Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/408/18
Провадження № 1-кп/670/59/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2018 року смт. Віньківці
Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 від 11.05.2018 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, перебуває по догляду за особою похилого віку, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 27.04.2018 року близько 13 години, перебуваючи в с. Адамівка, Віньковецького району, Хмельницької області, з метою вчинення крадіжки, переслідуючи корисливий мотив та мету наживи, шляхом вільного доступу зайшов на домогосподарство ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 , та шляхом усунення перешкоди у вигляді дерев`яної навіси через отвір у боковій стіні сараю проник в середину даного приміщення, звідки умисно, таємно викрав металеві верстатні лещата із підставкою вартістю 420 гривень, диск для циркулярної пили діаметром 30 см. вартістю 177 грн 50 коп. та металобрухт вагою 59 кілограм вартістю 324 грн 50 коп., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 922 гривні.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням в інше приміщення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся.

Показав, що не працює, оскільки доглядає за своїм дідом ОСОБА_6 . У зв`язку з тим, що матеріальне становище у нього незадовільне та він потребував коштів на проживання, вирішив вчинити крадіжку металобрухту у ОСОБА_5 27.04.2018 року в обідню пору обвинувачений таємно прокрався на господарство потерпілого, вільно проник у дерев`яний сарай, та викрав звідти металобрухт, а саме металеві балони та борони, а також металеві лещата із підставкою та диск для циркулярки. Викрадене заніс до себе додому, а через декілька днів вказане майно у нього вилучили працівники поліції.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та потерпілого, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши ОСОБА_4 та дослідивши матеріали, що характеризують його особу, дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному із проникненням в інше приміщення, мало місце і органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

Обвинувачений винний у скоєнні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості злочину, суд повинен виходити із всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.

Так, обвинувачений у скоєному щиро розкаявся, що виразилось у повному визнанні ним своєї вини у вчиненому злочині, критичному відношенні до скоєного та готовності нести покарання, активно сприяв розкриттю злочинів шляхом добровільної допомоги органу досудового розслідування у з`ясуванні обставин скоєння злочину, у залі суду попросив вибачення у потерпілого, заподіяна злочином шкода усунута шляхом повернення викраденого майна потерпілому, що суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання.

За місцем проживання на території Адамівської сільської ради ОСОБА_4 характеризується посередньо, згідно довідки Віньковецької ЦРЛ від 15.05.2018 року на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Однак суд враховує, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, тому за наведених обставин доходить висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, що передбачене санкцією статті, за якою він засуджується, водночас із врахуванням, особи винного, пом`якшуючих обставин, а саме щирого каяття, цінності викраденого майна, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку та контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації.

На думку суду, звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів у вказаному конкретному випадку.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат немає, підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження не вбачається.

Керуючись ст. ст. 370, 373-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з установленням іспитового строку на два роки та зобов`язати його періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази, металеві лещата із підставкою, два металевих балони, дві металевих борони, диск від циркулярки, які передано на зберігання у камеру зберігання речових доказів Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП у Хмельницькій області повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1