на протязі розгляду справи по суті давав різні покази суду з приводу його обвинувачення та обвинувачення ОСОБА_9 . Зокрема, спочатку його допиту обвинувачений ОСОБА_10 пояснив суду, що він повністю визнає пред`явлене обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, згоден з кваліфікацією його дій за ч.3 ст.185 КК України, щиро кається у скоєнні злочину.

В наступному судовому засіданні при допиті обох обвинувачених за епізодом обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України, після допиту судом обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_10 змінив свої попередні покази у суді і пояснив суду, що 23.09.2016 року він домовився по зустріч з людиною в ж/к Радужний з приводу роботи. Коли він йшов на зустріч, то біля приватного сектору, перебігаючи дорогу на нього накинулися поліцейські, які затягли його у провулок, де були розкидані речі. Поліцейські стали обвинувачувати його у скоєнні крадіжки. Він взагалі не міг керувати велосипедом, оскільки у нього хвора рука. Вину у скоєнні крадіжки він визнавав у зв`язку із збігом обставин.

По епізоду обвинувачення ОСОБА_9 за ч.4 ст.296 КК України судом досліджені докази по справі:

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що в 2016 року він працював охоронцем у кафе-барі «Момбаса», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 76/1. 23.08.2016 року він прибув в бар за викликом до зазначеного бару. У нього при собі не було ніяких предметів, він знаходився у тверезому стані, був одягнений в майку і шорти. В приміщенні бару знаходився ОСОБА_9 , з яким разом були 6-7 інших людей. Він відразу побачив, що обвинувачений ОСОБА_9 у правій руці тримає ніж. Ніж був складний довжиною близько 15-20 сантиметрів, лезо ножа приблизно 7 сантиметрів. ОСОБА_9 в приміщенні бару безпричинно чіплявся до людей, погрожував своїми діями та словами працівникам бару, поводив себе неадекватно, кричав, нецензурно лаявся у присутності працівників бару та відвідувачів. Тому, працівники бару та він особисто були вимушені приймати належні міри, з метою не допустити подальшого скоєння обвинуваченим хуліганських дій щодо присутніх людей, він та інші працівники бару просили обвинуваченого вийти з приміщення бару на вулицю. На їх просьби обвинувачений не реагував, але з часом вийшов з приміщення бару на вулицю.

На вулиці ОСОБА_9 продовжував скоювати хуліганські дії, на зауваження громадян не реагував, тримаючи в руках ніж, який приніс з собою, який заздалегідь приготував для здійснення хуліганських дій, яким погрожував всім присутнім.

Потім на вулиці біля приміщення бару безпричинно умисно вдарив його ножем в область серця, від чого у нього пішла кров, він відчув біль, майка, в яку він був одягнений була в крові. Він відразу забіг у приміщення бару, зачинив за собою двері, оскільки була загроза його життю. ОСОБА_9 при цьому не заспокоївся, а навпаки почав вибивати двері ногами, нецензурно лаявся, розбив ногою скло у дверях. Потім приїхали працівники поліції і ОСОБА_18 з місця події втік. Він особисто обвинуваченому ОСОБА_9 ніяких ударів не наносив, у затриманні ОСОБА_9 участі не приймав.

Обвинуваченого ОСОБА_9 він впізнає в залі судового засідання, як особу яка безпричинно з хуліганських побуджень умисно нанесла йому удар ножом, чим спричинив встановлені тілесні ушкодження. Він згоден з висновком експерта щодо отриманих ним тілесних ушкоджень від обвинуваченого ОСОБА_9 .

Вважає, що діями ОСОБА_9 був порушений громадський порядок і спокій громадян, в результаті хуліганських дій обвинуваченого з застосуванням заздалегідь приготовленого обвинуваченим предмету, яким йому обвинувачений умисно спричинив тілесні ушкодження, а також умисними триваючими хуліганськими діями обвинуваченого було припинено роботу в приміщення кафе-бару, порушено спокій громадян, чим обвинуваченим грубо було порушено громадський порядок.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є власником кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_6 . Очевидцем події вона не була. 23.08.2016 року їй зателефонувала адміністратор, яка повідомила що до кафе-бару прийшов чоловік віком приблизно 40 років, який нецензурно лаявся, поводить себе неадекватно, не пояснюючи що йому потрібно. В результаті його дій відвідувачі стали покидати кафе, тому адміністратор викликала охорону. Коли приїхали охоронці, вони намагались його заспокоїти, але їм це не вдалось. Згодом вона бачила на відеозапису, як обвинувачений розбив скло у дверях і вдарив охоронця ножем. В результаті дій обвинуваченого ОСОБА_9 їй спричинена матеріальна шкода. Просить суд суворо покарати обвинуваченого ОСОБА_9 за скоєний ним злочин.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що вона працює адміністратором у кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». 23.08.2016 року вона знаходилась на робочому місці. Близько 19 годин в приміщення бару забіг обвинувачений ОСОБА_9 , з яким разом прийшли декілька інших людей жінок та чоловіків, які знаходились при вході в бар, лаялися нецензурно у кричали. Бойко побіг по всім залам бару, при цьому лаявся нецензурно, поводив себе неадекватно. В приміщенні бару знаходились відвідувачі бару, які були налякані такими діями ОСОБА_9 , також були налякані працівники бару поведінкою обвинуваченого, його діями був порушений громадський порядок, зірвано роботу бару.

