Справа № 211/422/18
Провадження № 1-кп/211/330/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: прокурора ОСОБА_4

малолітнього ОСОБА_5

його законного представника ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

представника служби у справах дітей
Виконкому Довгинцівської районної
у місті ради ОСОБА_8
педагога КПНЗ «Центр дитячої та
юнацької творчості «Гармонія»
Криворізької міської ради ОСОБА_9
за відсутності: потерпілої ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, по кримінальну провадженню № 0001394 відносно малолітнього

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона Херсонської області, громадянина України, українця, не працюючого, раніше не судимого, який навчається у Криворізькій загальноосвітній школі 1-3 ступенів № 109 у 8-му класі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого з матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

малолітній ОСОБА_5 14.08.2017 року о 15-00 годині, перебуваючи біля будинку № 76 по вул. Соборності у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, побачив на лавочці біля першого під`їзду раніше незнайомого малолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який тримав в руках мобільний телефон марки «Lenovo А2020а40», чорного кольору. У цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний корисний намір на заволодіння чужим майном, а саме вказаним мобільним телефоном, шляхом обману. ОСОБА_5 побачив раніше не знайомого малолітнього ОСОБА_11 , який перебував на вищевказаній лавочці, та, маючи умисел, спрямований на власне незаконне збагачення шляхом шахрайського заволодіння мобільним телефоном, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до раніше незнайомого ОСОБА_11 та, познайомившись з останнім, запропонував гуляти разом, на що останній погодився.
Надалі, 14.08.2017 року приблизно о 16-00 годині ОСОБА_5 запропонував піти до магазину «Тедді», що розташований по вул. Соборності Довгинцівського району м. Кривого Рогу, для того, щоб купити жуйки та шляхом обману, що виразився у його проханні надати йому телефон для здійснення телефонного дзвінка, заздалегідь знаючи, що не буде повертати мобільний телефон, взяв у ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Lenovo А2020а40», чорного кольору, що на правах власності належить матері ОСОБА_11 - ОСОБА_10 . ОСОБА_11 , будучи впевним в законних діях ОСОБА_5 та в тому, що це не нашкодить його інтересам, добровільно передав йому мобільний телефон марки «Lenovo А2020а40» для здійснення дзвінка. У цей час, підійшовши до магазину «Тедді», ОСОБА_11 зайшов у приміщення магазину, а ОСОБА_5 залишився чекати на нього неподалік від входу.

Водночас, ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю уваги з боку ОСОБА_11 , який знаходився у приміщенні магазину, продовжуючи реалізовувати свій раптово виниклий злочинний корисливий намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зверненням його на свою користь, почав поступово відходити від магазину та, тримаючи телефон при собі, з місця скоєння злочину зник, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 шляхом обману, заволодів мобільним телефоном марки «Lenovo А2020а40», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 37/12.1/718 від 05.12.2017 року становить 1 316,67 грн., в якому знаходилася карта пам`яті марки «SanDisk», об`ємом 16 ГБ, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 37/12.1/718 від 05.12.2017 року становить 100,00 грн., чим завдав своїми діями гр. ОСОБА_12 майнової шкоди на загальну суму у розмірі 1 416,67 грн.

Зібрані у справі докази свідчать про те, що органи досудового розслідування дії неповнолітнього вірно кваліфікували за ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

У судовому засіданні малолітній ОСОБА_5 повністю визнав факт вчинення ним 14.08.2017 року шахрайських дій відносно малолітнього ОСОБА_11 .

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання та просила застосувавши до ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру у вигляді направлення малолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення строком на 1 рік.

Малолітній ОСОБА_5 , його законний представник ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 , представник служби у справах дітей Виконкому Довгинцівської районної у місті ради ОСОБА_8 , педагог КПНЗ «Центр дитячої таюнацької творчості «Гармонія» Криворізької міської ради ОСОБА_9 підтримали дане клопотання.

Потерпіла ОСОБА_10 звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності у зв`язку з сімейними обставинами.

Заслухавши думку прокурора, інших учасників процесу, суд, дослідивши надані документи, вважає, що клопотання дійсно підлягає задоволенню з огляду на таке.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: витягами з ЄРДР; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується; протоколом огляду; квитанцією; постановою про призначення судово-товарознавчої експертизи; висновком експерта; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (к.п. а.с. 1-3, 5, 6, 16, 33, 36-38, 44-45).

