У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.10.2018 Справа №607/20219/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003645 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Городище Перевальського району Луганської області, громадянку України, з середньою спеціальною освітою, одруженої, пенсіонера, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2016 року близько 13 год. 25 хв. в обвинуваченої ОСОБА_3 , яка перебувала біля банкомату AT «Ощадбанк», що знаходиться на Майдані Волі, 2 в м. Тернопіль виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 22 жовтня 2016 року близько 13 години 25 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в черзі біля банкомату AT «Ощадбанк», що знаходиться на Майдані Волі, 2 в м. Тернопіль, побачила, як ОСОБА_5 після завершення користування банкоматом вийняв з нього картку та вголос промовивши, що банкомат несправний, пішов у невідомому напрямку. Після цього ОСОБА_6 підійшла до вищезгаданого банкомату та оглянувши його, виявила залишені кошти в отворі для видачі готівки, належні ОСОБА_5 , які банкомат видав із запізненням та переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно з корисливих мотивів шляхом вільного доступу умисно заволоділа цими грошовими коштами в розмірі 2550 гривень, які в подальшому витратила на власні потреби, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 2550 гривень. Після цього ОСОБА_6 покинула місце вчинення злочину.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнала повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаялася. На даний час про вчинене щиро шкодує, просить суд її суворо не карати, врахувати те, що шкоду потерпілому вона повністю відвернула.

Обвинувачена ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватої, яка позитивно характеризується за місцем проживання, є особою пенсійного віку та раніше не судима, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченою вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування потерпілому збитків, завданих кримінальним правопорушенням, обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді штрафу у мінімальному розмірі.

У ході розгляду кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_3 заявила клопотання про застосування до неї положень ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки вона є пенсіонером за віком.

Прокурор та потерпілий у судовому не заперечили щодо задоволення клопотання та застосування до обвинуваченої ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону. 07.09.2017 року набрав чинності Закон України №1810-VIIІ від 22.12.2016 року "Про амністію у 2016році".

Пунктом ґ статті 1 вищевказаного Закону вказано, що слід звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року.

Згідно ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії вирішує суд, зокрема, за ініціативою обвинуваченого.

Як встановлено статтею 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 відповідно до паспорта громадянина України народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на дату набрання чинності Законом України Про амністію у 2016 році" 07.09.2017 року досягнула віку 57 років 6 місяців і вчинила злочин при наявності статуту пенсіонера, тому є особою, яка підпадає під дію закону про застосування амністії.

У зв`язку із вищенаведеним, суд вважає, що клопотання ОСОБА_3 про застосування до неї ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягає до задоволення та її слід звільнити від відбування покарання на підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Долю наявних у кримінальному провадженні речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а саме: виписку по рахунку «Ощадбанк» на громадянина ОСОБА_5 , виписку по рахунку «Ощадбанк» на громадянина ОСОБА_3 , оптичний диск DVD-RW «Titanium» з написом «Фото «Ощадбанк», на якому містяться фото-файли із зображеннями користувачів банкомату «Ощадбанк» від 22.10.2016 року, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження необхідно залишити там же після набрання вироком законної сили.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Клопотання ОСОБА_3 про застосування до неї ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі п. «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Речові докази: виписку по рахунку «Ощадбанк» на громадянина ОСОБА_5 , виписку по рахунку «Ощадбанк» на громадянина ОСОБА_3 , оптичний диск DVD-RW «Titanium» з написом «Фото «Ощадбанк», на якому містяться фото-файли із зображеннями користувачів банкомату «Ощадбанк» від 22.10.2016 року, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити там же після набрання вироком законної сили.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1