ОСОБА_9 не висловлював їй ніяких претензій з приводу того, що напередодні нібито в барі образили жінку, їй про такі обставини обвинувачений зовсім нічого не говорив, хоча вона 22.08.2016року також знаходилась на роботі і до неї ніхто з відвідувачів не звертався зі скаргами, конфліктів ніяких не було, вважає такі доводи надуманими.

Вона була налякана протиправними діями ОСОБА_18 , тому з метою захисту була вимушена викликати поліцію. Потім вона зателефонувала черговому охорони. Коли охоронці приїхали за викликом, то ОСОБА_20 разом зі своєю компанією відразу вийшли на вулицю. Охоронців було двоє, один з яких потерпілий ОСОБА_14 , у охоронців в руках ніяких предметів не було.

Що відбувалось на вулиці вона не бачила, тільки чула шум, потім побачила розбите скло у вхідних дверях. Також вона бачила потерпілого, у якого була розрізана майка в області серця, він сказав, що ОСОБА_9 вдарив його ножем і таким чином порізав йому майку. Згодом вона переглядала відеозапис з камери відео спостереження, на якому бачила як ОСОБА_9 розбив скло у дверях і як вдарив потерпілого ножем. Вказаний відеозапис потім був вилучений працівниками поліції.

Їй невідомі причини такої протиправної поведінки обвинуваченого ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_21 пояснила, що вона працює в кафе-барі «Момбаса». 23.08.2016 року вона знаходилась на робочому місці. До приміщення бару прийшов обвинувачений ОСОБА_9 , якого вона впізнає в судовому засіданні, разом з іншим чоловіком, вони голосно кричали, ходили по всіх залам приміщення. Обвинувачений у приміщенні бару голосно кричав нецензурною лайкою, погрожував, це чули інші люди, які знаходились у барі. Адміністратор намагалась його заспокоїти і з`ясувати у нього що саме він хоче, але безрезультатно. Адміністратор викликала поліцію і охорону. Потім обвинувачений ОСОБА_9 почав бити скло у дверях, в руці ОСОБА_9 тримав ніж, при цьому продовжував нецензурно лаятись. Все це вона почала знімати на відеокамеру. Спочатку ОСОБА_9 бив по склу ножем, який тримав у руці, оскільки він не зміг розбити скло тоді він почав ногами бити інше скло у вхідних дверях в приміщення, в результаті дій обвинуваченого він розбив скло на вхідних дверях в приміщення бару. Вона злякалась дій обвинуваченого ОСОБА_9 і вимкнула відеокамеру.

Також вона бачила потерпілого ОСОБА_14 , який зайшов з вулиці до приміщення бару з порізом на тілі, його одяг був у крові, він сказав, що обвинувачений порізав його ножем. В її присутності обвинуваченого ніхто не бив, у потерпілого ОСОБА_14 ніяких предметів у руках не було.

Відвідувачі бару були налякані, почали розраховуватися і уходити тікаючи з приміщення бару, робота бару через хуліганські дії обвинуваченого була зірвана, вони перестали обслуговувати людей.

На вулиці було дуже багато людей, оскільки бар розташований в районі розташування ринку, одні люди тікали з місця скоєння злочину, інші люди зупинялись на місці події та знімали відео події на телефони.

Свідок ОСОБА_22 пояснив, що 23.08.2016 року в барі «Момбаса» знаходились його мати і його сестра, які йому зателефонували та повідомили, що в барі знаходиться чоловік, який неадекватно себе поводить. З метою допомоги близьким він вимушений був приїхати їм на допомогу, а коли приїхав на місце то побачив, що ОСОБА_9 , якого він бачив тоді вперше і впізнає в залі судового засідання умисно тримаючи в руці ніж стукав ножом по склу вхідних дверей приміщення бару, бив по вхідних дверях ногами, намагався увірватися до приміщення бару. Всі відвідувачі та співробітники бару стояли на другому поверсі в приміщенні бару, були налякані. ОСОБА_20 тоді всім погрожував, кричав що всіх знайде, висловлювався нецензурно, був в неадекватному стані, чи алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Також ОСОБА_9 напав на потерпілого ОСОБА_6 і умисно ножом наніс потерпілому тілесні ушкодження.

Коли ОСОБА_9 побачив, що приїхали охоронці і поліція, то намагався втекли з місця події, побіг в арку, ховався в туалеті, де його знайшли працівники поліції.

Він бачив як обвинуваченого ОСОБА_20 вели працівники поліції, ніж вилучили між вхідними дверима в кафе-бар. В його присутності ніхто ОСОБА_9 не бив, ніяких пострілів він не чув.

