08.05.2018 Провадження № 1-кп/331/21/2018
Єдиний унікальний номер 331/2854/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2018 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, не
працюючого, одруженого, який зареєстрований та проживає в
АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
1) 13.04.1990 р. Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ст.140 ч.3, 141 ч.3, 42, 46-1 КК України
(в редакції 1960 р.) до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
2) 25.06.1990 р. Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ст.140 ч.3, 141 ч.2, 42 КК Ук-
раїни (в редакції 1960 р.) до 2 років позбавлення волі, звільнений 02.11.1992 р. по відбуттю строку
3) 06.12.1993 р. Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ст.140 ч.3 КК України (в редакції 1960
року) до 4 років позбавлення волі, звільнений 05.05.1997 р. по відбуттю строку покарання;
4) 12.12.1997 р. р. Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ст.ст.106 ч.1, 140 ч.2, 42 КК України
(в редакції 1960 р.) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 14.09.1999 р. пос-
тановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.09.1999 р. на підставі ст.4 ЗУ «Про
амністію» від 16.07.1999 р. на невідбутий строк 9 місяців 23 дні;
5) 01.04.2003 р. Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ст.ст.140 ч.2, 141 ч.2, 142 ч.2, 263 ч.1, 42
КК України (в редакції 1960 р.) до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
6) 20.01.2009 р. Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ст.ст.118, 185 ч.4, 70 КК України (в ре-
дакції 2001 р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 11.03.2010 р. постановою Вільнян-
ського районного суду Запорізької області від 03.03.2010 р. умовно-достроково на невідбутий строк
7) 17.11.2011 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2, 75, 76 КК України до
3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;
8) 16.04.2013 р. Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ст.186 ч.3, 71 КК України до 3 років
3 місяців позбавлення волі, звільнений 24.04.2014 р. ухвалою Вільнянського районного суду Запо-
різької області від 16.04.2014 р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 13 днів;
9) 11.02.2016 р. Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2, 75, 76 КК України
до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
- за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186 ч.2, 187 ч.2 КК України,
в с т а н о в и в:
2.
ОСОБА_8 , будучи особою, раніше засудженою за розбій, судимість за який не знята
та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став
і знову вчинив аналогічний злочин за наступних обставин.
16 січня 2015 року, приблизно о 09 год. 00 хв., ОСОБА_8 , маючи умисел на напад з ме-
тою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, зайшов до під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , обігнавши ОСОБА_9 , яка відкрила вхідні двері під`їзду ключем від домофону та пройшла до ліфтової кабіни, куди першим зайшов ОСОБА_8 .
У подальшому, ОСОБА_8 , відвертаючи увагу потерпілої, запитав у неї, на який поверх
їй потрібно проїхати, та напав на ОСОБА_9 , застосувавши насильство, яке є небезпечним для
її життя та здоров`я, що виразилося в нанесенні одного удару невстановленим під час досудового
розслідування тупим предметом в область обличчя потерпілої, чим спричинив ОСОБА_9
згідно висновку експерта № 217 від 16.01.2015 р. крововилив з набряком м`яких тканин в області
підборіддя справа з переходом на область правої щоки, крововиливи 1-2 пальців лівої стопи, які
кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, від чого потерпіла втратила свідомість та впала на під-
логу ліфтової кабіни.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , скориставшись тим, що потерпіла
ОСОБА_9 знаходилась на підлозі у безпорадному стані внаслідок втрати свідомості після
застосування до неї насильства, яке є небезпечним для її життя чи здоров`я, заволодів належними
потерпілій грошовими коштами у сумі 1636 гривень, які знаходились у поліетиленовому пакеті, що
перебував у руці потерпілої, після цього з міста злочину зник, чим спричинив потерпілій
ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 1636 гривень.
ОСОБА_8 , будучи раніше засудженим за скоєння корисливих злочинів, судимості за які
не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив корисливий злочин за наступних обставин.
17 серпня 2015 року, приблизно о 13 год.30 хв., ОСОБА_8 , маючи умисел на відкрите
викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я
потерпілого, діючи повторно, з корисливих мотивів, зайшов за потерпілим ОСОБА_11 до під`їз-
ду № 2 будинку АДРЕСА_3 , піднявся за потерпілим на сходовий майдан-
чик між другим та третім поверхами. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите викра-
дення чужого майна, ОСОБА_8 , знаходячись на сходовому майданчику між другим та тре-
тім поверхами під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_3 , підійшов ззаду до Ко-
ОСОБА_12 та, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, на-
ніс один удар невстановленим під час досудового розслідування предметом по голові потерпілому,
чим спричинив останньому фізичний біль та подавив волю ОСОБА_11 до опору. Після цього,
