Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________10.10.2018
н/п 1-в/490/235/2018
У Х В А Л А

10 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду подання начальника Центрального РВ філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській області ОСОБА_3 про встановлення порядку застосування до засудженого ОСОБА_4 покарань за наявністю кількох вироків, -

В С Т А Н О В И В :

12 вересня 2018 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло подання начальника Центрального РВ філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській області ОСОБА_3 про встановлення порядку застосування до засудженого ОСОБА_4 покарань за наявністю кількох вироків.

Дослідженням матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 встановлено наступне.

Вироком від 27.11.2014 Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 було засуджено за злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, від відбування якого, на підставі ст. 75 КК України, звільнено з випробуванням строком на два роки. Встановлений судом строк випробування, згідно положень ст. 75 КК України, слід відраховувати з дня проголошення вироку, тобто з 27 листопада 2014 року. Таким чином, встановлений судом строк випробування сплив 27 листопада 2016 року, через що відповідно до положень ч. 1 ст. 78 КК України, у разі виконання ним в період строку випробування покладених на нього судом обов`язків та у разі не вчинення ним у цей період нового злочину він підлягав звільненню від призначеного покарання.

Вироком від 12.06.2017 Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 було засуджено за вчинений до постановлення попереднього вироку злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік, від відбування якого, на підставі ст. 75 КК України, також звільнено з випробуванням строком на один рік.

Оскільки станом на момент постановлення цього вироку, тобто станом на 12 червня 2017 року, строк випробування, призначений при звільненні від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України вироком від 27.11.2014 Центрального районного суду м. Миколаєва, закінчився та судом не було прийнято рішення про його направлення для реального відбування покарання, ухвалюючи вирок від 12.06.2017 Ленінський районний суд м. Миколаєва не мав правових підстав для призначення покарання із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України. Більш того, згідно положень п. 1 ст. 89 КК України, ОСОБА_4 вважався таким, що не мав судимості за вироком від 27.11.2014, яка є погашеною з 28 листопада 2016 року.

Відповідно до кримінального та кримінального процесуального законодавства України покарання, у тому числі за сукупністю злочинів чи вироків (ст.ст. 70, 71 КК України), а також звільнення від відбування покарання з випробуванням (ст. 75 КК України) застосовується виключно вироком суду.

КПК України не передбачає можливості призначення покарання іншим судовим рішенням, на відміну від КПК України 1960 року, який передбачав можливість при виконанні вироку вирішувати питання щодо призначення покарання за сукупністю вироків (ст. 413 КПК України 1960 року)

З огляду на наведене, а також з огляду на положення ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, ухвала від 17.10.2017 Центрального районного суду м. Миколаєва є рішенням не передбаченим КПК України та не підлягає виконанню.

Щодо порядку виконання вироків від 12.06.2017 та від 30.05.2018 Ленінського районного суду м. Миколаєві, то цей порядок прямо зазначається у абзаці другом резолютивної частини останнього вироку.

За таких обставин, кожен з вказаних трьох вироків підлягає самостійному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати такою, що не підлягає виконанню, ухвалу від 17.10.2017 року Центрального районного суду м. Миколаєва, якою постановлено призначити ОСОБА_4 покарання за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців, та звільнити ОСОБА_4 від цього покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на два роки, оскільки цей процесуальний документ не є вироком, яким можуть вирішуватися питання призначення покарання, у тому числі за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, а також питання звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Вирок від 27.11.2014 Центрального районного суду м. Миколаєва, яким ОСОБА_4 було засуджено за злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, від відбування якого, на підставі ст. 75 КК України, звільнено з випробуванням строком на два роки, вирок від 12.06.2017 Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 було засуджено за вчинений до постановлення попереднього вироку злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік, від відбування якого на підставі ст. 75 КК України звільнено з випробуванням строком на один рік та вирок від 30.05.2018 Ленінського районного суду м. Миколаєві, яким ОСОБА_4 за злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, засуджено до одного року позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з самостійним виконанням вироку 12.06.2017 Ленінського районного суду м. Миколаєва, виконувати самостійно, кожний з трьох окремо один від одного.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: