Справа № 203/562/15-к
Провадження № 1-кп/0203/70/2018
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
обвинуваченої - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 14.01.2015 року, стосовно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Бердянська, Запорізька область, українка, громадянка України, з вищою освітою, одружена, працює на посаді начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у м. Дніпропетровську Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області, зареєстрована АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 , згідно розпорядження № 27-к від 25.10.2013 року, призначена на посаду начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у м. Дніпропетровську Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області, яка згідно Закону України «Про державну службу» належить до 5 категорії посад та пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій. Таким чином, відповідно до примітки до ст.368 КК України ОСОБА_6 є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Відповідно до посадової інструкції начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у м. Дніпропетровську Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області покладено наступні обов`язки: п.2.7 організовує та контролює своєчасне та якісне відпрацювання документів відділу; п.2.10 здійснює державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, виконує шляхом проведення перевірок: планових та позапланових, за дорученням керівництва Держпраці та ТДІзПП, правоохоронних органів, за пропозиціями установ, організацій і за зверненням громадян; п.2.14 складає у випадках, передбачених законом, протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення, виносить постанови про накладення адміністративних стягнень, у встановленому порядку передає матеріали про порушення до правоохоронних органів.
Таким чином, начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у м. Дніпропетровську Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області ОСОБА_6 наділено зазначеними правами та покладено на неї відповідні обов`язки.
25.12.2014 року до Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області надійшли матеріали фактичної перевірки ФОП « ОСОБА_7 ». Розгляд зазначених матеріалів 26.12.2014 року доручено начальнику відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у м. Дніпропетровську ОСОБА_6 , яка є держслужбовцем 5 категорії 9 рангу, тобто займає відповідальне становище.
12.01.2015 року ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні свого службового кабінету, повідомила представника за довіреністю ФОП « ОСОБА_7 » ОСОБА_8 про те, що існує можливість вирішити питання щодо не притягнення до відповідальності ФОП « ОСОБА_7 » за порушення трудового законодавства в ході розгляду матеріалів перевірки, які надійшли до Територіальної Державної інспекції з питань праці та визначила суму 2000 гривень.
ОСОБА_8 , з метою вирішення питання щодо не притягування до відповідальності ФОП « ОСОБА_7 », погодившись на пропозицію ОСОБА_6 , щодо надання неправомірної вигоди, о 12 годині 19.01.2015 року прибув до останньої на робоче місце. Надалі ОСОБА_6 , знаходячись у службовому кабінеті №7 Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 17, будучи службовою особою, що займає відповідальне становище, із корисливих мотивів, отримала від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 2000 грн. за невчинення дій щодо прийняття заходів реагування та не притягнення до відповідальності ФОП « ОСОБА_7 » за виявлені порушення трудового законодавства в ході розгляду матеріалу перевірки.
Обвинувачена ОСОБА_6 , в ході судового засіданні свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 368 КК України не визнала та суду пояснила, що в грудні 2014 року вона займала посаду начальника відділу контролю Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області. Приблизно в кінці грудня 2014 року в інспекцію надійшли матеріали з прокуратури Бабушкінського району, а саме це був акт перевірки податкового інспектора та пояснення фізичної особи щодо використання ФОП ОСОБА_7 труда особи без оформлення трудових відносин. Вказані матеріали керівництвом були розписані на неї та передані для розгляду. У серпні 2014 році на законодавчому рівні був прийнятий мораторій на проведення перевірок контролюючими органами, тому згідно резолюції заступника начальника ОСОБА_9 їй необхідно було повернути вказані матеріали до ОСОБА_10 прокуратури з роз`ясненням чинного законодавства. За журналом