Справа № 359/3701/18
Провадження №1-в/359/270/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 червня 2018 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника колонії ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією в режимі відеоконференції з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
в с т а н о в и в :
15.05.2018 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений в судовому засіданні своє клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання засудженого не заперечувала.
Представник БВК № 119 в судовому засіданні поклався на думку суду.

Заслухавши думку засудженого, прокурора та представника БВК № 119, дослідивши матеріали клопотання, та ознайомившись із особовою справою засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно вироку Деснянського районного суду м.Києва від 30.06.2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання строк перебування ОСОБА_5 під вартою з 21.04.2016 року по 30.06.2016 року.
Початок строку 21.04.216 р. кінець строку: 09.03.2019 року.
Станом на 09.03.2018 року засуджений відбув 2/3 строку покарання.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений під час знаходження в Київському СІЗО зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.
В Бориспільській виправній колонії № 119 відбуває покарання з 01.09.2016 року. За час відбування покарання характеризується посередньо. Стягнень не має, має 1 заохочення.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими, як позитивної так і негативної спрямованості.
16.03.2017 року засуджений ОСОБА_5 розглядався на комісії щодо застосування до нього ст. 101 КВК України, а саме переведення його з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації, але за рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні цієї пільги, оскільки засуджений стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.
13.09.2017 року засуджений ОСОБА_5 був розглянутий на комісії щодо застосування до нього ст. 82 КК України, а саме заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, але за рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні цієї пільги, оскільки засуджений стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.
Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконує. Приймав активну участь у проведені ремонтних робіт в клубі установи.
Згідно рапорту в.о. заступника начальника установи з І та КПЗ начальника ВІ та ГЗ лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_6 засуджений ОСОБА_5 працює завідувачем клубу в установі.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п.2 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 засуджений за тяжкий злочин, а своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці засуджений довів, що став на шлях виправлення.

Тому суд вважає за доцільне звільнити умовно-достроково засудженого від відбування покарання призначеного судом на невідбуту його частину.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 376, 536-539 КПК України, суд -

у х в а л и в :
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково на невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30.06.2016 року за ч.1 ст. 187 КК України у виді трьох років позбавлення волі, - на невідбуту частину покарання, що становить 9 (дев`ять) місяців 4 (чотири) дні.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 07.06.2018 року.

Суддя ОСОБА_1