ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпро кримінальне провадження № 0000883 від 26.04.2017 року відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Старомлинівка, Великоновосілківського району, Донецької області, громадянин України, який має вищу освіту, не працевлаштований, пенсіонер, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09.02.2017 року приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_6 перебуваючи у приміщенні кв. АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з ОСОБА_4 , діючи умисно, почав наносити останній тілесні ушкодження стиснутим кулаком правої руки 3 удари в зовнішню (бічну) ліву зону плеча, 4 удари стиснутим кулаком правої руки в зовнішню (бічну) зону руки з лівої сторони, 5 ударів стиснутим кулаком правої руки в скроневу зону голови з лівої сторони, 3 удари стиснутим кулаком лівої руки в лопаткову зону з правої сторони, 3 удари стиснутим кулаком правої руки в скроневу зону голови з лівої сторони, 2 удари стиснутим кулаком правої руки в зовнішню (бічну) зону плеча з лівої сторони, після чого, схопивши за руки, штовхнув об сусідні вхідні двері, від чого потерпіла вдарилась тім`яною зоною голови з правої сторони. Далі, ОСОБА_6 схопив правою рукою за волосся потерпілу ОСОБА_4 і почав бити її об вхідні сусідні двері правою скроневою зоною голови останньої, після чого, не зупинившись на досягнутому, наніс ще 4 удари стиснутим кулаком правої руки в скроневу ліву зону голови, заподіявши потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Вказані тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України не визнав, пояснивши, що обставини викладені в обвинувальному акті не відповідають дійсності, вже певний проміжок часу між ним та матір`ю потерпілої - ОСОБА_7 є майновий спір за квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана квартира була придбана за спільні кошти, він погодився оформити цю квартиру на матір потерпілої, але остання скориставшись агодою через рік змінила у квартирі замок, у зв`язку з чим, він не міг потрапити до квартири. 08.02.2017 року судом Апеляційної інстанції було винесено рішення, на підставі якого, в нього виникло право власності на частину даної квартири, отримавши рішення суду він вирішив змінити замок у квартирі, щоб мати можливість користуватись квартирою.. Потерпіла сама відчинила двері квартири та почала говорити, що він не має ніяких прав на цю квартиру, і в ході словесної перепалки він потрапив на поріг вказаної квартири, однак потерпіла почала виштовхувати його з квартири, подряпавши йому обличчя, тримаючи її за шию лівою рукою він намагався її втримати, але вона вкусила зубами його за пальці лівої руки, і вже від нестерпного болю він намагався відтягнути потерпілу за волосся, після чого декілька разів легко вдарив потерпілу долонею по лівій щоці. Від цих ударів тілесних ушкоджень у неї не було. Також, зазначив, що фізичні дії відбувалися до тих пір поки потерпіла не випустила пальці його лівої руки з зубів. Коли ці дії закінчилися він так само ніяких дій щодо потерпілої не вчиняв. В момент конфлікту там перебувала ОСОБА_8 , однак він її побачив лише наприкінці їхнього конфлікту з потерпілою.
Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що знайома з обвинуваченим, оскільки її мати ОСОБА_7 мала з ним стосунки. 09.02.2017 року, перебуваючи вдома за адресою: АДРЕСА_2 , разом з дев`ятирічною дочкою та подругою ОСОБА_8 і її сином. ОСОБА_8 почула шум біля вхідних дверей у квартиру, після чого ОСОБА_4 підійшла до них подивитися, що відбувається та побачила у дверне вічко ОСОБА_6 , який намагався зламати замок вхідних дверей. Після цього вона почала просити останнього зупинитись, але той не реагував, та продовжував викручувати замок. Почувши, що відбувається галас діти почали плакати, на що потерпіла звертала увагу ОСОБА_6 .. Побачивши що ОСОБА_6 може зламати замок, вона відчинила двері та стала на порозі, закривши собою прохід та знов почала казати ОСОБА_6 зупинитись. Однак у відповідь ОСОБА_6 почав ломитися до квартири, штовхати її, хватати за волосся, відтягувати від дверей, бити обома руками по тілу та по голові, на що вона намагалась відштовхнути його. Потерпіла стверджує, що на ОСОБА_6 не було ніяких тілесних ушкоджень, за пальці вона його не кусала та не роздряпувала обличчя. Також, потерпіла, пояснила, що ОСОБА_8 не весь час перебувала поруч, оскільки заспокоювала дітей, а конфлікт відбувався на сходовій площадці. Швидку допомогу потерпіла викликала 10.02.2017 року, коли стало мебе погано почувати, де її обстежили з приводу нанесених ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та призначили стаціонарне лікування, після виписки продовжила лікування.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона подруга потерпілої ОСОБА_4 , яка 09.02.2017 року попросила забрати її доньку зі школи. Разом зі своїм сином та донькою ОСОБА_4 вони після школи зайшли до останньої до квартиру АДРЕСА_3 . Перебуваючи у ОСОБА_4 вдома, почули гуркіт, скрегіт біля вхідних дверей, на що звернула увагу ОСОБА_4 , яка подивившись у дверне вічко побачила там ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_4 попросила подзвонити до її матері, на що її мати сказала викликати поліції. Викликавши поліцію, вона почала ховати дітей до кімнати. Коли вона вийшла, то побачила, що двері квартири були вже відчиненні, та ОСОБА_4 вже стояла на порозі і не пускала ОСОБА_6 у квартиру, бачила, що у останнього в руках була викрутка. Між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 почалась штовханина, а вона повернулась до дітей у кімнату. Також вказала, що бачила як ОСОБА_6 наносив ОСОБА_4 удари кулаком, скільки було нанесено ударів вже не пам`ятає. Також додала, що бачила як обвинувачений схопив ОСОБА_4 руками та вдарив головою об сусідні двері, після чого ОСОБА_4 почала хитатися. Коли вдалось затягнути ОСОБА_4 до квартири та закрити двері, остання почала скаржитися на головну біль, миттєво почали з`являтися синці.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , пояснила, що їй зателефонувала подруга доньки, ОСОБА_8 , та повідомила, що невідомий чоловік, як потім стало відомо, ОСОБА_6 намагається увірватися до квартири. В результаті чого вона викликала поліцію та поїхала додому до своєї доньки ОСОБА_4 .. Приїхавши, побачила біля будинку багато поліції, піднявшись до квартири, її донька знаходилась в поганому емоційному стані, була побита, трималась за голову, плакала та тремтіла, в кімнаті плакала онучка. ОСОБА_8 надавала доньці допомогу. Також додала, що бачила на тілі ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців та гематоми на голові. Конфлікт безпосередньо не бачила. На наступний день, стало відомо, що колишній чоловік ОСОБА_4 викликав швидку допомогу, оскільки їй стало дуже зле, доньку відвезли до лікарні, де їй діагностували черепно-мозкову травму.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він працював в патрульній поліції та 09.02.2017 року йому надійшло два виклики з повідомленням про пошкодження майна. Коли екіпаж прибув за адресою, то його зустрів обвинувачений ОСОБА_6 , наявність на ньому будь яких тілесних ушкоджень він не пам`ятає.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим вини у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, його винуватість у вчиненні злочину доводиться показами потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_8 , а також доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:
- Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 17.05.2017 року, відповідно до якого в приміщенні КЗ «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» ДОР, розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Батумська, 13, на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2017 року була вилучена історія стаціонарного хворого ОСОБА_4 № 0170717 на 19 арк., де зазначено про тілесні ушкодження, які були виявлені у потерпілої ;
- Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.05.2017 року та фото-таблицею до нього, відповідно до яких в приміщенні КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР за адресою: м. Дніпро, пл. Жовтнева, 14 потерпіла ОСОБА_4 показала за яких обставин їй були завдані тілесні ушкодження, а також механізм, локалізацію та кількість нанесених ударів;
- Висновком експерта № 1527е від 20.05.2017 року, відповідно до якого за даними медичної документації, у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової трави, струсу головного мозку; садна за задній поверхні шиї; синців на задній поверхні лівого плеча у верхній та нижній третині, на лівій кисті, численних підшкірних крововиливів правої верхньої кінцівки. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що вони спричинені незадовго до надходження на стаціонарне лікування в 6МКЛ, тобто і в термін на який вказує ОСОБА_4 та слідчий у постанові.
Виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: садна на задній поверхні шиї; синців на задній поверхні лівого плеча у верхній та нижній третині, на лівій кисті, численних підшкірних крововиливів правої верхньої кінцівки - відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі: «п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.
За своїм характером виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку - відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі пункту 2.3.3. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень , затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6. Неврологічна симптоматика з приводу черепно-мозкової травми, струсу головного мозку вкладається в термін до 21 доби. На підставі методичних рекомендацій «Сучасні принципи судово-медичної експертизи при струсі головного мозку». Київ 2009р.
Виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження в області голови, шиї та верхніх кінцівок не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область голови, шиї та верхніх кінцівок, яким могла бути і рука або інші предмети з аналогічними властивостями.
Враховуючи відсутність будь-яких об`єктивних ознак тілесних ушкоджень в області тулубу та нижніх кінцівок, конкретизувати положення потерпілої та нападаючого в момент нанесення тілесних ушкоджень неможливо, оскільки тілесні ушкодження на голові, шиї та верхніх кінцівках могли бути отриманні при різному розташуванні потерпілої та нападаючого, а також в різних положеннях останніх.
Локалізація та характер виявлених у неї тілесних ушкоджень не суперечать механізму їх спричинення, на який вказує потерпіла ОСОБА_4 в ході проведення слідчого експерименту за її участю від 18.05.2017 року.
- згідно «Журналу викликів» за 09-10 лютого 2017 року до Центральної оперативної диспетчерської за номером «103», наявний запис № 455 про звернення 10.02.2017 року о 09:22 год. жінки з прізвищем « ОСОБА_10 » з приводу її вчорашнього побиття, за адресою: АДРЕСА_2 ;
- відповідно до листа Управління інформаційно-аналітичної підтримки, 09.02.2017 року о 15:33 на спецлінію «102» з номеру телефону НОМЕР_1 від жінки, яка назвалася ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло повідомлення про те, що в АДРЕСА_2 невідомий чоловік виламує двері. Вказане повідомлення було прийняте оператором служби «102» та передано до відділу з управління нарядами поліції управління організаційно-аналітиного забезпечення та оперативного реагування ГУНП для забезпечення на повідомлення та до Індустріального ВП ДВП ГУНП, де дане повідомлення зареєстроване до журналу єдиного обліку 09.02.2017 під № 2664.
09.02.2017 року о 15:59 на спецлінію «102» з номеру телефону НОМЕР_2 від жінки, яка назвалася ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надійшо повідомлення про те, що в АДРЕСА_2 , колишній співмешканець виламує двері. Вказане повідомлення було прийняте оператором служби «102» та передано до відділу з управління нарядами поліції управління організаційно-аналітиного забезпечення та оперативного реагування ГУНП для забезпечення на повідомлення та до Індустріального ВП ДВП ГУНП, де дане повідомлення зареєстроване до журналу єдиного обліку 09.02.2017 під № 2665.
09.02.2017 року о 17:39 на спецлінію «102» з номеру телефону НОМЕР_2 надійшло повідомлення від жінки про те, що слідчо-оперативна група не приїздить до побитої жінки за адресою АДРЕСА_2 . Вказане повідомлення було прийняте оператором служби «102» та передано до відділу з управління нарядами поліції управління організаційно-аналітиного забезпечення та оперативного реагування ГУНП для забезпечення на повідомлення та до Індустріального ВП ДВП ГУНП, де дане повідомлення зареєстроване до журналу єдиного обліку 09.02.2017 під № 2676.