вхідної кореспонденції вона отримала дані матеріали, отримали під підпис. Вона зателефонували ФОП ОСОБА_7 та повідомила, що є матеріали, які прийшли з ОСОБА_10 прокуратури з приводу використання ним неоформлених робітників. Оскільки на той час була практика відбирати пояснення у роботодавців, вона йому з цього приводу телефонувала, пояснення робітника були вже в наявності. Вказані пояснення роботодавця збиралася разом із актом податкової та супровідним листом направити до Бабушкінської прокуратури. ОСОБА_7 повідомив, що хворіє та всі питання буде вирішувати пізніше, розмову закінчили. Після чого вона з даними матеріалами більше не працювала. Через деякий час, а саме через тиждень до неї зателефонував чоловік та назвався племінником ОСОБА_7 та в ході розмови попрохав дозволу під`їхати та ознайомитися з матеріалами, на що вона погодилася. Чоловік під`їхав до неї, вона розповіла йому стосовно матеріалів, які можуть бути правові наслідки складених матеріалів, після чого чоловік поїхав та повідомив, що дану інформацію йому необхідно передати дядькові. 19.01.2014 року ОСОБА_11 попрохав знов під`їхати та написати пояснення від імені дядька, оскільки останній продовжував хворіти, на що вона погодилася. Чоловік приїхав та написав пояснення про те, що дійсно деякий час працював чоловік на стажуванні. Після того, як ОСОБА_11 були написані пояснення, вона повідомила, що інспектор по труду не повинен вже більше приходити до ОСОБА_7 , оскільки в цей момент діяв мораторій. Після чого ОСОБА_12 пішов, а до неї прийшли співробітники міліції, вона вже перебувала в іншому приміщенні. Разом із співробітниками міліції вона прослідувала до свого кабінету, де почали проводити обшук, в ході якого, серед документів на столі були вилучені грошові кошти. До обшуку, цих грошей не бачила та походження їх невідомо. Розмови з ОСОБА_11 щодо грошових коштів не було, від ОСОБА_11 грошових коштів не отримувала та не вимагала. ОСОБА_11 намагався надати гроші, оскільки почав «шуршати» в особистих речах, однак, вона жестами надала зрозуміти, що цього робити не слід. Грошових коштів від ОСОБА_7 та його племінника не отримувала. Наявність грошових коштів на її робочому столі, які були вилучені в ході обшуку, може допустити, що їх залишив ОСОБА_11 під час перебування в її кабінеті. В ході розмови з ОСОБА_11 , вона припускає, що відволіклась та в цей час ОСОБА_11 вказані гроші поклав всередину документів. Вважає, що пояснення ОСОБА_11 щодо вимагання з її сторони грошових коштів в сумі 2000 грн. є компроматом, оскільки відносно його дядька були виявлені правопорушення, які могли потягнути за собою кримінальну відповідальність, вважає, що її підставили, щоб уникнути кримінальної відповідальності.

Після того, як вона отримала матеріали, повинна провести перевірку, матеріали направити до правоохоронних органів, а саме до прокуратури, де прокурор розглядає подання та приймає рішення про порушення кримінальної справи, до подання долучаються додатки- копії актів, де зафіксовані порушення. Це був єдиний випадок, коли з перевірки прийшли матеріали, раніше такого не було. Вона не мала права застосовувати будь-яких санкцій в результаті перевірки прокуратурою даних матеріалів, вона позбавлена можливості приймати будь-які рішення. Після закінчення 2-х місячного строку арешту вона приступила до свої зобов`язань та ці матеріали направила до Бабушкінської прокуратури з роз`ясненням чинного законодавства. У її відсутність оригінали матеріалів були вилучені, наразі щодо матеріалів їй нічого невідомо, санкцій до ОСОБА_7 не застосували.

Незважаючи на те, що обвинувачена не визнала вину в скоєні інкримінованого їй кримінального правопорушення, винність ОСОБА_6 підтверджується:
Показаннями свідка ОСОБА_13 , який суду пояснив, що він був приватним підприємцем, займається роздрібною торгівлею та мав торгівельний кіоск. На початку січня 2015 року йому на мобільний телефон зателефонувала жінка, та запросила прийти до державної інспекції з питань праці, так як в нього в кіоску працює продавець без офіційного оформлення. У зв`язку зі станом здоров`я він попросив щоб на бесіду приїхав його племінник ОСОБА_8 , якому він видав довіреність для вирішення таких питань. Після даної зустрічі його племінник ОСОБА_8 повідомив йому, що в ході бесіди із ОСОБА_6 , остання вимагала від нього хабар в розмірі 2000 гривень для уникнення відповідальності за працевлаштування продавця, без офіційного оформлення. У зв`язку із чим ОСОБА_8 повідомив, що сам буде займатись цією справою.
