Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/1163/2018 Справа №641/2918/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова

Слідчий суддя ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

заявника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комінтернівського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0001203 від 07.06.2016р.,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова зі скаргою на постанову слідчого Слобідського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 22.01.2018 року про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні № 0001203 від 07.06.2016р оку за ст.358 ч.2, ст. 15 ч.2, ст. 190 КК України.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 підтримала скаргу та пояснила, що слідчий відмовивши їй у визнанні її потерпілою діяв з порушенням КПК України, оскільки кримінальним правопорушенням їй завдана матеріальна та моральна шкода.

Слідчий Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся, що, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Матеріали кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001203 від 07.06.2016р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 358, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 190 КК України на запити суду, не надійшли, тому суд вирішує скаргу на підставі доказів, наданих заявником.

Вислухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, суд встановив наступне:

22.01.2018 року слідчим Слобідського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 винесена постанова про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0001203 від 07.06.2016 року за ст.. 358 ч.2, 15 ч.2, 190 ч.2 КК України.

Згідно ст.55 ч.1 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, при цьому, як встановлено ч.2 ст. 55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження у якості потерпілої.

КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України. «Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому:

1. очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення;

2. відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву;

3. очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою;

4. наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ч. 1 ст. 55 КПК (наприклад, заподіяння особі моральної шкоди як представнику певної частини суспільства; заподіяння моральної шкоди юридичній особі);

5. неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає, що обґрунтування відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілою внаслідок відсутності на даний час моральної та матеріальної шкоди завданої ОСОБА_3 від кримінального правопорушення передбаченого ст.358 ч.2, ст. 15 ч.2, ст. 190 КК України, та не доведеністю заявником факту спричинення їй будь-якої шкоди вказаним кримінальним правопорушенням, не може бути підставою для винесення оскаржуваної постанови.

Крім того, згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України (у тому числі виду і розміру шкоди) покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках на потерпілого.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що постанова старшого слідчого Слобідського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 22.01.2018 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0001203 від 07.06.2016р. за ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.2 ст. 358 КК України є передчасною та такою, що підлягає скасуванню.

В частині зобов`язання органу досудового розслідування щодо залучення ОСОБА_3 у якості потерпілої, слідчий суддя вважає необхідним відмовити, оскільки, відповідно до ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а також вказані вимоги не підлягають оскарженню до слідчого судді в порядку ст.303 КПК України.

Керуючись ст. ст.303,305,306,307,309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Слобідського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 22.01.2018 року про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні № 0001203 від 07.06.2016 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.2 ст. 358 КК України - задовольнити частково.

Постанову слідчого Слобідського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 22.01.2018 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0001203 від 07.06 2016 року, за ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.2 ст. 358 КК України - скасувати.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя- ОСОБА_1