Згодом він бачив відеозапис, який йому показав ОСОБА_14 , на якому видно, як ОСОБА_20 наніс ОСОБА_23 пошкодження ножем.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що наприкінці серпня 2016 року вона зі своєю подругою відвідали бар « ОСОБА_24 », де у неї стався конфлікт з охоронцем, який вдарив її в обличчя. Вона розповіла про це ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , з якими у неї добрі дружні стосунки. 23.08.2018 року вона разом з ОСОБА_9 , своєю дочкою, ОСОБА_11 пішли до бару «Момбаса» до адміністратора з метою розібратися в ситуації. Через кілька хвилин приїхали охоронці, які вели себе агресивно, почали нападати на них і на ОСОБА_25 , який почав її захищати. Потім вони почали уходити, але охоронець їх наздогнав, почав обливати їх газом з балончика, стріляв у ОСОБА_20 , влучив йому в руку. Вони викликали поліцію і ОСОБА_20 затримали.

Вона не бачила і не чула хто розбив скло у дверях бару. Ножа у ОСОБА_20 в руках вона не бачила. Вона бачила, що охоронець штовхнув ОСОБА_25 , але не бачила, хто наніс ножові поранення охоронцю.

В ході конфлікту всі присутні висловлювались нецензурною лайкою, в тому числі і ОСОБА_20 .

Свідок ОСОБА_26 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_9 являється її співмешканцем, з яким вона знаходилась у фактичних шлюбних стосунках.

23.08.2016 року їм зателефонувала ОСОБА_27 і повідомила, що її побили в барі. Вони зустрілись з ОСОБА_28 та її дочкою та прийшли до бару «Момбаса». В приміщенні бару вони спитали чи є охоронці, які були напередодні, їх не було і вони вийшли на вулицю. На вулиці під`їхали охоронці, яких ОСОБА_20 спитав за що вони побили жінку, на що охоронці почали грубо з ним розмовляти, почали її ображати, один з охоронців плюнув в обличчя ОСОБА_29 . ОСОБА_25 відштовхнув охоронця, на що охоронці бризнули газовим балончиком в обличчя ОСОБА_20 .Вона повела ОСОБА_20 в інший бар, щоб промити очі, але охоронці зі зброєю їх наздогнали, почали стріляти. Їх знайомого ОСОБА_30 , який хотів їх захистити охоронці побили. Потім приїхала поліція, на ОСОБА_20 наділи кайданки, при цьому охоронці продовжували його бити.

Звідки у охоронця взялись ножеві поранення їй не відомо.

Двері в барі розбив ОСОБА_20 випадково, так як в нього були очі забризкані газом. У ОСОБА_20 в руках було два ключа, ножа у ОСОБА_20 в руках вона не бачила.

Судом досліджені письмові докази по епізоду обвинувачення ОСОБА_9 за ч.4 ст.296 КК України, які повністю підтверджують вину ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України:
З витягу з ЄРДР вбачається, що 23.08.2016 року зареєстровано кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 за ст.296ч.4 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події з фото таблицями від 23.08.2016 року вбачається, що 23.08.2016 року працівниками поліції в присутності понятих і спеціаліста оглянуто місце події приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 76/1. В ході огляду зафіксоване розбито скло вхідних дверей, з місця події з приміщення бару вилучений ніж, який упакований в експертний пакет;

Згідно протоколу прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення видно, що 23.08.2016 року ОСОБА_6 звернувся із заявою до поліції, в тексті якої повідомив, що біля кафе «Момбаса» по вул.Ак.Корольова, 76/1 в м.Одесі йому умисно ножом було спричинено тілесні ушкодження в області серця та спини. Особа, яка спричинила йому тілесні ушкодження висловлювалась нецензурною лайкою, висловлював погрози на його адресу, ця ж особа пошкодила майно в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Також потерпілий в заяві вказав, що зможе впізнати особу яка ножом умисно спричинила йому тілесні ушкодження, якого затримали працівники поліції безпосередньо на місці скоєння злочину.

З протоколу прийняття заяви ОСОБА_31 про вчинене кримінальне правопорушення від 05.10.2016 року видно, що 23.08.2016 року в 19 годин 20 хвилин невідома їй особа в ході конфлікту з працівниками і охоронцем бару розбила скло на вхідних дверях в приміщенні бару, чим їй спричинено матеріальний збиток на суму 3500 грн.

Договором №7154 від 27.08.2016 року на виконання робіт по встановленню склопакета за адресою: АДРЕСА_6 , вартість яких складає 3500 грн.

Із заяви потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що 23.08.2016 року ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції майку, в яку він був одягнений під час спричинення йому тілесних ушкоджень;

Заявою про залучення до матеріалів кримінального провадження фотографії обвинуваченого ОСОБА_9 , зробленої потерпілим ОСОБА_6 на камеру мобільного телефону після затримання ОСОБА_9 працівниками поліції;

З висновку судово-медичної експертизи одягу ОСОБА_6 та складного ножа №442 від 13.09.2016 року з фото таблицями вбачається, що колото-різане пошкодження на спинці майки, яка належить ОСОБА_6 , внизу зліва утворилось від дій колюче-ріжучого знаряддя, типа ножа, маючого обушок і лезо. Додаткова частина могла утворитися при вилученні клинка з деяким поворотом його при упорі на лезо. Колото-різане пошкодження на майці потерпілого утворилось від дій складного ножа, представленого на дослідження, який був вилучений в ході огляду місця події.

