Справа № 192/1184/17
Провадження № 1-кп/192/47/18
В И Р О К
Іменем України

"21" травня 2018 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000292, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 квітня 2017 року відносно
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Привільне, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , має середню освіту, не одружений, працює робітником цеху ФОП « ОСОБА_4 », на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей немає, не є інвалідом, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
представників потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:
29 квітня 2017 року, приблизно о 02 год. 24 хв., ОСОБА_3 перебуваючи на території подвір`я торгово-розважального центру «Ковчег», який знаходиться за адресою: смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Шевченко, буд. 6, на підставі раптово виниклих неприязних відносин, діючи з необережності, внаслідок злочинної недбалості, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді тяжких тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_9 , хоча повинен був і міг їх передбачити, діючи більш обачливо, наніс один удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи ОСОБА_9 , від якого останній не втримався на ногах та впав на асфальтовану поверхню дорожнього покриття з висоти власного зросту, потилицею донизу, чим спричинив ОСОБА_9 , тілесні ушкодження у вигляді тяжкої закритої черепно-мозкової травми (з порушенням свідомості до коми 2-го ступеню та порушенням зовнішнього дихання - трахеостомія), забію головного мозку третього ступеню, з вогнищами забиття та розтрощення речовини головного мозку в обох лобних долях, лівій скроневій долі та в лівих відділах стволу головного мозку, масивного субарахноїдального крововиливу, субдуральних гематом праворуч та ліворуч в лобно-скроневих областях, набряку речовини головного мозку та підшкірної гематоми в потиличній області, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.
Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав та своїми показаннями підтвердив фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті.
Пояснив, що 28 квітня 2017 року, приблизно о півночі, він відпочивав разом зі своїми друзями в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області в кафе «Ковчег». Побачив як ОСОБА_10 вдарив його знайомого ОСОБА_11 , який впав на землю, та з метою захистити ОСОБА_11 , він наніс один удар правою рукою в область нижньої частини щелепи ОСОБА_9 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, від чого той не втримався на ногах та впав на спину.
Потерпілий в судовому засіданні не допитувався, оскільки він за станом здоров`я неможе приймати участь в судовому засіданні (Т. 1 а.с. 212).
Окрім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні злочину, який йому інкримінується підтверджується таким доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Показаннями свідка ОСОБА_12 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав, що в квітні 2017 року, він відпочивав у кафе «Ковчег» в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області. Стояв за воротами кафе, бачив ОСОБА_9 , на подвір`ї, який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Приблизно опівночі, на подвір`ї був конфлікт, штовханина, між ким відбувався конфлікт він не звертав уваги, оскільки стояв спиною до конфлікту. Коли він розвернувся, то побачив, що ОСОБА_9 лежав на спині на асфальті, без свідомості.
Показаннями свідка ОСОБА_13 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав, що він перебував в квітні місяці в кафе «Ковчег» і бачив, як ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_9 , останній впав на спину, на асфальт. Зазначив, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 виник конфлікт, під час якого, ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_11 , а потім ОСОБА_3 правою рукою, кулаком вдарив ОСОБА_9 по обличчю, останній впав на асфальт та вдарився головою, після чого приїхала швидка допомога.
Показаннями свідка ОСОБА_14 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав, що точної дати він не пам`ятає, в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області в кафе «Ковчег», він був свідком конфлікту між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , під час якого ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_11 , останній впав на землю. Коли він допомагав піднятися ОСОБА_11 , то побачив, що ОСОБА_15 вже лежить на спині та хрипить. Зазначив, що від ОСОБА_9 , він був на відстані 2 метрів, а ОСОБА_3 на відстані 7 метрів.
Показаннями свідка ОСОБА_11 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав, що в кінці квітня 2017 року, він відпочивав у кафе «Ковчег» в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області. В якому також відпочивав ОСОБА_9 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав його ображати, намагався вчинити бійку, та вдарив його, від чого він упав на землю.
