Справа № 161/3650/18
Провадження № 1-кп/161/541/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 03 травня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000087, що надійшов з прокуратури Волинської області 12.03.2018 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Торчин Луцького району Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого поваром РЦ «Промінь», не судимого;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , в період часу з 05 по 08 год. 2 серпня 2017 року, за попередньою змовою з особами, справа відносно яких виділена в окреме провадження, умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння транспортним засобом, перебуваючи за адресою: вул. Шота Руставелі, 9 у м. Луцьку, незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ-2101» білого кольору, номерний знак « НОМЕР_1 », номер кузова НОМЕР_2 .

Так, ОСОБА_4 погодився на пропозицію особи, справа відносно якої виділена в окреме провадження викрасти автомобіль, який було відчинено шляхом пошкодження викруткою серцевини замка дверей, після чого, шляхом прокручування викруткою серцевини замка запалювання двигуна привели його у дію. В подальшому ОСОБА_4 пересівши на водійське сидіння вказаного автомобіля розпочав рух на даному транспортному засобі вулицями міста Луцька. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , керуючи викраденим автомобілем, в супроводі осіб, справа відносно яких виділена в окреме провадження, відвезли даний автомобіль за адресою: АДРЕСА_2 , де всі разом розібрали його на запчастини, котрі в подальшому було реалізовано, чим спричинено потерпілій ОСОБА_6 /згідно висновку експерта №6 від 15.01.2018/ майнової шкоди на загальну суму 13962,82 грн.

Він же, в період часу з 05.08.2017 по 06.08.2017, у невстановлений досудовим розслідуванням часом), за попередньою змовою з особами, справа відносно яких виділена в окреме провадження, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння транспортним засобом, перебуваючи за адресою: вул. Гордіюк, 33а в місті Луцьку, повторно незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ-2107» білого кольору, номерний знак « НОМЕР_3 », 1996 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 .

Так, ОСОБА_4 погодився на пропозицію особи, справа відносно якої виділена в окреме провадження викрасти автомобіль, який було відчинено шляхом пошкодження викруткою серцевини замка дверей, після чого, шляхом прокручування викруткою серцевини замка запалювання двигуна привели його у дію. В подальшому ОСОБА_4 пересівши на водійське сидіння вказаного автомобіля розпочав рух на даному транспортному засобі вулицями міста Луцька. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , керуючи викраденим автомобілем, в супроводі осіб, справа відносно яких виділена в окреме провадження, відвезли даний автомобіль за адресою: АДРЕСА_2 , де всі разом розібрали його на запчастини, чим спричинили потерпілому ОСОБА_5 /згідно висновку експерта №3 від 15.02.2018/ матеріальну шкоду на суму 36918,56 грн.
Він же, в період часу з 04.09.2017 по 05.09.2017 у невстановлений досудовим розслідуванням часом), за попередньою змовою з особами, справа відносно яких виділена в окреме провадження, умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння транспортним засобом, перебуваючи за адресою: бульвар Дружби Народів, 2 в місті Луцьку, повторно незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ-21063» бежевого кольору, номерний знак « НОМЕР_5 », 1989 року випуску.

Так, ОСОБА_4 погодився на пропозицію особи, справа відносно якої виділена в окреме провадження викрасти автомобіль, який було відчинено шляхом пошкодження викруткою серцевини замка дверей, після чого, шляхом прокручування викруткою серцевини замка запалювання двигуна привели його у дію. В подальшому ОСОБА_4 пересівши на водійське сидіння вказаного автомобіля розпочав рух на даному транспортному засобі вулицями міста Луцька. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , керуючи викраденим автомобілем, в супроводі осіб, справа відносно яких виділена в окреме провадження, відвезли даний автомобіль за адресою: АДРЕСА_2 , де всі разом розібрали його на запчастини, чим спричинили потерпілій ОСОБА_7 /згідно висновку експерта №4 від 23.02.2018/ матеріальну шкоду на суму 22279,37 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України, тобто незаконно заволодів транспортним засобом, вчинено повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Під час досудового провадження між прокурором та обвинуваченим, зокрема, 01.03.2018, укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою сторонами погоджена кваліфікація кримінального правопорушення за ст.289 ч.2 КК України. Сторони погоджуються на об`єм визнання вини обвинуваченим, який повністю визнав свою винуватість, відшкодував завдані збитки, з врахуванням наявності пом`якшуючих обставин (щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину), а також не оспорював фактичних обставин справи. Сторонами також узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) роки, із звільненням від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, та покладенням обов`язків, згідно ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинувачем про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Зі змісту письмових заяв потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , кожного зокрема, вбачається, що останні не заперечують щодо укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, віднесений до категорії тяжких злочинів.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Разом з тим встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 65, 75 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, зважаючи, що узгоджене сторонами покарання, відповідає загальним правилам призначення покарань, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Одночасно, при призначенні іспитового строку, згідно ст.75 КК України, суд враховує, що ОСОБА_4 є особою молодого віку, не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, має постійне місце проживання та роботи, де характеризується позитивно, тому суд вважає за можливе призначити обвинуваченому іспитовий строк на мінімальний термін 1 рік.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 472, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Угоду про визнання винуватості, укладену між начальником ювенального відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 01.03.2018 у кримінальному провадженні №0000087 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, призначивши покарання, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1