Згідно висновку експерта № 3036 від 24.10.2016 року у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у виді саден грудної клітини, зовнішнього кута лівої лопатки, лівого фланку черева, які згідно відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Зазначені тілесні ушкодження могли утворитися від дії ріжучих предметів, якими могло бути уламки скла чи лезо ножа. Виходячи з локалізації ушкоджень, ОСОБА_6 був повернений як передньою, так і задньою поверхнями свого тулубу по відношенню до напрямку дії травмуючих предметів. Поза, а також взаємне розташування потерпілого та нападаючого в цей момент могли бути різними. Дані ушкодження утворились незадовго до звернення ОСОБА_6 у спеціалізований лікувальний заклад (МКЛ№11), і таким чином могли бути заподіяні 23.08.2016 року.

Постановою про уточнення місця вчинення кримінального правопорушення від 21.10.2016 року, згідно якої місцем вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України є територія поряд з будовою №76/1 по вул.Ак.Корольова в м.Одесі.

Протоколом огляду предмету від 21.10.2016 року, згідно якого слідчим Київського ВП в присутності понятих оглянутий диск відеозапису і відеозапис, зафіксований на диску з місця події біля кафе «Момбаса» за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Корольова, 76/1;

Постановою про визнання та залучення речових доказів - диску відеозапису, з місця події біля кафе «Момбаса» за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Корольова, 76/1;

З відеозапису, вилученого з місця події, відтвореного судом в судовому засіданні в присутності всіх учасників судового провадження, вбачається, що на місці події в громадському місці на вулиці біля дверей кафе-бару «Момбаса» по вул.Ак.Корольова, 76/1 в м.Одесі, у світлий час доби в 19 годин 13 хвилин в присутності багатьох інших людей, які знаходяться на вулиці, відбувається розмова між обвинувачений ОСОБА_9 і потерпілим ОСОБА_6 , в ході якої обвинувачений ОСОБА_9 невстановленим предметом, який тримає в правій руці умисно наносить удар потерпілому ОСОБА_6 , а потерпілий ОСОБА_6 намагається втекти від обвинуваченого, але обвинувачений ОСОБА_9 біжить за потерпілим, наздоганяє його, повторно умисно наносить потерпілому удар невстановленим предметом.

Також з відеозапису вбачається, що знаходячись на вулиці біля дверей кафе-бару «Момбаса» обвинувачений ОСОБА_9 продовжує свої протиправні дії, поводить себе зухвало, намагається відкрити зачинені двері кафе, стукає по дверям руками,ногами, при цьому жінки, які знаходяться поряд зним, намагаються його заспокоїти, відвести з місця події, але ОСОБА_9 відштовхує жінок в сторону, продовжує бити по дверям, відходить в сторону з місця події, однак повертається та продовжує свої умисні протиправні дії, а саме: вириває квіти з газонів, розкидає квіти на землю, підходить до дверей бару і ногою умисно вибиває скло у вхідних дверях кафе.

Всі ці дії відбуваються у громадському місці, в присутності громадян, у світлий час доби, безпосередньо біля входу в кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_3 » розташована зупинка громадського транспорту, на якій знаходяться багато людей, які бачать всі протиправні дії обвинуваченого, також поряд знаходяться багато невеликих об`єктів торгівлі, біля яких також знаходяться люди, які бачать протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_9 .

Оцінюючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що всі досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження.

В той же час, з досліджених судом доказів вбачається, що ствердження органу досудового розслідування про те, що ОСОБА_9 в період скоєнні злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні медичні документи, які підтверджують знаходження ОСОБА_9 у стані алкогольного сп`яніння. Тому, суд приходить до висновку, що необхідно виключити з обвинувачення обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_9 , а саме скоєнні злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він не порушував громадський порядок і не спричиняв умисно потерпілому тілесні ушкодження, що в його діях відсутній склад злочину, судом ретельно перевірені.

Зазначені доводи обвинуваченого ОСОБА_9 не знайшли свого підтвердження, оскільки повністю спростовані дослідженими судом доказами, показами потерпілого і свідків, матеріалами справи, відеозаписом з місця події.

Така позиція обвинуваченого ОСОБА_9 , як вважає суд, свідчить про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_9 каяття у вчиненні ним тяжкого умисного злочину, таку поведінку обвинуваченого суд розцінює як спробу обвинуваченого уникнути відповідальності за скоєний ним тяжкий умисний злочин.

Суд критично оцінює покази свідків ОСОБА_12 , яка знаходиться у дружніх стосунках з ОСОБА_9 і ОСОБА_26 , про те, що ОСОБА_9 не розбивав скло у дверях бару, не наносив потерпілому тілесні ушкодження, не порушував громадський порядок, оскільки, як встановлено в суді ОСОБА_26 є співмешканкою ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_26 були не тільки очевидцями події правопорушення, а були безпосередніми учасниками події, разом прибули до кафе «Момбаса» де знаходились на місці події разом з ОСОБА_9 , оскільки такі їх покази є неправдивими, суперечать фактичним обставинам скоєння злочину перевірених, тому встановлених судом, зазначені факти повністю спростовані дослідженими судом доказами.Тому суд покази ОСОБА_12 та ОСОБА_26 визнає не достовірними через що не може їх прийняти як об`єктивний доказ по справі.

З дослідженого судом відеозапису з місця події вбачається, що зазначені свідки в момент скоєння обвинуваченим ОСОБА_9 знаходяться поряд з ним, намагаються його заспокоїти, забрати його з місця події, тобто свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_26 в присутності інших людей добре бачили всі протиправні дії ОСОБА_9 .

Тому суд вважає такі покази зазначених свідків спробою допомогти обвинуваченому ОСОБА_9 , з яким вони знаходяться у близьких стосунках, уникнути кримінальної відповідальності за скоєний ним умисний злочин.

Згідно п.п.5, 9, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 року « Про судову практику у справах про хуліганство» за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої

кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування іншого предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень слід враховувати, що ця ознака має місце

лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

Заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які ще до початку хуліганства були приготовлені винним для зазначеної мети.

Використання при вчиненні хуліганства інших предметів господарсько-побутового
призначенняє підставою для кваліфікаціїдій винної особи за ч.4 ст.296 КК України не тільки в тих випадках, коли вона заподіює ними тілесні ушкодження, а й тоді, коли ця особа за допомогою зазначених предметів створює реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

По даному кримінальному провадженню судом на підставі досліджених доказів, які суд визнає належними, допустимими, достовірними і достатніми для підтвердження вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, в ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 , знаходячись у громадському місці, на вулиці біля закладу громадського харчування та поблизу розташування зупинки громадського транспорту і торгівельних об`єктів, у присутності багатої кількості інших громадян у світлий час доби, своїми протиправними діями, грубо порушує громадський порядок, проявляючи явну неповаги до суспільства, заздалегідь заготовленим невстановленим предметом наносить тілесні ушкодження потерпілому, чим проявляє особливу зухвалість у своїх хуліганських діях, які, не реагуючи на спроби інших осіб припинити його протиправні дії, тривалий час уперто не припиняє свої дії.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України повністю доведена.

Тому, на підставі встановлених судом фактичних обставин вчинення злочину і враховуючи положення п.п.5, 9, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство», суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.4 ст.296 КК України за кваліфікуючими ознаками - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене особою, раніше судимою за хуліганство, вчинене із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

По епізоду обвинувачення ОСОБА_9 і ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України:

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що в період вересня 2016 року він проживав в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_7 . 23.09.2016 року він закрив вхідні двері у квартиру на 2 замки та поїхав за місто. Ключі від квартири були тільки у нього. Ближче до вечора йому зателефонував його товариш та повідомив, що його квартиру обікрали. Він прибув до квартири, через декілька хвилин прибула слідча група. Коли він підходив до квартири, то побачив, що вхідні двері в квартиру відчинені, замки зламані, оскільки відкривались не оригінальним ключем. В приміщенні квартири був безлад, всі речі були розкидані. Він склав список викраденого ним майна, який надав поліцейським, також надав документи, підтверджуючі вартість викраденого ним майна. Поліцейські йому повідомили, що затримані особи, у яких вилучено майно. В приміщенні Київського відділу поліції при огляді речей він впізнав два своїх велосипеди, які були викрадені у нього з квартири разом з іншими речами. Також поліцейські показали йому вилучене у затриманих осіб майно, яке він впізнав. Також йому сказали, що сусід бачив як з його квартири вивозили велосипеди та речі.

Йому відомо, що у затриманих було вилучене все викрадене у нього майно, крім грошей в сумі 1530 доларів США. Він підтверджує перелік викраденого у нього майна, вказаного у обвинувальному акті. Однак, він не впевнений, що саме обвинувачені викрали у нього гроші в сумі 1530 доларів США, допускає, що можливо ці гроші викрали інші особи.

Вважає, що у його квартиру проникли протиправно, таємно при цьому викрали його майно. Працівниками поліції на зберігання йому було повернуто все його майно, яке було вилучено у обвинувачених, крім грошей 500 гривень. Він підтверджує, що в обвинувальному акті правильно вказано вартість викраденого майна.

Свідок ОСОБА_32 пояснив суду, що за адресою: АДРЕСА_3 на першому поверсі проживає його дядько, також в тому ж під`їзді на 5 поверсі розташована його квартира, в якій раніше проживала його мати.

23.09.2016 року близько 15 годин він піднімався на 5 поверх до своєї квартири в буд. АДРЕСА_3 , взяв квітанції і почав спускатися на 1 поверх, де проживає його дядько. Коли він спускався між 3 і 4 поверхом він побачив обвинуваченого ОСОБА_10 , якого він впізнає в залі судового засідання, який був одягнений у чорну куртку, в руках у нього була темна сумка, в якій щось знаходилось. Слідом за ОСОБА_10 йшов обвинувачений ОСОБА_9 , якого він відразу впізнав, оскільки знав його раніше, так як ОСОБА_9 знімав квартиру у його матері і тривалий час жив в їх квартирі розташованій на 5 поверсі. Коли ОСОБА_9 проживав в його квартирі то він приходив до матері і особисто бачив обвинуваченого ОСОБА_9 у маминій квартирі, тому добре його запам`ятав по зовнішньому виду та по носі, тому він легко впізнає ОСОБА_9 в залі судового засідання, як особу яку він особисто бачив разом з обвинуваченим ОСОБА_10 які разом по сходах спускалися вниз разом з речами 23 вересня 2016 року біля 15 годин в під`їзді житлового будинку розташованого в АДРЕСА_3 . ОСОБА_9 був одягнений в спортивний костюм фірми «Адідас», на голові у ОСОБА_9 був одягнений капюшон. При цьому ОСОБА_25 повернувся до нього обличчям, підморгнув йому оком, мабуть також впізнав його.Після цього він зайшов до дядька, взяв гроші і пішов додому, більше він обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_10 не бачив.

Ввечері його викликали до поліції, оскільки сусіди сказали поліцейським, що бачили його в парадній разом з іншими особами, тобто з обвинуваченими. У відділенні поліції він впізнав обвинувачених ОСОБА_9 . ОСОБА_33 по фотографіям, дав пояснення працівникам поліції, про що було складено протокол.

Свідок ОСОБА_34 пояснив суду, що в період 2016 року він працював у поліції. 23.09.2016 року він та його напарник ОСОБА_35 отримали інформацію про кражу майна з квартири на вул.Варненській в м.Одесі. Люди бачили, що двоє осіб поїхали від будинку, в якому було скоєно кражу майна з квартири, особи які викрали майно від`їхали від будинку на викрадених двох велосипедах. Він з`ясував у охоронців, що двоє осіб на велосипедах поїхали в напрямку житлового масиву Таїрово. Вони з напарником на службовому автомобілі направились в напрямку Таїрова, де в районі вул. 11 та 12 Лінія побачили двох обвинувачених на велосипедах, які їхали в напрямку вул.Левітана. На плечах обвинувачених ОСОБА_36 та ОСОБА_10 висіли декілька сумок. Вони були схожі за описом вказаним в орієнтировці на розшук. Вони швидко зупинили свій автомобіль і він першим побіг з метою затримати обвинувачених, яких впізнає в судовому засіданні.

З метою затримки обвинувачених він вигукнув вимогу «Стій поліція!», на що обвинувачений ОСОБА_10 , якого він впізнає у судовому засіданні, не виконавши його вимогу, здійснив спробу втекти, а саме, сидячи на велосипеді почав швидко крутити педалі з метою втекти. На плечах у обвинуваченого ОСОБА_10 висіли сумки в яких були речі. Побачивши, що ОСОБА_10 намагається втекти, він схватив сумку, яка висіла на плечі у ОСОБА_10 , потягнув ї таким чином що стягнув ОСОБА_10 з велосипеда, надів на одну руку кайданки, після чого ОСОБА_10 дав йому другу руку і сказав «Я все зрозумів». При затриманні ОСОБА_10 , через неправомірні дії обвинуваченого, він особисто отримав травму розтяг зв`язок руки.

Процес затримання ОСОБА_9 він особисто не бачив, оскільки його затримував його напарник ОСОБА_37 .

У обох обвинувачених було по декілька сумок, в яких знаходилось різне майно. На місце була викликана слідча оперативна група, яка проводила слідчі дії, складали процесуальні документи, проводили опис майна, яке знаходилось в сумках. Речі були викладені на землю на місця затримання обвинувачених.

В судовому засіданні він впізнає обох обвинувачених, як осіб, які були затримані ним особисто разом з іншим працівником поліції ОСОБА_35 , в яких було вилучено майно, як стало відомо, то це було майно потерпілого.

Свідок ОСОБА_35 пояснив, що 23.09.2016 року він, як працівник поліції разом з напарником ОСОБА_34 отримали орієнтировку про крадіжку майна з квартири розташованої на вул.Варненській в м.Одесі. На місці події їм стало відомо, що інша особа охоронець сказав, що бачив двох осіб з велосипедами та речами, які поїхали у напрямку 25 Чапаєвської дивізії. Він був за кермом автомобіля на якому разом з поліцейським ОСОБА_34 з метою затримання осіб як скоїли злочин вони рухалися вулицями міста напрямку житлового масиву Таїрово. В районі 12 Лінії вони побачили обох обвинувачених, яких він впізнає у залі судового засідання, які рухались на велосипедах, у них при собі були сумки з речами, тому вони маючи орієнтир на розшук осіб які скоїли злочин зрозуміли, що встановили саме осіб які скоїли злочин. З метою їх затримки він призупинив автомобіль, а в цей час його напарник ОСОБА_34 побіг вперед до обвинувачених яким оголосив «Стій поліція». Все відбувалось дуже швидко, він здійснював затримання ОСОБА_9 , який при затриманні чинив спротив, тому він застосував до нього кайданки. В сумках при обвинувачених були різні речі: чоловічі, дитячі, у ОСОБА_9 були рушниці. На місце приїхала слідча група, яка складала документи та робила опис вилученого майна. Всі речі які були вилучені слідчо оперативною групою поліції у обвинувачених були при обвинувачених,які зазначені речі перевозили з собою на велосипедах.

Судом досліджені письмові докази по епізоду обвинувачення ОСОБА_9 і ОСОБА_10 за ч.3 ст.185 КК України, які повністю підтверджують вину обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України:

-Повідомленням про виклик поліції, з якого вбачається, що 23.09.2016 року в 15 годин 57 хвилин зареєстрований виклик поліції від громадянина про те, що у кв. АДРЕСА_5 залізли крадії;

-Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 23.09.2016 року;

-Протоколом огляду місця події від 23.09.2016 року з фототаблицями, з якого вбачається, що 23.09.2016 року в 18 годин слідчим в присутності понятих була оглянута ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_8 на місці фактичного затримання обвинувачених ОСОБА_9 ОСОБА_10 , в ході якого було виявлено та вилучено майно 2 ліхтарика чорного кольору, ноутбук «Аsus», 2 шкіряні куртки, чоловічі шкіряні туфлі чорного кольору, рюкзак чорного кольору, кросівки синього кольору, спортивні наколінники, шкарпетки 13 пар,шкарпетки дитячі 8 пар, труси 13 пар, майки 4 штуки, велосипед спортивний «UkraineProfi» синього та жовтого кольору, велосипед «GT» чорного кольору, мобільний телефон «НТС», годинник ручний, розкладний ніж, цифровий фотоапарат «Sony», спортивні штани, 2 балонові куртки, куртка, штани спортивні, 4 футболки, пневматична рушниця, пневматична рушниця для підводної стрільби, мобільний телефон «Самсунг 3222»,2 мобільних телефони «Нокіа», електрошокер;;

-Протоколом огляду місця події від 23.09.2018 року з фото таблицями, з якого вбачається, що слідчим у присутності понятих проведений огляд квартири АДРЕСА_5 , під час якого вилучений циліндричний механізм і ключ;

-Протоколами огляду предмету від 24.09.2016 року, з якого вбачається слідчим у присутності понятих були оглянуті предмети, вилучені у ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , затриманих 23.09.2016 року за адресою: АДРЕСА_8 ;

-Постановою про визнання предметів речовими доказами та доручення їх до кримінального провадження від 24.09.2016 року;

-Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одесі від 26.09.2016 року на речові докази по справі накладений арешт;

-Зберігальною розпискою потерпілого ОСОБА_38 , з якої видно, що потерпілому повернуто викрадене у нього майно, яке вилучено у обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , при затриманні;

-Звітами про незалежну оцінку майна, якими визначена вартість викраденого майна;

-Протоколами затримання ОСОБА_9 і ОСОБА_10 від 23.09.2016 року, з яких вбачається, що у ОСОБА_9 і ОСОБА_10 при затриманні вилучені речі, викрадені з квартири АДРЕСА_5 .

Згідно постанови прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 від 17.10.2016 року матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0002331 і №0004118 на підставі ст.217 КПК України об`єднані в одне кримінальне провадження, внесене до ЄРДР під №0002331.

Згідно висновку судово-психіатричних експертиз №451 від 01.11.2016 року ОСОБА_10 в період часу, що відноситься до вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється на хронічний психічний розлад, недоумство, іншій, у тому числі і тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, не страждав. Виявляв психічні порушення у вигляді «Розладів психіки і поведінки внаслідок сполученого вживання наркотиків та інших психоактивних речовин. Синдром залежності (активна залежність), які за глибиною та ступенем виразності не досягали психотичного рівня, та не позбавляли його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_10 може предстати перед судом, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Оцінюючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що всі досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_9 і ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого їм злочину за ч.3 ст.185 КК України знайшла своє підтвердження.

Доводи обвинувачених про те, що вони раніше не знайомі, крадіжки не скоювали, були затримані в один і той же самий час, в одному й тому ж місці працівниками поліції безпідставно та в них нічого не вилучалось, судом ретельно перевірені.

Зазначені доводи не знайшли свого підтвердження, оскільки повністю спростовані дослідженими судом доказами, показами свідків та письмовими доказами по справі.

Така позиція обох обвинувачених свідчить про відсутність у обвинувачених каяття у вчиненні умисного злочину, яку суд розцінює як спробу уникнути відповідальності за скоєний ними разом тяжкий умисний злочин.

В той же час відповідно до вимог ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншими підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Враховуючи, що потерпілий не впевнений, що саме обвинувачені викрали з його квартири грошові кошти в сумі 1530 доларів США та допускає, що можливо гроші викрали не обвинувачені, а хтось інший, а також, що у обвинувачених, які були затримані в день скоєння злочину безпосередньо після скоєння злочину, було виявлено і вилучене все викрадене майно потерпілого, крім 1530 доларів США, суд приходить до висновку, що ствердження сторони обвинувачення про те, що обвинувачені ОСОБА_9 і ОСОБА_10 таємно викрали з квартири потерпілого крім всього вказаного переліку майна, ще й грошові кошти в сумі 1530 доларів США не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, тому як вважає суд підлягає виключенню з обвинувачення таємне викрадення 1530 доларів США, оскільки відсутні докази про зазначений стороною обвинувачення вид і розмір матеріальної шкоди в сумі 1530 доларів США, завданої кримінальним правопорушенням, які відповідно до вимог ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, тобто вид та розмір шкоди потерпілому в сумі 1530 доларів США в судовому засіданні не доведено .