Показаннями свідка ОСОБА_8 , який суду пояснив, що на початку січня 2015 року до нього звернувся його дядько, ОСОБА_13 , який є приватним підприємцем та повідомив, що його викликають в Територіальну державну інспекції з питань праці у Дніпропетровській області. Через хворобу ОСОБА_13 не міг самостійно прибути на бесіду до Інспекції, тому він погодився на його прохання сходити на бесіду замість нього, при цьому ОСОБА_13 надав йому довіреність. Він прибув до приміщення Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області, де зустрівся з ОСОБА_6 , з якою заздалегідь домовився про зустріч. В ході бесіди ОСОБА_6 пояснила, що з прокуратури до неї надійшли документи про порушення ФОП « ОСОБА_7 » трудового законодавства, що виразилося у працевлаштуванні робітника без офіційного оформлення трудових відносин, у зв`язку із чим вона може притягнути ОСОБА_13 до відповідальності за дане порушення, а також направити матеріали до органів внутрішніх справ для відкриття кримінального провадження. У зв`язку із небажанням настання таких наслідків він спитав, що можна зробити щоб уникнути притягнення дядька до відповідальності, на що ОСОБА_6 на аркуші паперу написала - «2000» та дала зрозуміти що йдеться про гривні. Також остання повідомила, що у разі надання їй грошових коштів, вона не буде направляти матеріали до міліції та підкаже, як написати пояснення, щоб уникнути адміністративної відповідальності. Спілкування з ОСОБА_6 він записував на диктофон із метою ознайомити дядька зі змістом розмови. Після розмови він в цей же день поїхав до ОСОБА_13 та повідомив про необхідність надання 2000 гривень ОСОБА_6 .. В подальшому він звернувся із заявою в міліцію, де надав слідчому належні йому 2000 гривень, які були оглянуті слідчим в присутності понятих, помічені спеціальним порошком, після чого повернуті йому. Також він вдягнув жилет в відеокамерою, який був наданий працівниками міліції. Після цього він прибув до Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області, де його в коридорі зустріла ОСОБА_6 та провела до свого службового кабінету, де продиктувала шапку пояснення, яке він мав написати від імені дядька, а потім написала на аркуші, що треба написати в поясненні. Після цього ОСОБА_6 підняла кодекс та сказала, що добре, що принесли необхідні додатки, та він поклав грошові кошти в розмірі 2000 гривень під кодекс на її робочому столі. Надалі вони з ОСОБА_6 вийшли з кабінету та вона запевнила, що більше жодних проблем у ОСОБА_13 з цього приводу не буде, після чого він пішов.
Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка судупояснила суду про те, що, двоє чоловіків, які представилися робітниками поліції, запросили її прийняти участь у слідчій дії, а саме обшуку, в якості потятої та роз`яснили їй її права. Під час даного обшуку, в кабінеті, в кодексі, який лежав на робочому столі були знайдені грошові кошти в розмірі 2000 гривень. Після чого проводилось свічення грошей, які в світлі ультрафіолетової лампи світились, а також змиви з рук жінки, яка сиділа за столом, її руки не мали свічення. Потім грошові кошти та змиви з рук були опечатані. Жінка, яка сиділа за столом, повідомила, що їй невідомо звідки з`явились дані гроші. Також потім ОСОБА_14 з робітниками міліції проїхали додому до цієї жінки, де провели обшук, під час якого не було нічого знайдено.
Показаннями свідка ОСОБА_15 , який суду пояснив, що в січні 2015 року до нього на вулиці підійшли працівники міліції та запросили прийняти учать в якості понятого під час слідчої дії. Він погодився та разом з працівниками поліції направились до відділку міліції. В кабінеті, де були присутні працівники міліції, ще один понятий та чоловік, якому потім передали гроші. Перед ними на столі розклали грошові кошти в розмірі 2000 гривень, номера яких було переписано та грошові кошти було оброблено спеціальним засобом. ОСОБА_15 пояснили, що вони помітили дані грошові кошти та передали чоловіку, який був там присутній для подальших дій.
