Справа № 199/329/18
УХВАЛА
2018 року серпня місяця 01 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання: ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0002982 від 19.11.2017, яке надійшло з Дніпропетровської місцевої прокуратури №1, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України,

за участю : прокурора ОСОБА_6 ; захисника ОСОБА_7 ; обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти такого клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід на більш м`який домашній арешт у нічний час.

Прокурор заперечував проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому.

Суд, вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за вчинення якого, у разі доведеності його вини, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років. Крім того ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину щодо малолітньої особи, яка перебувала в безпорадному стані, що може бути визнано обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Клопотання та матеріали, надані прокурором, свідчать про існування ризиків, передбачених п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, впливати на свідків, які ще не були допитані в судовому засіданні.

Також, суд бере до уваги вимоги статей 177, 178 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції. Також, суд бере до уваги правову позицію, викладену в п.152 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за якою тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Крім того, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт в нічний час не підлягає задоволенню.

Крім того до суду 05.06.2018 надійшло клопотання в.о. начальника державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» про залучення ОСОБА_5 до праці в межах території установи.

Всі учасники процесу, кожен окремо, не заперечували проти задоволення заявленого клопотання.

Суд, з врахуванням думки учасників процесу, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання з огляду на наступне.

Ухвалами Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2018 та 01.08.2018 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено.
ОСОБА_5 утримується в державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)») і рахується за Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська.
Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про попереднє ув`язнення», взяті під варту особи можуть залучатися до роботи лише в межах території місця попереднього ув`язнення за їх згодою і з дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження.
Таким чином, враховуючи наявність клопотання в.о. начальника державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» ОСОБА_8 та наявність згоди обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 350, 369, 371, 372 КПК України, ст. 16 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 29 вересня 2018 року включно.

В клопотанні обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити

Клопотання ОСОБА_8 в.о. начальника державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» про залучення ОСОБА_5 до праці в межах території установи задовольнити.
Надати Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» дозвіл на залучення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до праці в межах території установи.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

___________І. ОСОБА_9 ___________В. ОСОБА_10 ___________В. ОСОБА_11

01.08.2018