Провадження № 11-сс/4808/20/18
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лідихівка, смт. Теофіополь Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.313 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2018 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 30 листопада 2018 року включно та визначено заставу в межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 264300 гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 посилається на те, що визначений судом розмір застави є завідомо непомірний для підозрюваного. Вказує на те, що ризики, наведені прокурором у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтовані та не підтверджені жодними доказами. Вказує, що судом не взято до уваги та не дано оцінки тій обставині, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання та реєстрації, міцні соціальні зв`язки, родину, раніше не судимий, а також в судовому засіданні підозрюваний запевнив, що наміру скриватись від суду та впливати на свідків чи інших підозрюваних та експерта у нього немає, не буде вчиняти жодних кримінальних правопорушень. Вважає що слідчим суддею грубо порушені вимоги п.п.3,4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, якими передбачено, що обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Просить скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду від 04 жовтня 2018 року та постановити ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, у вигляді домашнього арешту.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор заперечив доводи і вимоги поданої апеляційної скарги і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін;

- захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 підтримав доводи апеляційної скарги і просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Зі змісту клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 03 жовтня 2018 року вбачається, що впродовж 2018 року задокументовано ряд фактів по реалізації ОСОБА_9 психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін. Окрім того навесні 2018 року ОСОБА_10 діючи з метою виготовлення та збуту психотропних речовин, вступив у злочинну змову із ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які діючи спільно незаконно виготовили обладнання призначене для виготовлення психотропної речовини амфетамін. 02 жовтня 2018 року, в ході проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_3 , працівниками поліції виявлено та вилучено обладнання призначене для виготовлення психотропної речовини амфетамін, яке ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , незаконно виготовили та зберігали за вказаною вище адресою.

03 жовтня 2018 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.313 КК України (а.п. 18-23), а саме у незаконному придбанні, зберіганні, у незаконному збуті психотропних речовин у великих розмірах; у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин у великих розмірах, повторно; у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту психотропних речовин, повторно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вагомість наявних доказів свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.313 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які були досліджені слідчим суддею та перевірені судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в апеляції захисника не ставиться питання про те, що пред`явлена ОСОБА_9 підозра є необґрунтованою.

Слідчий суддя обґрунтовано мотивував свій висновок про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчим в клопотанні наведено переконливі дані про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та мотивовано чому інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Колегія суддів вважає встановленим наявність ризиків, передбачених у п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експерта у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обираючи відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя достатньо врахував обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, що передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 вказаних вище злочинів, характеризуючі особу підозрюваного дані, міцність соціальних зв`язків.

Колегія суддів приймає до уваги доводи захисту про те, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання та реєстрації, його сімейний стан, що він раніше не судимий, однак вважає, що вищевказані дані не свідчать про незаконність рішення суду про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисника не наведено переконливих доводів щодо запобігання наявним ризикам в інший спосіб, ніж передбачений відповідним судовим рішенням. При цьому характеризуючі особу ОСОБА_9 дані, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, на думку колегії суддів, є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Зокрема, колегія суддів приймає до уваги мотиви злочинів у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , те що він не працевлаштований і на даний час не встановлені матеріальні джерела його доходів, що надає додаткові підстави вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів, враховує характер пред`явленої підозри у вчиненні злочинів, які були вчинені за попередньою змовою, стадію на якій знаходиться розслідування кримінального провадження та особливості слідчих дій, які необхідно провести для встановлення обставин, які зможуть підтвердити або спростувати причетність підозрюваного до злочинів, дозволять перевірити правильність кваліфікації його дій, встановити інших осіб, які причетні до кримінального правопорушення і не встановлені на даний час.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкості злочину, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_9 інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі у вигляді домашнього арешту, суд апеляційної інстанції не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя обґрунтовано вказав на можливість обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_9 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не можу бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 та п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку колегії суддів, при визначенні підозрюваному розміру застави, слідчий суддя належним чином врахував обставини кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_9 , дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірною для нього, та дійшов правильного висновку щодо розміру застави в межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 264300 гривень.

Вищевказаний розмір застави є обґрунтованим і визначений з дотриманням вимог міжнародного та національного законодавства, з врахуванням тяжкості та обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, даних про його особу та наявності ризиків, передбачених у статті 177 КПК України та того, що саме такий запобіжний захід зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Колегією суддів, не встановлено процесуальних порушень при підготовці і поданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить захисник, немає, а тому ухвалу слідчого судді належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст.177,178,183,184,376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2018 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя підписи ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5

З оригіналом згідно. Суддя: ОСОБА_3