Крім показань свідків, вина ОСОБА_16 підтверджується зібраними по справі письмовими доказами, які не викликають у суду сумнівів у законності їх отримання та допустимості:
?протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14 січня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_8 звернувся до СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області з заявою, в якій стверджується що начальник відділу з питань праці додержання законодавства про працю, зайнятості та інших нормативно-правових актів у м.Дніпропетровську територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області ОСОБА_6 вимагала від нього неправомірну вигоду у сумі 2000 гривень (т.1, а.п.5-6);

?довіреністю №1/15 на представництво інтересів ФОП « ОСОБА_7 » ОСОБА_8 (т.1 а.п.11);
?копією свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_13 29.10.1996 зареєстрований як підприємець (т.1 а.п.12);
?копією посадової інструкції начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у м. Дніпропетровську Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області від 01.10.2013 року, відповідно до якої ОСОБА_6 була наділена адміністративними та організаційними повноваженнями, в тому числі мала право складати у випадках, передбачених законом, протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про адміністративні правопорушення, виносити постанови про накладення адміністративні стягнень, у встановленому порядку передавати матеріали про порушення до правоохоронних органів (т.1 а.п.16-18);
?протоколом огляду від 14 січня 2015 року, відповідно до якого було оглянуто наданий ОСОБА_8 диктофон та прослухано розмови, які були збережені на СД карті чорного кольору, яка знаходилась у вказаному диктофоні (с.н. MM8GR01GUCCA-MG), яка в подальшому була вилучена, визнана речовим доказом та долучена до справи (т.1 а.с.32-36).
?протоколом огляду від 19 січня 2015 року, відповідно до якого були оглянуті грошові купюри на загальну суму 2000 гривень, після чого оброблені спецзасобом «Промінь-1» та вручені ОСОБА_8 для подальшого використання при проведенні розслідування кримінального правопорушення за фактом отримання неправомірної вигоди. Окрім того, спецзасіб «Промінь-1» нанесено на аркуш паперу з написом «контрольний зразок», який поміщений в прозорий поліетиленовий пакет і опечатаний биркою з підписами свідків та учасників огляду (т.1 а.п.55-57);
?протоколом обшуку від 19 січня 2015 року, відповідно якого здійснено обшук кабінету №7 Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 17, при цьому в ході обшуку на робочому столі під документами було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 2000 гривень, купюрами номіналом по 100 та по 50 гривень. Також в ході обшуку, було вилучено аркуш А4 з рукописним текстом синього кольору, матеріали фактичної перевірки ФОП « ОСОБА_7 », особова справа ОСОБА_6 , довідка начальника ТДІ з ПП ОСОБА_17 , посадова інструкція ОСОБА_6 , аркуш А4 з рукописним написом (т.1 а.п.73-77);
?протоколом огляду від 19 січня 2015 року, відповідно до якого проведено огляд особової справи №23 ОСОБА_6 , супровідний лист з прокуратури з прокуратури Бабушкінського району м.Дніпропетровська, лист про вжиття заходів, акт (довідка) фактичної перевірки, поясненнями ОСОБА_18 , виписку з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб, пояснення ОСОБА_13 , аркуш паперу А-4 с рукописним записом олівцем, довідка про перебування на робочому місці, посадова інструкція (т.1 а.п.113-114);
?наказом № 27-к від 25.10.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_6 була призначена на посаду начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у м. Дніпропетровську Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області. З присвоєнням чергового 9 рангу державного службовця у межах відповідної категорії посади (т.1 а.п.118);
?листом заступника начальника ДПІ в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, в якомуйдеться про встановлений в ході фактичної перевірки ФОП ОСОБА_7 факт працевлаштування з 01.08.2014 року по 29.10.2014 року в якості продавця громадянки ОСОБА_18 без укладання трудового договору та офіційного оформлення трудових відносин, що є порушенням чинного законодавства (т.1 а.п.197);
?копією акту (довідки) фактичної перевірки від 29.10.2014 року, в якому зазначено, що при перевірці торгівельного кіоску, в якому здійснює господарську діяльність ФОП « ОСОБА_7 » встановлено, що в данному кіоску з 01.08.2014 року по 29.10.2014 року без офіційного оформлення трудових відносин продавцем працює ОСОБА_18 (т.1 а.с.198);
?копією пояснень ОСОБА_18 від 29.10.2014, відповідно до яких остання з 01.08.2014 року працює продавцем у ФОП ОСОБА_7 в кіоску та отримує заробітну плату від нього, без офіційного оформлення трудових відносин (т.1 а.п.199);
?копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1 а.с.200);
?рукописними поясненнями від імені ОСОБА_13 , яке було вилучено в ході обшуку в кабінеті ОСОБА_6 , написане власноручно ОСОБА_8 під диктовку ОСОБА_6 , про те, що він в кіоску за адресою: АДРЕСА_3 працює сам, а ОСОБА_18 працювала у нього на випробувальному терміні один день 29.10.2014 (т.1 а.п.201);
?аркушем паперу із рукописним текстом, який виконаний олівцем і за змістом відповідає вказаним поясненням ОСОБА_8 (т.1 а.п.202);
?посадовою інструкцією начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у м.Дніпропетровську державного інспектора праці Територіальної державної інспекції з питань паці у Дніпропетровської області, з якою ОСОБА_6 ознайомилася під підпис 25.10.2013 року (т.1, а.п.204-206);
?відеозаписом обшуку службового кабінету ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 2000 гривень, які в світлі ультрафіолетової лампи світяться жовтим кольором. При освітленні вказаною лампою рук та долоней ОСОБА_6 свічення на вбачалося.

