Справа №539/3797/18
Провадження №1-кс/539/1344/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.10.2018 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни Полтавської області клопотання слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, в рамках кримінального провадження № 0001191 від 22.09.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239-2, ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
16.10.2018 року слідчий Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним клопотанням.

В обґрунтування клопотання зазначено, що підставою звернення до суду з вказаним клопотанням є необхідність отримання документів, що мають суттєве значення для встановлення важливих обставин вчинення кримінального правопорушення і можуть бути доказами у кримінальному провадженні, що у свою чергу забезпечить досягнення мети досудового розслідування.

За фактами вчинення 22.09.2018 року кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239-2 та ч. 4 ст. 191 КК України, Лубенським ВП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до ЄРДР за № 0001191 від 22.09.2018 року.

З метою встановлення фактів скоєння вказаних злочинів необхідно отримати дозвіл на тимчасовий доступ до документів.

Особа, у володінні якої знаходиться зазначена інформація, на підставі приписів ст. 162 КПК України у судове засідання не викликалася.

Слідчий у відкритому судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, в якості його обгрунтування надав пояснення, аналогічні викладеним у ньому.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Частиною 2 ст. 160 КПК України передбачено, що у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Так, з мотивувальної частини клопотання вбачається, що було виявлено факт, що працівники служби автомобільних доріг спільно з працівниками « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в с. Засулля Лубенського району Полтавської області, на водоймі, без відповідних дозволів здійснюють намив та вивіз піску.

При цьому, з заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 26.09.2018 року громадянина ОСОБА_5 вбачається, що на водоймі біля с. Засулля двома земснарядами здійснюється намив піску, який готується до вивозу важкою технікою.

Тобто, зазначені обставини свідчать про можливу наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 -2 КК України.

Разом з тим, до клопотання не додано документів, які б підтверджували факт скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. В заявленому клопотанні міститься лише формальне, не обгрунтоване жодними доказами, посилання на те, що службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, безпідставно перераховано бюджетні кошти виділені на фінансування автомобільної дороги Київ-Харків-Довжанський в обхід м. Лубни км 202+000 км 207+00 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », чим здійснено їх розтрату у великих розмірах, - у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що при зверненні з даним клопотання до суду не було дотримано вимоги п. 1 ч. 2 ст. 160 КК України, оскільки воно не містить, належно обгрунтованих та підтерджених на виконання приписів статей 84-86 КПК України відповідними доказами, обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, що не може бути оцінене як недоліки клопотання, оскільки свідчить про його необгрунтованість.

Крім цього, в клопотанні не зазначена правова кваліфікація вказаних кримінальних правопорушень, а міститься лише вказівка на вказані статті та частини статті КК, що свідчить про недотримання вимог п. 2 ч. 2 ст. 160 КПК України.

Також, в прохальній частині клопотання слідчий просить надати доступ до документів щодо рахунку № НОМЕР_1 , однак, як було встановлено вище ним не було доведено факту можливого скоєнння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, що не дає підстав вважати, що зазначені документи можуть мати значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, та відомості, що в них містяться, можуть бути використані як докази його скоєння, оскільки клопотання взагалі не містить доказів вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, зміст клопотання не відповідає і вимогам, встанволеним п.п. 5 та 6 ч. 2 ст. 160 КПК України.

Крім того, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п. 67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п. 44 справи «Камензинд проти Швейцарії» та інші).
У цьому контексті, беручи до уваги на недоведеність нагальної необхідності, слідчий суддя відзначає, що на даний час з огляду на недоведеність факту можливого скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, відсутні підстави для надання доступу до відповідних документів щодо рахунку.

При цьому, звертаючись до суду з вимогою про тимчасовий доступ до документів щодо розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , слідчий взагалі не вказує кому він належить, що свідчить про його неконкретизованість, відсутність повних та конкретних відомостей про речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати, та не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 160 КПК України, що разом з тим, у разі задоволення клопотання, може призвести до порушення принципу пропорційності між загальними і приватними інтересами.
Отже, з огляду на вищевикладене, беручи до уваги, що слідчим під час звернення до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, не дотримано вимог ч. 2 ст. 160 КПК України, що встановлені щодо нього законом, слідчий суддя вважає його неналежним чином обгрунтованим, і як наслідок приходить до висновку про необхідність відмови у його задоволенні.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 163, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, в рамках кримінального провадження № 0001191 від 22.09.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 239-2, ч. 4 ст. 191 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1