ОСОБА_8 шляхом ривку відкрито викрав з рук ОСОБА_11 барсетку, в якій знаходився га-
манець із грошовими коштами в сумі 2500 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 ма-
теріальну шкоду на загальну суму 2500 гривень.
ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, судимість за який не знята та
не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову, в період іспитового строку, вчинив аналогічний злочин за наступних обставин.
22 лютого 2016 року, приблизно о 15 год. 15 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в стані нар-
котичного сп`яніння, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на напад з метою заволодіння чу-
жим майном, із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого ОСОБА_13 ,
знаходячись на першому поверсі під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_4 , підій-
шов до ОСОБА_13 ззаду та наніс один удар кулаком в область голови потерпілого, чим спричи-
нив згідно висновку експерта № 666 від 23.02.2016 р. ОСОБА_13 синець та садно над верхньою гу-
бою, синець в лівій тім`яній області, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Від отрима-
ного удару ОСОБА_13 упав на підлогу та втратив свідомість. Тим самим ОСОБА_8 застосу-
вав до потерпілого насилля, яке є небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу.
3.
Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_8 , з метою доведення свого злочинного на-
міру до кінця, пригнітивши волю потерпілого до опору, будучи особою, яка раніше вчинила розбій,
з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу заволодів належним ОСОБА_13 майном, а саме:
- мобільним телефоном «Samsung SGH-X460» у корпусі сірого кольору вартістю 200 гривень, в яко-
му знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка не представляє для потерпі-
лого матеріальної цінності;
- наручним годинником фірми «Чайка» в корпусі жовтого кольору з металевим браслетом вартістю
- грошовими коштами в сумі 300 євро, що за курсом НБУ становило 8799 гривень;
- пенсійним посвідченням на ім`я ОСОБА_13 , яке не представляє для потерпілого матеріальної
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у скоєнні злочинів
не визнав, пояснив, що епізод обвинувачення від 17.08.2015 р. щодо потерпілого ОСОБА_11 він
не визнає, оскільки, не вчиняв цього злочину, за епізодами обвинувачення від 16.01.2015 р. та від
22.02.2016 р. щодо потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_13 фактично визнав частково, вважає,
що в його діях відсутній розбій, майно цих потерпілих він викрав відкрито, тому він не погоджуєть-
ся з кваліфікацією його дій.
Відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового
процесу, ухвалив визнати доцільним дослідження доказів у повному обсязі.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованих йому зло-
чинів, дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого, виходячи з наступного.
Епізод від 16.01.2015 року:
Обвинувачений ОСОБА_8 суду пояснив, що потерпілу побачив вперше, коли вона в магазині розраховувалася за хліб та молоко, в цей час він спробував із її пакета викрасти гаманець, але в нього не вийшло. Потім потерпіла вийшла з магазину та пішла в арку, він попрямував за нею. Потерпіла зайшла до під`їзду та підійшла до ліфта, він пішов за нею. Коли потерпіла знаходилася біля ліфту, сказала «3-й поверх», він викликав ліфт. У цей час вона стояла до нього спиною, він знову спробував викрасти з її пакету гаманець. Потерпіла, почувши шурхіт пакету, намагалася вхо-пити його за руку, він смикнув пакет, ручки якого обірвалися. В цей час відчинилися дверцята ліфта, він у плече штовхнув потерпілу, яка від поштовху зайшла до кабіни ліфту, він не бачив пада-ла вона чи ні, а він вийшов із під`їзду та пішов. Приблизно через 10 хвилин, коли він рахував викрадені гроші, його затримали співробітники міліції. Документи потерпілої та чек йому до бар-сетки поклали співробітники міліції.
Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, згідно повідомлення Шевчен-ківського районного у м.Запоріжжі відділу ДРАЦС ГТУЮ в Запорізькій області від 20.03.2017 р. за № 1238/17.7-04-37 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.3 а.с.70).
Свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що в 2015 році почастішали випадки нападу на людей похи-лого віку, під час яких викрадали пенсії. В утрішній час вони разом із ОСОБА_15 та ОСОБА_16 відпрацьовували Шевченківський район, а саме місця, наближені до місць отримання пенсій: пош-та, банки. Біля одного з будинків побачили жінку пенсійного віку, за прикметами побачили обвину-ваченого, який ішов за цією жінкою. Почали за ними слідкувати, приблизно 5-10 хвилин слідку-вали. Жінка підійшла до під`їзду, відчинила вхідні двері, першим до під`їзду зайшов обвинуваче-ний, потім вона. Вони почули удар-хлопок і секунд через десять обвинувачений швидко вибіг із під`їзду. Вони затримали чоловіка, а ОСОБА_16 пішов до під`їзду. Під час огляду затриманого було встановлено, що у нього в задній кишені брюк знаходилися паспорт потерпіої та її чек на отри-мання пенсії.
Свідок ОСОБА_17 пояснив, що в січні 2015 р. він разом із ОСОБА_15 та ОСОБА_18 патрулювали біля поштового відділення, побачили похилу жінку, за якою йшов ОСОБА_8 ,
4.
