справа №274/4239/17
провадження №1-в/0274/122/18
Ухвала

іменем України

09.07.18 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю секретаря. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

представника адміністрації ДУ "Бердичівської виправної колонії (№ 70)" ОСОБА_4 ,

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,

засудженого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області справу за заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта середня технічна, неодруженого, до засудження не працював, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 22.12.1998 року за ст.ст. 141 ч. 2, 46-1 КК України до 2 років позбавлення волі з відстрочкою на 1 рік;
2) 21.01.1999 року за ст.ст. 206 ч. 2, 215-3 ч. 2, 140 ч. 2, 145 ч. 1, 42 КК України до 3 років позбавлення волі;
3) 02.02.1999 року за ст.ст. 229-6 ч. 2, 42 ч. 3 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі;
4) 21.03.2003 року за ст.ст. 185 ч. 2, 75, 76 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік;
5) 26.09.2003 року за ст.ст. 187 ч. 1, 309 ч. 2, 70, 71 України до 4 років позбавлення волі;
6) 26.04.2007 року за ст.ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 4 років позбавлення волі;
7) 10.09.2012 року за ст.ст. 307 ч. 2, 69 КК України до 2 років 10 місяців позбавлення волі, -

в с т а н о в и в:

На розгляд до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_6 із клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 засуджений 27.10.2016 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ст. 307 ч. 2 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна за винятком житла, Зараховано період попереднього ув`язнення з 28.05.2015 року по 27.10.2016 року, згідно Закону України № 838 - VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання». Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 06.02.2017 року вирок змінено та зараховано період попереднього ув`язнення з 27.10.2016 року по 06.02.2017 року, згідно Закону України № 838 - VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Початок строку покарання: 28.05.2015 року. Кінець строку покарання: 16.09.2019 року.
Засуджений ОСОБА_6 за останньою судимістю в місцях позбавлення волі знаходиться з 29.05.2015 року.
За час тримання в Чернігівському слідчому ізоляторі допустив 11 порушень вимог режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності.
З 11.05.2017 року відбуває покарання в Державній установі «Бердичівська виправна колонія (№70)». Провину в скоєному злочині не визнає, міру призначеного судом покарання вважає несправедливою. На виробництві колонії не працевлаштований. Працювати та приймати участь в суспільно-корисній праці не бажає.
За час відбування покарання характеризується негативно, допустив 1 порушення вимог режиму тримання, за що 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника колонії. На даний час незнятих та непогашених стягнень не має. Заохочень не має. В колективі засуджених вживається без ускладнень, помірно реагує на критику. У взаємовідносинах з персоналом установи неоднозначний, у спілкуванні не завжди відвертий. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку тільки під контролем начальника відділення. Зовні та в побуті не завжди охайний. Не проявляє необхідної уваги та дбайливого ставлення до майна установи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. Свідомо уникає виконання робіт із благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених. Порушення вимог пожежної безпеки намагається не допускати. Підтримує соціально корисні зв`язки з рідними та близькими шляхом телефонних розмов. На даний час перебуває профілактичних обліках установи "як схильний до вживання та розповсюдження наркотичних речовин".
В судовому засіданні засуджений та його захисник заяву підтримали. Засуджений просить звільнити його від відбування покарання умовно - достроково.

На думку представника адміністрації виправної колонії засуджений не заслуговує на заохочення у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Прокурор щодо задоволення заяви заперечив.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з"явився. Його неприбуття в судове засідання не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши засудженого, його захисника, представника виправної колонії, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що за час відбуття покарання засуджений не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений від подальшого його відбування умовно-достроково.

Згідно ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 17 роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.02 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці, тощо.
При прийнятті рішення судом враховано, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, засуджений та відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, провину в скоєному злочині не визнає, міру призначеного судом покарання вважає несправедливою. В ДУ "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" відбуває міру кримінального покарання з 11.05.2017 року . За час відбування покарання характеризується негативно, на виробництві колонії не працевлаштований. Працювати та приймати участь у суспільно - корисній праці не бажає. Заохочень не має. Свідомо уникає виконання робіт із благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених. Перебуває профілактичних обліках установи "як схильний до вживання та розповсюдження наркотичних речовин".
Покарання, відповідно до статті 50 КК України, має на меті виправлення засуджених та запобігання вчинення ними нових злочинів.
Вищевикладене, не дає суду підстав вважати, що засуджений може бути звільнений від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 50, 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1