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд згідно з вимогами статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст.12 КК України, є тяжкими злочинами, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 є рецидив злочину.

Суд не вбачає правових підстав для визнання поведінки обвинуваченого ОСОБА_9 такою, що свідчить про його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Встановлене в судовому засідання ставлення обвинуваченого до своїх діянь не свідчить про його щире каяття.

Також враховуючи спосіб скоєння злочинів, поведінку обвинуваченого під час скоєння злочинів, після скоєння злочину і під час розгляду справи судом, суд приходить до висновку, що обвинувачений характеризується неповажним ставленням до людей та громадського порядку і моралі, є особою з грубою зухвалою поведінкою, а також враховуючи рецидив злочину, суд вважає обвинуваченого схильним до скоєння тяжких злочинів і особою, яка має високий рівень небезпеки для суспільства.

На підставі викладеного, судом не встановлені обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 .

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 зазначеного Пленуму Верховного суду України, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, стадія вчинення кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо.)

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи.

Враховуючи тяжкість вчинених обвинуваченим ОСОБА_9 злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами проти громадського порядку і моральності та проти власності, які мають підвищений рівень суспільної небезпеки, спосіб їх вчинення, відсутність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, із врахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , відсутність у обвинуваченого каяття у вчинених злочинах, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_9 становить підвищену небезпеку для суспільства. Приймаючи до уваги зазначені обставини у їх сукупності, суд вважає що виправлення ОСОБА_9 можливе тільки в умовах його ізоляції від суспільства, призначивши йому, пов`язаний з такою ізоляцією вид покарання за вчинені ним злочини за ст. 296ч.4 КК України та за ст.185ч.3 КК України в межах санкцій зазначених статей у виді позбавлення волі, що є необхідним, та буде відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_9 необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 23.09.2016 року до 20.06.2017 року враховуючи правові висновки щодо застосування кримінального-процесуального законодавства, викладені у Постанову Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 01.03.2018 року у справі № 759/19973/15 к, а також викладені у Постанові Верховного Суду від 06.06.2018 р. у справі №180/746/16-к про те, що при зарахуванні попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі або у строк іншого покарання, передбаченого ч. 1 ст. 72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 року 838-VIII підлягає застосуванню стосовно періодів попереднього ув`язнення, які тривали до 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання суд згідно з вимогами статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який на підставі ст.12 КК України, є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_10 є рецидив злочину.

Суд не вбачає правових підстав для визнання поведінки обвинуваченого ОСОБА_10 такою, що свідчить про його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Встановлене в судовому засідання ставлення обвинуваченого до своїх діянь не свідчить про його щире каяття.

Також враховуючи спосіб скоєння злочинів, поведінку обвинуваченого під час скоєння злочину, після скоєння злочину і під час розгляду справи судом, суд приходить до висновку, що обвинувачений характеризується негативно, є особою схильною до скоєння тяжких злочинів і особою, яка має високий рівень небезпеки для суспільства.

На підставі викладеного, судом не встановлені обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 .

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 зазначеного Пленуму Верховного суду України, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, стадія вчинення кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо.)

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи.

Враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим ОСОБА_10 злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином проти власності, який має підвищений рівень суспільної небезпеки, спосіб його вчинення, відсутність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, із врахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , відсутність у обвинуваченого каяття у вчиненому злочині, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_10 становить підвищену небезпеку для суспільства. Приймаючи до уваги зазначені обставини у їх сукупності, суд вважає що виправлення ОСОБА_10 можливе тільки в умовах його ізоляції від суспільства, призначивши йому, пов`язаний з такою ізоляцією вид покарання за вчинений ним злочин за ст.185ч.3 КК України в межах санкції статті у виді позбавлення волі, що є необхідним, та буде відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_10 необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 23.09.2016 року до 20.06.2017 року враховуючи правові висновки щодо застосування кримінального-процесуального законодавства, викладені у Постанову Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 01.03.2018 року у справі № 759/19973/15 к, а також викладені у Постанові Верховного Суду від 06.06.2018 р. у справі №180/746/16-к про те, що при зарахуванні попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі або у строк іншого покарання, передбаченого ч. 1 ст. 72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 року 838-VIII підлягає застосуванню стосовно періодів попереднього ув`язнення, які тривали до 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст.373, ст.374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_9 визнати винуватим в скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.4 ст.296 КК України - у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 6 місяців.

-за ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 6 місяців.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 23.09.2016 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_9 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 23.09.2016 року до 20.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

ОСОБА_10 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 23.09.2016 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_10 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 23.09.2016 року до 20.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Речові докази: диск відеозапису зберігати у матеріалах справи; особисті речі потерпілого ОСОБА_7 , які знаходяться на зберіганні у потерпілого повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1