вони вирішили прослідкувати за ними. Жінка направилася до будинку, до під`їзду першим зайшов обвинувачений, потім вона, що відбувалося в під`їзді вони не бачили, але почули сторонні звуки, через 20-30 секунд із під`їзду вибіг ОСОБА_8 , якого затримали ОСОБА_18 і ОСОБА_15 , а він пі-шов у під`їзд, на підлозі без свідомості лежала потерпіла. Він допоміг жінці, викликав швидку до-помогу. Потерпіла пояснювала, що в неї забрали пенсію, скаржилася на головний біль. Слідчо-оперативна група вилучила у затриманого гроші, паспорт потерпілої та чек на отримання пенсії.
Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що в той день він знаходився вдома, пролунав дзвоник у домофон: "відчиніть, міліція". Він вийшов до під`їзду, де побачив, що чоловік сидів у тамбурі, на ньому були кайданки. Свідок був присутнім у якості понятого, коли проводили обшук затриманого, у якого з кишень дістали грошові кошти, паспорт потерпілої та чек 71-го поштового відділення на отримання пенсії ОСОБА_9 , були ще якісь банківські картки.
Свідок ОСОБА_20 пояснив суду, що він був присутнім в якості понятого при обшуку обви-нуваченого, у якого вилучили грошові кошти, чек на пенсію, сума збігалася, за давністю часу він більш детально не пам`ятає події.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.01.2015 року ОСОБА_9 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст.383 КК Ук-раїни, звернулася до правоохоронних органів із заявою про притягнення до відповідальності неві-домого чоловіка, який 16.01.2015 р. із застосуванням фізичного насилля, знаходячись у ліфті під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , заволодів її майном, чим спричинив матеріальну шкоду на суму 1660 гривень (т.1 а.с. 215).
Згідно протоколу огляду місця події від 16.01.2015 р. та ілюстрованої таблиці до нього міс-цем події є кабіна ліфту, розташованого на першому поверсі під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 -рівна, на підлозі, всередині кабіни ліфту, виявлений фрагмент поліетиленового пакету зеленого ко-льору, а саме ручка від пакету, на сходинковому майданчику з правої сторони біля кабіни ліфту розташований поліетиленовий пакет без ручок, в якому знаходяться носова хустинка, гаманець з металевими монетами та пігулками, зв`язка ключів, повідомлення про сплату комунальних послуг (т.1 а.с.216-221).
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.04.2015 р. потер-піла ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_8 , як чоловіка, який 16.01.2015 р. сів разом із нею до ліфта та скоїв напад, заволодівши грошима та паспортом (т.1 а.с.250, т.4 а.с.1-2).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього від 06.04.2015 року за участю потерпілої ОСОБА_9 , остання пояснювала, що 16.01.2015 р. вона, отримавши в поштовому відділенні пенсію в сумі 1600 гривень, попрямувала додому. Зайшовши у під`їзд, вик-ликала ліфт. Коли вона зайшла до ліфта, разом із нею в кабіну зайшов чоловік, який раніше разом із нею зайшов до під`їзду. Як тільки ліфт почав рухатися вгору, вона відчула різкий біль в області нижньої щелепи, від чого втратила свідомість, отямилася на підлозі в ліфті, перед нею стояв висо-кий хлопець, який представився співробітником міліції. Перевіривши свої речі, вона виявила від-сутність паспорта, грошей у сумі 1636 гривень та фіскального чека, який їй був виданий у пошто-вому відділенні при отриманні пенсії. Після цього їй допомогли підвестися, також вона побачила
5.
розкидані з пакету речі, їй викликали швидку допомогу (т.4 а.с.3-10).
Згідно висновку експерта № 217 від 16.01.2015 р. синець з набряком м`яких тканин в облас-ті підборіддя справа з переходом на область правої щоки, синець 1-2 пальців лівої стопи у ОСОБА_10 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які утворилися від дії тупих предметів (т.4 а.с.11-12).
Згідно висновку експерта № 218д від 16.01.2015 р. утворення всіх пошкоджень, спричинених ОСОБА_9 , при одноразовому падінні виключається, тілесні ушкодження утворилися від не менш ніж двох травматичних впливів (т.4 а.с.13-14).
Згідно висновку експерта № 930д від 07.04.2015 р. синець з набряком м`яких тканин в об-ласті підборіддя справа з переходом на область правої щоки, синець 1-2 пальців лівої стопи у ОСОБА_21 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які утворилися від дії тупих предметів і могли виникнути при обставинах, викладених в обставинах справи (т.4 а.с.15-17).
Стороною обвинувачення наданий висновок експерта № 154 від 09.04.2015 р., згідно якого при дослідженні наданого службового чеку, вилученого 16.01.2015 р. в ході проведення огляду ОСОБА_8 , слідів папілярних узорів рук не виявлено, який на думку суду не містить будь-яких доказів вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, а лише підтверджує наяв-ність судових витрат (т.4 а.с.18-25).
Епізод від 17.08.2015 року:
Обвинувачений ОСОБА_8 суду пояснив, що в цей день він знаходився вдома, пере-буваючи під домашнім арештом, на місці злочину його не було, він цей злочин не вчиняв.