Тобто даними показами свідків, підтверджується час, місце вчинення злочину, а також механізм заподіяння обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому.
Окрім цього вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами дослідженими під час судового розгляду:
Протоколом огляду місця події від 29 квітня 2017 року, та фототаблицями до нього, з якого вбачається, що об`єктом огляду є територія двору торгівельно-розважального центру «Ковчег», що розташована в смт Солоне, Солонянського району Дніпропетровської області, по вул. Шевченко, буд. 6, а саме місце злочину. Під час огляду, на подвір`ї, ліворуч від вхідних воріт ТРЦ «Ковчег», на відстані близько 5 м, знаходиться паперова серветка білого кольору на якій містяться плямовидні нашарування речовини червоно-бурого кольору, зовні схожі на кров, яка була поміщена до спецпакету №5 та вилучена до Солонянського ВП (Т. 2 а.с. 39-43).
Протоколом огляду місця події від 05 травня 2017 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду є магнітний носій інформації для лазерних систем зчитування, який добровільно був наданий директором ТРЦ «Ковчег» в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, по вул. Шевченко, буд. 6. Який містить інформацію в цифровому форматі щодо подій котрі відбувалися на території розважального закладу в ніч з 28 квітня 2017 року на 29 квітня 2017 року, який поміщений до паперового конверту, та вилучений до Солонянського ВП (Т.2 а.с. 44-45).
Постановою від 06 травня 2017 року про визнання речовим доказом магнітного носія інформації на котрому містяться відео файли вилучені з камер спостереження ТРЦ «Ковчег» в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Шевченко, буд. 6, який був досліджений в судовому засідання з якого вбачається, місце скоєння злочину та як саме наніс удар обвинувачений ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_9 ( Т.2 а.с. 46).
Висновком експерта №1784е від 07 червня 2017 року, згідно якого у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді тяжкої закритої черепно-мозкової травми (з порушенням свідомості до коми 2-го ступеню та порушенням зовнішнього дихання - трахеостомія), забію головного мозку третього ступеню, з вогнищами забиття та розтрощення речовини головного мозку в обох лобних долях, лівій скроневій долі та в лівих відділах стволу головного мозку, масивного субарахноїдального крововиливу, субдуральних гематом праворуч та ліворуч в лобно-скроневих областях, набряку речовини головного мозку та підшкірної гематоми в потиличній області, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, які могли бути спричинені при падінні з висоти власного зросту та ударом потиличною частиною голови об тупу тверду поверхню (асфальтове покриття), як з наданим тілу прискоренням так і без нього (Т. 2 а.с. 47-50).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 04 серпня 2017 року, та фототаблицями до нього, згідно якого ОСОБА_3 , показав, як 29 квітня 2017 року, приблизно о 02 год. 24 хв., в АДРЕСА_2 , на території ТРЦ «Ковчег» він наніс один удар ОСОБА_9 , від якого останній впав спиною на асфальтове покриття та отримав тяжкі тілесні ушкодження (Т.2 а.с. 51-56).
Додатковим висновком експерта №2672е від 11 серпня 2017 року, згідно якого у ОСОБА_9 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді тяжкої закритої черепно-мозкової травми (з порушенням свідомості до коми 2-го ступеню та порушенням зовнішнього дихання - трахеостомія), забію головного мозку третього ступеню, з вогнищами забиття та розтрощення речовини головного мозку в обох лобних долях, лівій скроневій долі та в лівих відділах стволу головного мозку, масивного субарахноїдального крововиливу, субдуральних гематом праворуч та ліворуч в лобно-скроневих областях, набряку речовини головного мозку та підшкірної гематоми в потиличній області, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, які могли бути спричинені при падінні з висоти власного зросту та ударом потиличною частиною голови об тупу тверду поверхню (асфальтове покриття), як з наданим тілу прискоренням так і без нього (Т. 2 а.с.57-58).
Також під час судового розгляду судом було проведено демонстрацію відеозапису з камери відеоспостереження ТРЦ «Ковчег» в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Шевченко, буд. 6, визнаного речовим доказом по справі, в ході якого обвинувачений підтвердив, що на відео зображенні події 29 квітня 2017 року, поблизу ТРЦ «Ковчег», де він наносить потерпілому один удар в обличчя.
Дослідивши всебічно, повно й неупереджено в судовому засіданні обставини кримінального правопорушення, та оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази на підтвердження обставин злочину, є належними, допустимими та достовірними, і в своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення поза розумним сумнівом про вину обвинуваченого у вчинені злочину за пред`явленим обвинуваченням.

Суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , оскільки дані особи нічого не повідомили по суті пред`явленого обвинувачення.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії зловичнів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який працевлаштований, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно.
Стороною обвинувачення в обвинувальному акті, в якості обставини, яка пом`якшує покарання вказано щире каяття, обставин які обтяжують покарання стороною обвинувачення не встановлено.
Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, те, що він вину визнав, щиро попросив вибачення у батьків потерпілого, частково відшкодував заподіяну шкоду, тому суд вважає, що в даній справі наявна така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття.
Також суд вважає, що в даній справі відсутні обставини, які обтяжують покарання.
Керуючись принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням наявності обставини справи, яка пом`якшує покарання, відсутністю обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на мінімальний строк в межах санкції ст. 128 КК України, оскільки призначенням більш м`якого виду покарання не буде досягнено виховної мети покарання, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Крім того, враховуючи особу обвинуваченого та визнання ним вини, суд вважає, що є підстави звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, при цьому іспитовий строк, з врахуванням особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, на думку суду слід встановити один рік.

Враховуючи, звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд вважає, що на період іспитового строку на обвинуваченого слід покласти обв`язки передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирішуючи цивільний позов пред`явлений представником потерпілого в даному кримінальному провадженні в інтересах потерпілого суд приходить до такого.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Статтю 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає - у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Статтею 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до ст. 127 КПК України - підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.

Як вбачається з цивільного позову, представник потерпілого просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого матеріальну шкоду, в розмірі 60004 грн. 86 коп. та в рахунок відшкодування, моральної шкоду 1000000 грн.

Обвинувачений під час судового розгляду, пред`явлені вимоги в частині стягнення з нього матеріальної шкоди визнав в розмірі 50000 грн., але зазначив, що його мати вже сплатила ОСОБА_9 через його батька, грошові кошти в розмірі 33000 грн. та 1000 доларів США, вимоги про відшкодування моральної шкоди обвинувачений визнав також в розмірі 50000 грн.

Обставину, щодо виплати на відшкодування шкоди потерпілому коштів матерю обвинуваченого, визнав і представник потерпілого, який зазначив в позові, і підтвердив в судовому засіданні, що дані кошти були отримані батьком потерпілого ОСОБА_6 в інтересах його сина, про що свідчать чотири розписки (Т. 1 а.с. 27 -30).

Як вбачається із заявленого позову та доданих до позову чеків, представник потерпілого просить стягнути на користь потерпілого 18967 грн. 04 коп. в рахунок відшкодування витрат на пальне (Т. 1, а.с. 31-58), але при цьому представником потерпілого не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того на які потреби витрачалось дане пальне, яким саме транспортним засобом і на яку саме відстань, у зв`язку з чим, суд вважає, що з врахуванням позиції обвинуваченого, щодо часткового визнання вимог про відшкодування матеріальної шкоди, вимоги представника потерпілого щодо відшкодування матеріальної шкоди слід зменшити до 50000 грн. без врахування витрат на пальне на суму 10004 грн. 86 коп.

Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 1000000 грн., то виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що під час судового розгляду знайшов своє підтвердження факт заподіяння потерпілому моральної шкоди, яка виразилась у фізичному болю та стражданнях потерпілого, які він зазнав у зв`язку з ушкодженням його здоров`я необережними діями обвинуваченого, і визначаючи її розмір суд враховуючи, що діями обвинуваченого було заподіяно необережне тяжке тілесне ушкодження, яке зумовило тривалий розлад здоров`я потерпілого, і тому 50000 грн., це саме той розмір, який є достатнім для відшкодування заподіяних потерпілому моральних страждань. Визначений позивачем розмір 1000000 грн., суд вважає дуже завищеним, з врахуванням умислу обвинуваченого у виді необрежності, майнового стану обвинуваченого. Окрім цього, позивач в своїх пояснення зазначив, що в розмір відшкодування моральної шкоди ним внесено також витрати на майбутнє лікування, які не підтверджені документально, тобто компенсування, яке не відноситься до моральної шкоди, визначеної ст. 23 ЦК України.

Таким чином суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_9 слід, стягнути на відшкодування матеріальної шкоди 50000 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної потерпілому 50000 грн. В задоволенні іншої частині позову ОСОБА_9 слід відмовити.
При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, і тому визнаний речовим доказом постановою слідчого від 06 травня 2017 року магнітний носій інформації на якому міститься відеофайли вилучені з відеокамер спостереження ТРЦ «Ковчег», слід зберігати при матеріалах справи.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , винуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком один рік.

На підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 в період іспитового строку такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , серія та номер паспорта: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_9 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , інші відомості невідомі, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 50000 (п`ятдесят тисяч) грн., моральної шкоди 50000 (п`ятдесят тисяч) грн., а всього 100000 (сто тисяч) грн.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином відмовити.

Речовий доказ, магнітний носій інформації на якому міститься відеофайли вилучені з відеокамер спостереження ТРЦ «Ковчег» - зберігати при матеріалах справи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та представникам потерпілого.

Головуючий: суддя ОСОБА_1