Згідно ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 190 КК України настає з шістнадцяти років, що свідчить про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Так, відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 105 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою цієї статті, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Так пунктом 5 частини 2 статті 105 КК України передбачено направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» за № 2 від 15.05.2006 року до спеціальних навчально-виховних установ відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 105 КК ( 2341-14 ) направляють неповнолітніх, котрі вийшли з-під контролю батьків чи осіб, які їх заміняють, не піддаються виховному впливу та не можуть бути виправлені шляхом застосування інших примусових заходів виховного характеру. До таких установ не можна направляти осіб, визнаних інвалідами, а також тих, кому згідно з висновком відповідних спеціалістів перебування там протипоказане за станом здоров`я через наявність певних захворювань. Докладний перелік останніх наведено у п. 11 Інструкції про медичне обстеження дітей і підлітків, які направляються до загальноосвітніх шкіл та професійних училищ соціальної реабілітації для дітей і підлітків, які потребують особливих умов виховання (затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я та Міністерства освіти України від 05 травня 1997 р. N 137/131 (z0328-97), зареєстрована в Міністерстві юстиції України 20 серпня 1997 р. за N 328/2132; далі - Інструкція). Необхідно також ураховувати застереження щодо протипоказань для направлення неповнолітніх до зазначених установ, які містяться у пунктах 12, 14 Інструкції.

До спеціальних навчально-виховних установ належать загальноосвітні школи соціальної реабілітації та професійні училища соціальної реабілітації. Їх статус визначений Законом України від 24 січня 1995 р. N 20/95-ВР (20/95-ВР) "Про органи і служби у справах неповнолітніх та спеціальні установи для неповнолітніх" (з наступними змінами). Мережа цих установ і положення про них затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 13 жовтня 1993 р. N 859 (859-93-п) "Про організацію діяльності загальноосвітніх шкіл соціальної реабілітації та професійних училищ соціальної реабілітації" (зі змінами, внесеними постановою від 11 серпня 1995 р. N 646 (646-95-п).

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру суд враховує суспільну небезпечність діяння, особу малолітнього ОСОБА_5 , який посередньо характеризується за місцем проживання, за місцем навчання негативно, зарекомендував себе як безвідповідальний учень, учбовим матеріалом володіє на низькому рівні, відвідує школу рідко, мати не приділяє належної увагу вихованню сина, зв`язок зі школою не підтримує; не перебуває на обліку у службі у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради; сім`я малолітнього перебуває на обліку в службі у справах дітей у Криворізькому міському центрі соціальних служб для сім`ї та молоді, як сім`я, яка опинилась в складних життєвих обставинах з 03.08.2015 року; вчинив правопорушення невеликої тяжкості, у скоєному щиро кається, вчинив злочин будучи неповнолітнім, що є пом`якшуючими обставинами; але вчинив злочин відносно малолітнього, що є обтяжуючою обставиною (к.п. а.с. 52, 53, 57-58, 62, 64, 66, 68 копії свідоцтва про народження, паспорту, запити щодо наявності судимості, характеристики з місця навчання, побутова характеристика, лист виконкому).

Згідно довідок перебуває на обліку у лікаря психіатра з 29.09.2015 року з приводу змішаного розладу емоцій та поведінки, змішаний розлад шкільних навичок, на обліку в інших лікарів не перебуває (к.п. а.с. 55, 56 - довідки). Відповідно до відповіді Адміністрації Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» за № 6363 від 30.08.2018 року захворювання ОСОБА_5 «Змішаний розлад емоцій та поведінки, змішаний розлад шкільних навичок» не підпадає під п. 11 Інструкції.
Також згідно висновку судово-психіатричного експерта № 9 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 16.01.2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час будь-якими психічними захворюваннями не страждає, виявляє змішаний розлад емоцій та поведінки, за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними, у застосуванні до нього на даний час мір медичного характеру не потребує, в період часу до якого відноситься інкриміноване діяння ОСОБА_5 будь-якими психічними захворюваннями не страждав, в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не знаходився та по своєму психічному стані міг усвідомлюватисвої дії та керувати ними (к.п. а.с. 71, 72-77).

Враховуючи, що за змістом ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 цього Кодексу, настає з 16 років, а ОСОБА_5 на час вчинення інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, то відповідно до ст. 105 КК України до нього необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді направлення малолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків строком на 1 рік.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази, слід вирішувати відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 498-501 КПК України, ст. ст. 22, 97, 105 КК України, суд -

У Х В АЛ И В:

клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001394 від 15.08.2017 року відносно малолітнього ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - задовольнити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді направлення малолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків строком на 1 (один) рік.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Речові докази по справі відсутні.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1