Потерпілий ОСОБА_11 суду пояснив, що 17.08.2015 р., приблизно о 13-14 годині у банко-маті банку «Аваль» він зняв пенсію в сумі 2600 гривень, зайшов до магазину, скупився, у нього за-лишилися 2500 гривень, та повертався додому. Біля під`їзду знаходилися ОСОБА_22 та ОСОБА_23 із сином, він привітався, зайшов до під`їзду, почав сходами підніматися на третій поверх. Між другим та третім поверхами щось трапилося, він опинився на підлозі. До цього нікого в під`їз-ді не бачив, звуку шагів не чув. Коли отямився, зрозумів, що лежить на підлозі. Він підвівся, зібрав розкидані речі, забрав барсетку та спустився на вулицю, де розповів ОСОБА_24 про те, що з ним трапилося. ОСОБА_24 повідомила йому, що за ним до під`їзду заходив чоловік, який потім вийшов, цього чоловіка вона запам`ятала. За пропозицією ОСОБА_24 викликали працівників міліції, яким він також розповів про те, що з ним сталося. Хто наніс йому удар він не бачив, але у нього була розбита голова, рана кровоточила. Незважаючи на те, що він приймав певні пігулки, які знижують тиск, свідомість до цього випадку ніколи не втрачав.
Свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що 17.08.2015 р., у денний час, вона знаходилася біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , розмовляла зі знайомою, також був її син. Вона бачила, як ОСОБА_11 заходив до під`їзду, її син в цей час притримував вхідні двері, потім син передумав заходити до під`їзду і двері зачинилися. Приблизно через хвилину до під`їзду зайшов ОСОБА_8 . У під`їзді були відчинені вікна, вона почула якийсь гуркіт у під`їзді, начебто щось упало. Через декілька хвилин із під`їзду вийшов обвинувачений, тримаючи щось у руці та швидким шагом пішов у бік четвертого під`їзду. Вона зайшла до під`їзду, але там була тиша, приблизно через три-п`ять хвилин вийшов потерпілий ОСОБА_11 , у якого була травма голови. Вона викликала працівників поліції. Під час досудового розслідування їй показували фотознімки, серед яких вона одразу впізнала ОСОБА_8 , у судовому засіданні свідок також пояснила, що вона впевнена, що за потерпілим до під`їзду заходив саме обвинувачений.
Згідно протоколу огляду місця події та ілюстрованої таблиці до нього від 17.08.2015 р. міс-цем події є під`їзд № 2 будинку АДРЕСА_3 , з місця події вилучені сліди папілярних узорів пальців рук (т.4 а.с.82-85).
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.08.2015 р. сві-док ОСОБА_24 впізнала ОСОБА_8 , як чоловіка, який 17.08.2015 р. заходив до під`їзду за її сусідом ОСОБА_11 , потім вона чула в під`їзді якийсь гуркіт, а потім цей чоловік вийшов із під`їзду та пішов понад будинком у бік вул.Деповської (т.4 а.с.86-88).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 29.03.2016 р. за участю свідка
ОСОБА_25 , остання пояснювала, що 17.08.2015 р., приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_11 зайшов
до під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_3 , за ним зайшов невідомий чоловік, вона почула грохот, потім невідомий вийшов із під`їзду (т.4 а.с.107-109).
Епізод від 22.02.2016 року:
Обвинувачений ОСОБА_8 суду пояснив, що 22.02.2016 р., приблизно о 14 год. 30 хв., він ішов до свого товариша ОСОБА_26 , який проживає в квартирі АДРЕСА_5 , біля домофону затримався. Разом із ним до під`їзду ніхто не заходив. Коли він зайшов до під`їзду, то побачив чоловіка, який лежав на підлозі та щось бормотав. У під`їзді було темно, тому він не розгледів, що чоловік був похилого віку, йому здалося, що ця людина можливо перебуває в стані сп`яніння. На підлозі були розкидані речі, він підібрав із підлоги годинник, у якого був розірваний браслет, а з кишені чоловіка витяг мобільний телефон і грошові кошти в сумі 300 євро. В цей час відчинилися двері в одній із квартир, виглянула жінка. Подумавши, що вона може викликати міліцію, він вийшов із під`їзду та пішов у напрямку пл.Пушкіна, приблизно через 300 метрів його затримали співробітники міліції, намагаючись вирішити питання, він передав одному з них сто євро. Пенсійне посвідчення потерпілого він не викрадав. Вважає, що він не вчиняв розбою, а вчинив крадіжку майна потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_13 у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву від 08.11.2016 р. про розгляд справи за його відсутності (т.1 а.с.106).
Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Запорізьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області 20.09.2017 р., ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.4 а.с.215).
Свідок ОСОБА_27 суду пояснила, що за давністю часу точну дату вона не пам`ятає, в обідній час вона почула в під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_4 якийсь шум, вийшла та побачила, що в тамбурі на підлозі при виході з під`їзду лежить людина, над якою схилився чоловік, який попросив її викликати швидку допомогу. Вона повернулася до квартири, викликала швидку та знову вийшла в під`їзд, в цей час другий чоловік вийшов, вона його бачила лише зі спини, а перший залишився лежати. Вона підійшла до нього та побачила, що це сусід ОСОБА_13 , у нього на лівому вусі та щоці була кров, вона допомогла йому підвестися, допомогла зібрати розкидані речі та відвела його до квартири АДРЕСА_6 , де вони дочекалися приїзду швидкої допомоги. Потім ОСОБА_13 розповідав, що не розуміє, як це трапилося, що він упав, також розповів, що в нього украли гроші 300 євро. Свідок також пояснила, що вона весь час проживала в квартирі АДРЕСА_7 цього будинку, а ОСОБА_28 проживає в сусідньому будинку, що спростовує показання обвинуваченого, що він у цей під`їзд прийшов до свого знайомого ОСОБА_29 , а не цілеспрямовано переслідував потер-пілого.
