АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/4012/2018 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
старшого слідчого групи-
старшого слідчого в особливо
важливих справах ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України щодо не розгляду клопотання.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року, адвокат ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою повернути матеріали справи на новий судовий розгляд.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що обґрунтовуючи ухвалу та відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя виходив із вимог ст. 303 КПК України, помилково вважаючи, що винесення постанови про повернення транспортного засобу не входить до переліку рішень, дій та бездіяльності слідчого, які підлягають оскарженню слідчому судді. Натомість це судження є помилковим. Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення, дія, бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити. Враховуючи, що ч. 1 ст. 100 КПК України носить імперативний характер речовий доказ повинен якомога скоріше бути повернутий володільцю, а залишення заяви про повернення транспортного засобу без розгляду прирівнюється до відмови.
В судове засідання адвокат ОСОБА_7 не з`явився, хоча повідомлявся належним чином.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення старшого слідчого групи- старшого слідчого в особливо важливих справах ОСОБА_6 , який заперечував щодо поданої апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши та дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як убачається з матеріалів провадження, у них відсутні відомості про отримання апелянтом копії ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року, про те, як зазначив в апеляційній скарзі останній, копію оскаржуваної ухвали він отримав 19 липня 2018 року. Апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , подав 26.07.2018 року, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України.
Враховуючи, що адвокат ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу у строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України для оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді, підстави для вирішення питання про поновлення йому строку апеляційного оскарження відсутні.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, що 23.06.2018 адвокат ОСОБА_7 , діючи в інтересах ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України щодо не розгляду клопотання.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року, відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України щодо не розгляду клопотання.
Рішення слідчого судді вмотивоване тим, що зокрема, здійснення слідчим суддею судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у разі їх порушення діями, бездіяльністю та рішеннями слідчого на досудовому розслідуванні регламентовано положеннями ст.ст. 303-307 КПК України та забезпечується механізмом оскарження учасниками кримінального провадження визначених ст. 303 КПК України рішень, дій та бездіяльності слідчого та прокурора у кримінальному провадженні слідчому судді.

При цьому, слідчий суддя не наділений повноваженням згідно КПК України вирішувати питання або вживати заходів реагування щодо цього, крім визначених ст.307 КПК України.

Положеннями ст.303 КПК України, якою передбачено вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого, які підлягають оскарженню слідчому судді на стадії досудового розслідування, не передбачено оскарження бездіяльності слідчого щодо не винесення постанови повернення транспортного засобу.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що наявні підстави згідно ч. 4 ст. 304 КПК України для відмови у відкритті провадження за даною скаргою.

З таким рішенням слідчого судді, колегія суддів погоджується, з огляду на таке.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлено чіткий перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Так, слідчий суддя встановив, що адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , оскаржує бездіяльність слідчого щодо не винесення постанови про повернення транспортного засобу, яка не передбачена положеннями ст. 303 КПК України.
З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 подав скаргу на бездіяльність слідчого, оскарження якої не передбачене положеннями ст. 303 КПК України, а тому відмовив у відкритті провадження.

Під час кримінального провадження слідчий суддя, суд неухильно додержуються вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства та вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їхніх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Здійснення у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, судового контролю за додержанням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженню належить до повноважень слідчого судді.
Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на стадій досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження.

Зокрема, статтею 303 КПК України визначені конкретні види бездіяльності, дій слідчого чи прокурора, а також процесуальні рішення цих посадових осіб, які можуть бути оскаржені до слідчого судді.

Цей перелік є вичерпним, а тому будь-що інше, в даному випадку не повернення речового доказу, а саме транспортного засобу, під час проведення досудового розслідування до слідчого судді не оскаржується, а відповідно до положень ч. 2 ст. 303 КПК України може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. ст. 314-316 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора, що не підлягає оскарженню.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що слідчий суддя прийшов до помилкового висновку вважаючи, що винесення постанови про повернення транспортного засобу не входить до переліку рішень, дій та бездіяльності слідчого, які підлягають оскарженню слідчому судді, то вони не грунтуються на вимогах закону, є безпідставними.
Твердження апелянта про те, що ч. 1 ст. 100 КПК України передбачено, що речовий доказ повинен якомога скоріше бути повернутий володільцю, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки зазначена норма закону містить застереження щодо неповернення речових доказів, а саме у випадках, передбачених ст.160-166, 170-174 КПК України.
Стосовно тверджень апелянта про те, що залишення його заяв про повернення транспортного засобу без розгляду прирівнюється до відмови, то вони є безпідставними, оскільки як сам апелянт зазначає в скарзі до слідчого судді, що на його заяви надавалися відповіді слідчим, в яких зазначалися причини неможливості повернення речового доказу на момент звернення до слідчого з відповідними заявами.
Оскільки переконливих аргументів, які б узгоджувалися з положеннями кримінального процесуального закону, на спростування таких висновків слідчого судді ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не встановлено, в матеріалах провадження не міститься даних про порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування судового рішення, тому ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, у зв`язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Крім того, слід зазначити, що це не позбавляє права адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 ,повторно звернутися до слідчого з клопотанням про повернення речового доказу в кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року, якою відмовлено у відкриті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України щодо не розгляду клопотання, - без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Судді:

______________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3