10.02.2017 року о 10:34 на спецлінію «102» з номеру телефону НОМЕР_3 від ОСОБА_12 , яка назвалась медичним працівником 6-ї міської лікарні, надійшло повідомлення про те, що до даного медичного закладу звернулась ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Зі слів потерпілої, її побив вітчим по АДРЕСА_2 . Потерпілій призначене амбулаторне лікування. Вказане повідомлення було прийняте оператором служби «102» та передано до відділу з управління нарядами поліції управління організаційно-аналітиного забезпечення та оперативного реагування ГУНП для забезпечення на повідомлення та до Індустріального ВП ДВП ГУНП, де дане повідомлення зареєстроване до журналу єдиного обліку 10.02.2017 під № 2731.
Аналізуючи об`єктивно з`ясовані обставини, підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується поза розумним сумнівом, комплексом, достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він невинний, а його версія, щодо того, як він був жертвою в даній ситуації і був вимушений захищатися від протиправних дій ОСОБА_4 та не міг спричинити тілесні ушкодження останній, суд сприймає критично, оскільки вони спростовуються висновком судово-медичної експертизи, протоколом проведення слідчого експерименту від 18.05.2017 року, показами потерпілої ОСОБА_4 , показами свідка ОСОБА_8 , які під час допиту зазначили, що обвинувачений 09.02.2017 р. наніс потерпілій тілесні ушкодження.
Крім того сам обвинувачений підтвердив в своїх показах, що 09.02.2017 року він тримав потерпілу за шию, відтягував потерпілу за волосся, а також долонею правої руки наніс їй удари по обличчю, але стверджує, що це був захист від протиправного нападу потерпілої.
Суд не погоджується з доводами обвинуваченого, оскільки протиправність розуміється як юридичне втілення суспільної небезпечності.

У ситуації, що склалася будь якої суспільної небезпечності у ОСОБА_13 не було, він сам створив ситуацію суспільної небезпечності, коли самостійно почав виконувати рішення суду і намагався потрапити до спірної квартири.

Суд визнає достовірними та правдивими покази потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8 , оскільки вони не мають підстав обмовляти обвинуваченого, попереджені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показів та їх покази є послідовними та такими, що узгоджуються між собою та з іншими дослідженими доказами. Зокрема, відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_14 під час досудового слідства, потерпіла показала кількість нанесених їй ударів та механізм їх нанесення. Під час допиту потерпілої в судовому засіданні вона зазначила кількість та механізм нанесення їй ударів, які співпадають з її пояснення під час проведення слідчого експерименту за її участю.
У зв`язку з чим суд, до версії обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він захищався від протиправних дій ОСОБА_14 , та був вимушений застосувати фізичну силу так як ОСОБА_14 почала виштовхувати його з квартири, подряпавши йому обличчя, він взяв та тримаючи її за шию лівою рукою намагався втримати, але вона вкусила зубами його за пальці лівої руки, і вже від нестерпного болю він намагався відтягнути потерпілу за волосся, після чого декілька разів легко вдарив потерпілу долонею по лівій щоці, відноситься критично та розцінює як один із способів захисту від пред`явленого йому обвинувачення та його бажання уникнути відповідальності, тому дане твердження дослідженими у судовому засіданні доказами не було підтверджено, а навпаки було спростоване.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, пенсіонер, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Оскільки обвинувачений не працевлаштований та являється пенсіонером, призначення покарання у виді виправних робіт, обмеження волі та громадських робіт до нього не може бути застосовано. При цьому з урахуванням обставин справи покарання у виді арешту суд вважає надто суворим.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, який вину у вчиненні злочину не визнав, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в верхній межі санкції статті. Саме таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого на її користь моральної шкоди у сумі 15 000 грн., підлягають частковому задоволенню.
У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми тощо.
Враховуючи той факт, що обвинуваченим заподіяна моральна шкода потерпілій, що виразилась в завданні тілесних ушкоджень, а також враховуючи характер і обсяг страждань потерпілої, їх тривалість, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., саме така сума, на думку суду є достатньою сатисфакцією для потерпілої.
Керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) у відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог потерпілої ОСОБА_4 відмовити.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1