Свідок ОСОБА_30 пояснив суду, що він разом із ОСОБА_31 , під час відпрацювання ОСОБА_32 -невого району, так як була інформація щодо пограбувань людей похилого віку, звернули увагу на ОСОБА_8 , який у районі ЗАГСу на пл.Пушкіна заходив у арку за дідусем, а потім зайшов за цим дідусем до під`їзду одного з будинків, адресу свідок не пам`ятає. Через пару хвилин ОСОБА_33 вибіг із під`їзду, щось викинув у траву, та попрямував у бік зупинки. Вони зупинили обвинуваченого, який явно нервував, викликали слідчо-оперативну групу. У ОСОБА_8 були вилучені годинник, 200 євро та мобільний телефон, під час огляду території в траві знайшли посвід-чення потерпілого.
Свідок ОСОБА_34 , допитаний у судовому засіданні 16.02.2018 р., пояснив суду, що приблизно два роки тому, в один із днів наприкінці зими, приблизно о 17-18 годині, він ішов у магазин «ССР» та бачив, як чоловік вибігав із під`їзду будинку АДРЕСА_8 та щось темне викинув із руки, чи то сумку, чи то щось із сумки. Цього чоловіка він добре бачив, оскільки той біг йому назустріч, та пробіг близько від нього. Той чоловік був одягнений у темні штани та світлого кольору куртку. Коли свідок вийшов із магазину, то побачив, що біля ЗАГСу той чоловік сидів на лавочці уже в кайданках, а біля нього були співробітники міліції. Йому стало цікаво та він підійшов до них. Зі слів співробітників поліції дізнався, що цей чоловік пограбував літню людину. У судовому засіданні свідок пояснив, що обвинувачений дуже схожий на чоловіка, якого він бачив.
Оцінюючи показання свідка ОСОБА_35 щодо часу вчинення злочину, суд вважає, що
7.
за давністю часу свідок помилково зазначив час 17-18 година, оскільки, в заяві потерпілого ОСОБА_36 про вчинений злочин, яка згідно протоколу отримана уповноваженою особою ОСОБА_37 ВП 22.02.2016 р. о 17 год. 35 хв., зазначений час приблизно 15 год. 15 хв., обвинувачений у своїх показаннях також зазначив більш ранній час, а саме приблизно 14 год. 30 хв.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.02.2016 року потерпілий ОСОБА_13 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України, звернувся до правоохоронних органів із заявою, зазначивши, що 22.02.2016 р., приб-лизно о 15 год.15 хв., невідома особа, зайшовши до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_4 , наніс йому декілька ударів, від яких він втратив свідомість, отямившись, виявив відсутність годинника «Чайка» в золотому корпусі, 300 євро, мобільного телефону «Самсунг» сріблястого кольору, посвідчення учасника війни (т.4 а.с. 112-113).
Згідно протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 22.02.2016 р. місцем події є приміщення під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_4 , де на площадці між двома вхідними две-рима виявлені окуляри в металевій оправі, дрібні монети, також з місця події, з металевої двері, вилучені сліди папілярних узорів пальців рук (т.4 а.с.114-119).
Згідно висновку експерта № 443-д від 15.03.2016 р. слід папілярного узору найбільшим розміром 13х18 мм, вилучений 22.02.2016 р. в ході огляду місця події по пр.Леніна, буд.152-Б, під`їзду № 1, залишений мізинцем лівої руки ОСОБА_8 (т.4 а.с.126-133).
Згідно протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 22.02.2016 р. місцем огляду є трав`яний газон зліва від входу до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_4 , на якому виявлено «Посвідчення ветерана війни» на ім`я ОСОБА_13 (т.4 а.с.120-124).
Згідно протоколу огляду предметів та фототаблиці до нього від 23.02.2016 р. предметом ог-ляду були вилучені мобільний телефон «Самсунг», наручний годинник «Чайка», 200 євро, гривневі купюри (т.4 а.с.145-158).
Згідно висновку експерта № 666 від 23.02.2016 р. синець та садно над верхньою губою, си-нець в лівій тім`яній області у ОСОБА_13 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, утвори-лися від дії тупих предметів, небезпечними для життя ОСОБА_13 у момент їх спричинення не були (т.4 а.с.137).
Згідно висновку експерта № 667-д від 23.02.2016 р. не виключено утворення виявлених у ОСОБА_13 тілесних ушкоджень за обставин, на які він зазначає, виключається утворення всіх ушкоджень, спричинених ОСОБА_13 , при одноразовому падінні (т.4 а.с.138).
Згідно висновку щодо результатів медичного огляду № 1606, складеному в 00 год. 10 хв. 23.02.2016 р., ОСОБА_8 перебував у стані наркотичного сп`яніння (т.4 а.с.144).
Згідно висновку експерта № 664-д від 23.02.2016 р. будь-які видимі тілесні ушкодження, а також сліди їх заживлення, на тілі ОСОБА_8 відсутні (т.4 а.с.171).
Під час обшуку, згідно протоколу від 24.02.2016 р., за місцем проживання ОСОБА_8 були виявлені та вилучені куртка з написом «RLX» у смужку біло-сірого кольору та джинси темно-синього кольору (т.4 а.с.175-180).
Згідно висновку експерта № 564 від 03.03.2016 р. рідка кров ОСОБА_13 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т.4 а.с.181).
Згідно висновку експерта № 506 від 25.02.2016 р. рідка кров ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т.4 а.с.182).
