УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: підозрюваного ОСОБА_3 ,захисника ОСОБА_4 ,слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001125,

ВСТАНОВИВ :
03 травня 2018 року захисник ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001125, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.1 ст.364-1, ч.2 ст.364-1, ч.2 ст.367 КК України, а саме: на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3709441; парко місце №15, опис об`єкта: загальна площа 26,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_5 та накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3709441; парко місце №15, опис об`єкта: загальна площа 26,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, які на праві власності належить ОСОБА_3 .

Відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року арешт на майно накладався з метою забезпечення подальшої конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову). В клопотанні також зазначено, що арешт на майно накладений безпідставно, оскільки квартира за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; парко місце АДРЕСА_4 , опис об`єкта: загальна площа 26,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 були придбані ОСОБА_3 за кошти, які не мають ніякого відношення до кримінального провадження №0001125 та інкримінованих ОСОБА_3 кримінальних правопорушень. Крім того зазначено, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3709441 з 03 лютого 2017 року на підставі договору міни на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, належить на праві власності ОСОБА_6 , яка немає жодного відношення до інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали та просили скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року.

Старший слідчий в ОВС 1-го відділу 1-го управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання та скасування арешту накладеного на майно. Зазначивши, що на момент накладення арешту на майно згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; квартира за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3709441; парко місце №15, опис об`єкта: загальна площа 26,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, належали ОСОБА_3 . Також слідчий вказав, що всі об`єкти нерухомого майна придбанні ОСОБА_3 після вчинення злочину, який інкриміновано ОСОБА_3 . Досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001125 триває, а оскільки арешт на майно накладався з метою забезпечення подальшої конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову) просить відмовити в задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_3 ,захисника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, а також дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, вважає, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник,законний представник, інший власник або володілець майна,представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження-судом.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого,їх захисника чи законного представника,іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують ,що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення,пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного,обвинуваченого, засудженого,третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчим суддею встановлено, що 1 відділом 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001125, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.1 ст.364-1, ч.2 ст.364-1, ч.2 ст.367 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження №0001125, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_5 та накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3709441; парко місце №15, опис об`єкта: загальна площа 26,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, які на праві власності належить ОСОБА_3 .

Як вбачається з тексту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року арешт на майно накладався з метою забезпечення подальшої конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову).

Разом з тим, в матеріалах доданих до клопотання міститься копія договору міни від 03 лютого 2017 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , з якого вбачається, що право власності за вказаним договором на квартиру АДРЕСА_5 належить ОСОБА_6 , а право власності на квартиру АДРЕСА_6 належить ОСОБА_3 . Також вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 27 квітня 2018 року, які додані до матеріалів клопотання.

Оскільки ОСОБА_6 не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні, обвинуваченою або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не є особою, щодо якої здійснюється провадження та щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, то клопотання в частині скасування арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3709441, яка належить ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

В частині клопотання щодо скасування арешту на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 а саме: на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; парко місце №15, опис об`єкта: загальна площа 26,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 слід відмовити з наступних підстав.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З тексту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року вбачається що арешт на майно накладався з метою забезпечення подальшої конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову). Слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001125 наразі триває. Разом з тим, в судовому засіданні слідчим ОСОБА_5 було обґрунтовано необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вищевказаного майна.

На підставі викладеного, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001125 задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, накладений у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001125,ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року (справа №761/40678/17, провадження №1-кс/761/25823/2017), а саме на: квартиру за адресою : АДРЕСА_2 ,реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3709441.

У задоволенні клопотання в іншій частині - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1