У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення з-під варти в порядку ст. 206 КПК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор: ОСОБА_5 , представник Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)»: ОСОБА_6 , обвинувачений: ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про незаконне перебування у місцях позбавлення волі та негайне звільнення останнього в порядку ст. 206 КПК України, мотивована тим, що обвинувачений ОСОБА_4 , разом з іншими бійцями спецроти «Торнадо» був жорстоко побитий співробітниками загону спеціального призначення у Державній установі «Київське СІЗО», під час фактичного затримання особи, працівники спецроти наділені владою, вчинили побиття ОСОБА_4 , а саме, повалили останнього на підлогу та наносили удари ногами по всьому тілу, а також топтались і стрибали на тілі ОСОБА_4 , коли останній лежав на підлозі, заподіючи йому фізичний біль та тілесні ушкодження. Спецпризначенці, які вчиняли побиття і катування, умисно затиснули наручники на зап`ястях ОСОБА_4 таким чином, щоб заподіяти йому максимально можливого, нестерпного болю. Після побиття і катування ОСОБА_4 поміщений 09.08.2018 року до Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)».

Згідно з вироком Оболонського районного суду м. Києва від 07.04.2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень та засуджено, зазначений вирок не набрав законної сили, оскільки оскаржується в апеляційному порядку. Захисник ОСОБА_3 вважає, що відсутні будь-які підстави для тримання ОСОБА_4 під вартою, оскільки відсутні ухвали про вирішення питання про продовження запобіжного заходу. Таким чином тримання обвинуваченого під вартою на підставі вироку, що не набрав законної сили, суперечить чинному законодавству і є незаконним. На даний час ОСОБА_4 рахується за апеляційний судом міста Києва, який не ухвалював судове рішення про зміну місцезнаходження ОСОБА_4 .

Таким чином ОСОБА_3 вважає, що будучи особою не засудженою ОСОБА_4 незаконно, свавільно, поміщений 09.08.2018 року у місце для відбування покарання Державну установу «Білоцерківська виправна колонія (№35)», де незаконно позбавлений волі. Державна установа «Білоцерківська виправна колонія (№35)» є кримінально-виконавчою установою. Відповідно до положень КПК України утримання ОСОБА_4 під вартою у виправній колонії є незаконним. Захисник адвокат ОСОБА_3 просить забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_4 та проведення досудового розслідування за наведеними вище фактами. Визнати незаконним перебування ОСОБА_4 у місці позбавлення волі Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)». Вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки ОСОБА_4 . Постановити ухвалу про негайне звільнення ОСОБА_4 з місця позбавлення волі Державної установи «Білоцерківська ВК (№35)». Направити ОСОБА_4 негайно до медичного закладу для проведення судово-медичного обстеження.

Захисник адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладання розгляду клопотання до слідчого судді не надходило.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив задовольнити скаргу, з підстав зазначених в неї та звільнити його з-під варти негайно.

Прокурор в судовому засіданні просив в задоволенні скарги відмовити, оскільки ОСОБА_4 законно утримується в Державній установі «Білоцерківської виправної колонії (№35)», а також за аналогічною скаргою вже раніше було прийнято рішення.

Представник Державної установи «Білоцерківської виправної колонії (№35)» ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення зазначеної скарги.

Вислухавши думку учасників та вивчивши клопотання, та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Слідчим суддею встановлено, що вироком Оболонського районного суду м. Києва від 07.04.2017 року ОСОБА_4 був засуджений до 11 років позбавлення волі. До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою - залишено без змін.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

В той же час, за результатами вивчення матеріалів клопотання адвоката ОСОБА_3 слідчим суддею не отримано відомостей, які б створювали обґрунтовану підозру про те, що ОСОБА_4 утримується під вартою незаконно, оскільки, відповідно до змісту клопотання та додатків до нього, ОСОБА_4 утримується під вартою на підставі вироку Оболонського районного суду м. Києва, яким останньому вказаний запобіжний захід залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що, оскільки на даний час ОСОБА_7 утримується під вартою на підставі судового рішення, то підстав для його доставки до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи не вбачається.

Крім цього, враховуючи наявність у скарзі вимог захисника стосовно забезпечення негайного наданні ОСОБА_4 належної медичної допомоги, невідкладного проведення судово-медичного обстеження та проведення досудового розслідування за вищевикладеними фактами завдання тілесних ушкоджень останньому, слідчий суддя вважає, що зазначені вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вже 15.08.2018 року були підставою розгляду слідчим суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та вже прийнято рішення, згідно з яким скарга захисника була частково задоволена. До теперішнього часу ухвала слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.08.2018 року не скасована та набрала законної сили.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що законність тримання під вартою ОСОБА_4 визнана законною в порядку звернення до слідчого судді на підставі ст. 206 КПК України, тому у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 26, 206, 309, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги захисника - адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення з-під варти в порядку ст. 206 КПК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1