Згідно висновку експерта № 567 від 15.03.2016 р. на речах підозрюваного ОСОБА_8 : куртці (об`єкти №№ 1, 2), брюках джинсових (об`єкт № 4) встановлена наявність крові людини та виявлений антиген Н з ізогемаглютининами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0 в об`єкті № 4. Такий результат міг бути отриманий за рахунок крові особи (осіб) групи О з ізогемаг-лютининами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0, в тому числі крові потерпілого ОСОБА_38 (т.4 а.с.183-185).
Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_8 щодо обставин заволодіння майном потерпілого ОСОБА_13 , а саме, що потерпілий вже лежав на підлозі, коли він забрав його майно, що удари не наносив, суд вважає їх такими, що не відповідають дійсності та суперечать наявним
8.
доказам, висновкам експертів про наявність на одязі ОСОБА_8 крові потерпілого, про не-можливість утворення тілесних ушкоджень при падінні, його показання викликані бажанням по-м`якшити відповідальність і є способом захисту.
Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 р. № 10:
Розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) - це напад з метою заволодіння чужим май-ном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.
Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.
Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, неза-лежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.
У пункті 9 цієї постанови зазначено, що небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного уш-кодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, се-редньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер морду-вання, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 в обґрунтування своєї позиції по справі, суд роз-цінює як реалізацію наданого йому права на захист та намагання понести більш м`яке покарання, оскільки доказів на підтвердження його версії подій судом не встановлено, у зв`язку з чим суд відноситься до них критично. Такий висновок суду ґрунтується на аналізі досліджених доказів, які як у своїй сукупності, так і кожний окремо підтверджують висновкі суду щодо фактичних обставин справи. При цьому, у суду не має підстав ставити під сумнів свідчення потерпілого ОСОБА_11 стосовно вчиненого відносно нього розбійного нападу, та показань свідків, оскільки вони об`єк-тивно узгоджуються з обставинами, встановленими під час дослідження доказів.
Оцінюючи та аналізуючи докази, дослідженні в судовому засіданні, суд приходить до вис-новку, що вони достовірні, допустимі, доповнюють один одного, не суперечать за змістом свого викладення та безпосередньо вказують на причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень та повністю підтверджують вину ОСОБА_8 у вчинених злочинах.
Таким чином, суд вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів та кваліфікує дії ОСОБА_8 за ст.186 ч.2 КК України за ознаками відкритого викра-дення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (епізод від 17.08.2015 р.), та за ст.187 ч.2 КК України за ознака-ми нападу з метою заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, небезпечного для здо-ров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), особою, яка раніше вчинила розбій (епізоди від 16.01.2015 року та від 22.02.2016 року).
З огляду на викладене вище, суд відхиляє доводи сторони захисту щодо недоведеності вини ОСОБА_8 за епізодом обвинувачення за ст.186 ч.2 КК України відносно потерпілого ОСОБА_39 та необхідності перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.2 ст.187 КК України на ч.2 ст.186 КК України за епізодами обвинувачення відносно потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_13 .
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд врахо-вує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обтяжуючі пока-рання обставини, а також положення ст.50 КК України за якою, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобі-
9.
гання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами. При призначенні покарання суд ураховує також роз`яснення, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індиві-дуалізації покарання.
Обвинувачений ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих
злочинів, вчинив тяжкі злочини, поєднані з насильством, суд також враховує думку потерпілого ОСОБА_13 про призначення суворого покарання (т.1 а.с.106), обвинувачений має постійне місце проживання, перебуває на диспансерному обліку в ЗОНД з 01.07.2000 року (т.5 а.с.1), на обліку у лікаря психіатра не перебуває, його сімейний стан, має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, злочин вчинив у період іспитового строку, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення, та вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі,
з конфіскацією майна, передбаченою санкцією ч.2 ст.187 КК України, підстав для застосування ст.69 КК України та звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням відповідно до ви-мог ст.ст.75, 76 КК України, суд не знаходить. При призначенні покарання суд застосовує поло-ження ч.4 ст.70 КК України, оскільки злочини були вчинені до постановлення вироку Орджонікід-зевського районного суду м.Запоріжжя від 11.02.2016 р., та застосовує положення ст.71 КК Ук-раїни, оскільки останній за часом злочин вчинений після постановлення зазначеного вироку.
Обставини, що пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, відсутні.
Обставинами, які обтяжують покарання, передбаченими ст.67 КК України, є: вчинення зло-чину в стані наркотичного сп`яніння, рецидив злочинів, вчинення злочинів щодо осіб похилого віку.
Потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_9 цивільні позови не заявлені.
Потерпілим ОСОБА_13 заявлений цивільний позов на суму 2933 гривні, враховуючи, що на теперішній час потерпілий помер, суд вважає за необхідне цивільний позов залишити без розгляду.
Речові докази по справі відповідно до ст.100 КПК України:
- фіскальний чек (т.1 а.с.239, т.4 а.с.18) слід залишити в матеріалах кримінального провадження;
- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_40 (т.1 а.с.239, 242), у зв`язку зі смертю потерпілої підлягає знищенню;
- грошові кошти в сумі 1636 гривень (т.1 а.с.239, 242); належні потерпілій ОСОБА_9 речі (т.1 а.с.240, 242), передані на відповідальне зберігання ОСОБА_40 , слід залишити законному власнику за належністю;
- мобільний телефон «Samsung Duos» у корпусі чорно-сріблястого кольору, вилучений у ОСОБА_41 , слід конфіскувати в дохід держави, як належне обвинуваченому майно (т.1 а.с.244);
- компьютерний диск СD-R із записом слідчого експерименту від 29.03.2016 р. (т.4 а.с.110, 111) слід залишити в матеріалах кримінального провадження;
- грошові кошти в сумі 200 євро, мобільний телефон «Самсунг», наручний годинник «Чайка», посвідчення ветерана війни, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_13 (т.4 а.с.159-160, 161, 162), слід залишити законному власнику за належністю;
- зрізи кінцівок нігтьових пластин пальців рук, змиви з долоней, передані на відповідальне збері-гання в камеру схову речових доказів Жовтневого ВП (на теперішній час Олександрівський ВП) за квитанцією від 31.03.2016 р. порядковий № 5300 книги обліку речових доказів № 1709, написи на бирці №№ 567, 148, 568 (т.4 а.с.186, 188), слід знищити;
- джинси темно-синього кольору та куртку з написом «RLX», передані на відповідальне зберігання в камеру схову речових доказів Жовтневого ВП (на теперішній час Олександрівський ВП) за кви-танцією від 31.03.2016 р. порядковий № 5300 книги обліку речових доказів № 1709, написи на бирці №№ 567, 148, 568 (т.4 а.с.187, 188), слід повернути ОСОБА_8 .
10.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26.01.2015 р. накладено арешт на вилучене у ОСОБА_8 майно, а саме на мобільний телефон «Samsung Duos». Враховуючи, що зазначений мобільний телефон визнаний речовим доказом у справі, доля цього речового доказу вирішується в порядку ст.100 КПК України, суд вважає необхідним скасувати арешт на це майно.
По справі є судові витрати за проведення експертиз. Враховуючи, що суду не надано розрахунку в частині витратних матеріалів, суд позбавлений можливості визначити розмір судових витрат, які підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки оплата праці експерта здійснюється за рахунок державного бюджету.
Згідно протоколу затримання від 16.01.2015 р. ОСОБА_8 було затримано 16 січня 2015 р. о 12 год. 30 хв. безпосередньо після вчинення злочину відносно потерпілої ОСОБА_9 (т.4 а.с.26-28), даних щодо строку перебування під вартою не надано, в зв`язку з чим суд зараховує в строк відбутого покарання один день.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 24.02.2016 р. (т.4 а.с.139-143, 167-170) відносно ОСОБА_8 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відраховувати з 22 лютого 2016 р. з 18 год. 00 хв., з цієї дати суд обчислює обвинуваченому строк відбування покарання.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в редакції яка діяла до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зараху-вання строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 р., який набув чинності 21 черв-
ня 2017 р., зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано по-переднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні поз-бавлення волі.
З огляду на правову позицію, викладену в Постанові Верховного Суду України від 13.03.2018 р. у справі № 440/853/17, а саме у випадку, коли станом на 20 червня 2017 р. особа мала право на застосування до неї положень, передбачених ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону Ук-раїни № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення по-рядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 р., відповідно до ч.2 ст.5 КК України відсутні підстави для застосування відносно неї поло-жень Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила скла-дання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 р, яким погіршуватиметься становище цієї особи.
У зв`язку з викладеним, термін перебування ОСОБА_8 під вартою з 22 лютого 2016 року до дня набрання вироком законної сили включно слід зарахувати в строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні злочинів, передбаче-
них ст.186 ч.2, 187 ч.2 КК України, та призначити йому покарання:
-по ст.186 ч.2 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі;
-по ст.187 ч.2 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належ-
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим
призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом часткового приєднання покарання, призначеного
вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 лютого 2016 р., призначити

ОСОБА_42 покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього

11

належного йому майна.

На підставі ст.71 ч.1 КК України шляхом часткового приєднання покарання, призначеного

вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 лютого 2016 р., призначити

ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього

належного йому майна.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_8 у

вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з 22 лютого 2016 р.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 22 лютого 2016 р. до набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_8 у строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення строком один день (16.01.2015 р.) з розрахунку один день тримання під вартою за два дні поз-бавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_13 у розмірі 2933 гривні залишити без розгляду.

Речові докази по справі:

- фіскальний чек - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_40 , у зв`язку зі смертю потерпілої передати відповідним органам для вирі-шення питання щодо його знищення (утилізації);

- грошові кошти в сумі 1636 гривень; належні потерпілій ОСОБА_9 речі, передані на відпові-дальне зберігання ОСОБА_40 , - залишити законному власнику за належністю;

- мобільний телефон «Samsung Duos» у корпусі чорно-сріблястого кольору, вилучений у ОСОБА_41 , - конфіскувати в дохід держави (т.1 а.с.244);

- компьютерний диск СD-R із записом слідчого експерименту від 29.03.2016 р. - залишити в мате-ріалах кримінального провадження;

- грошові кошти в сумі 200 євро, мобільний телефон «Самсунг», наручний годинник «Чайка», пос-відчення ветерана війни, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_13 , залиши-ти законному власнику за належністю;

- зрізи кінцівок нігтьових пластин пальців рук, змиви з долоней, передані на відповідальне збері-гання в камеру схову речових доказів Жовтневого ВП (на теперішній час Олександрівський ВП) за квитанцією від 31.03.2016 р. порядковий № 5300 книги обліку речових доказів № 1709, написи на бирці №№ 567, 148, 568, - знищити;

- джинси темно-синього кольору та куртку з написом «RLX», передані на відповідальне зберігання в камеру схову речових доказів Жовтневого ВП (на теперішній час Олександрівський ВП) за кви-танцією від 31.03.2016 р. порядковий № 5300 книги обліку речових доказів № 1709, написи на бирці №№ 567, 148, 568, - повернути ОСОБА_8 .

Скасувати арешт на вилучене у ОСОБА_8 майно, а саме на мобільний телефон «Samsung Duos», накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріж-жя від 26 січня 2015 року.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Запорізької області че-рез Жовтневий районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та про-

курору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Жовтневому

районному суді м.Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_43