?висновком судово-хімічної експертизи №70/12-128 від 22.01.2015р. та фототаблицею до нього, відповідно до якого на виявлених під час обшуку службового кабінету ОСОБА_6 грошових коштах в сумі 2000 гривень, виявлені сліди спеціальних хімічних речовин з люмінесценцією жовтого кольору в УФ променях, які мають спільну родову приналежність зі зразком люмінесцентної речовинина фрагменті паперу. На представлених на дослідження ватних тампонах зі змивами з рук ОСОБА_6 , слідів речовин з люмінесценцією жовтого кольору в УФ променях, не виявлено (т.1 а.п.217-222);
?висновком судово-криміналістичної експертизи від 28.01.2015р. №70/06-48, відповідно до якої шістнадцять банкнот номіналом по 50 гривень та дванадцять банкнот номіналом по 100 гривень, вилучені 19.01.2015 під час обшуку службового кабінету ОСОБА_6 , відповідають за своїми характеристиками грошовим знакам Національного банку України аналогічних номіналів, які знаходяться в офіційному обігу (т.1 а.п.229-231);
?протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 21.01.2015р., відповідно до якого ОСОБА_8 19.01.2015 року були видані попередньо оглянуті та помічені грошові кошти в сумі 2000 гривень. Вподальшому ОСОБА_8 о 12 годині 27 хвилин того ж дня в приміщенні кабінету № 7 Територіальної державної інспекції з питань праці в Дніпропетровській області, зустрівся з ОСОБА_6 та о 12 годині 30 хвилин передав їй неправомірну вигоду в розмірі 2000 гривень. Після чого у вказаному кабінету було проведено обшук, під час якого на робочому столі ОСОБА_6 було виявлено та вилучено неправомірну вигоду - грошові кошти в сумі 2000 гривен (т.2 а.п.66, 67);
?протоколом про результати аудіо, відео контролю за особою від 20.01.2015 року, відповідно до якого працівник міліції на підставі ухвали слідчого судді із застосуванням технічних засобів 19.01.2015 провів аудіо-, відео контроль за ОСОБА_6 за місцем тимчасового перебування, за адресою: АДРЕСА_4 , зафіксував розмову ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а також передачу грошових коштів. Зазначена аудіо-, відеоінформація міститься на електронних носіях Micro-SD № 480-т, Micro-SD № 481-т, Micro-SD № 482-т. (т.2 а.п.68-72), які були переглянуті в судовому засіданні, на яких зафіксовано зустріч ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , в ході якої ОСОБА_6 диктує ОСОБА_8 текст пояснень, які мають бути написані від імені ОСОБА_13 щодо неоформленого працівника, після чого ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_6 кладе грошові кошті їй на стіл. Після цього ОСОБА_6 проводжає останнього до ліфта та повідомляє, що більше жодних претензій з цього приводу до ОСОБА_13 немає.

Суд критично відноситься до показів обвинуваченої, за якими вона не визнала свою провину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення.
З протоколу огляду від 14.01.2015 року, а саме стенограми запису розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , яка відбулася 12.01.2015 року, слідує, що саме ОСОБА_6 повідомляє ОСОБА_8 щодо можливого негативного для ОСОБА_13 розвитку подальших подій за матеріалами перевірки, та вказує, що саме на даному етапі можливо щось написати, тобто здійснити «правильне реагування на ці документи»(а.к.п.35). Саме під час цієї зустрічі з ОСОБА_8 йде мова про суму в гривнях.
Вказані докази підтверджуються поясненнями ОСОБА_8 , з яких слідує, що після того, як ОСОБА_6 повідомила його про те, що ОСОБА_13 може бути притягнуто до відповідальності, він спитав, що можна зробити щоб уникнути притягнення дядька до відповідальності, на що ОСОБА_6 на аркуші паперу написала - «2000», ОСОБА_8 запитав чи в гривнях ця сума, що остання підтвердила, а ОСОБА_8 сказав, що повинен обговорити ситуацію з ОСОБА_13 ..
Оцінюючи дії ОСОБА_6 , суд приймає до уваги, що на час інкримінованого ОСОБА_6 органами досудового слідства злочину, перевірка підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) протягом січня-червня 2015р. була можлива з дозволу КМ України або за заявкою суб`єкта господарювання щодо його перевірки (Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» ВВР, 2015, №6, ст.40).
Відповідно до ЗУ Про внесення змін до ст.31 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік» ВВР, 2014, №35, ст.1180, установлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюється протягом серпня-грудня 2014 року виключно з дозволу КМ України або за заявкою суб`єкта господарювання щодо його перевірки.
Відповідною Постановою КМУ від 13.08.2014, №408 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами», із змінами внесеними Постановою КМУ №526 від 01.10.2014р., у зв`язку із запровадженням ст.31 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік» обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами, КМУвстановив порядок надання КМУ дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців державними інспекціями та іншими контролюючими органами за переліком згідно з додатком (за винятком перевірок стану підготовки до роботи енергетичних об`єктів, суб`єктів електроенергетики та суб`єктів відносин у сфері теплопостачання) шляхом прийняття відповідного розпорядження.
Тобто, обвинувачена ОСОБА_6 була обмежена у частині своїх повноваженнях, та не мала можливості їх виконувати, а саме: складати у випадках, передбачених законом, протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про адміністративні правопорушення, виносити постанови про накладення адміністративних стягнень, та передачу у встановленому порядку матеріалів про порушення до правоохоронних органів.
Однак, достовірно знаючи про це, ОСОБА_6 роз`яснила ОСОБА_8 , що наслідком порушення ФОП « ОСОБА_7 » трудового законодавства, що виразилося у працевлаштуванні робітника без офіційного оформлення трудових відносин, може бути притягнення ОСОБА_13 до адміністративної відповідальності за дане порушення, а також можливе направлення матеріалів до органів внутрішніх справ для відкриття кримінального провадження.
Про що не заперечувала в ході судового слідства сама обвинувачена ОСОБА_6 , а також підтвердив свідок ОСОБА_8 ..
Суд вважає, що своїми діями щодо невизнання вини обвинувачена намагається уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.
Органами досудового розслідування дії ОСОБА_6 , як службової особи, яка займає відповідальне становище, по отриманню неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів від ОСОБА_8 за не вчинення в інтересах третьої особи дії, з використанням наданої їй влади та службового становища кваліфіковані за ознакою «поєднане з вимаганням неправомірної вигоди».
Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про хабарництво» вимаганням хабара визнається його вимагання службовою особою з погрозою вчинення або невчинення з використанням влади чи службового становища дій, які можуть заподіяти шкоду правам чи законним інтересам того, хто дає хабар, або умисне створення нею умов, за яких особа вимушена дати хабар з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.

Згідно стаття 458 КПК України, в редакції, яка діяла на час скоєння кримінального правопорушення, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідну норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції, які зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із судовим рішенням Верховного Суду України. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Висновок Верховного суду щодо застосування кваліфікуючої ознаки ч.3 ст.368 КК України - «поєднане з вимаганням неправомірної вигоди» - викладений в постанові від 04.10.2012 № 5-14кс12.

У вказаній постанові Верховний Суд України констатував, що із законодавчого визначення розуміння вимагання хабара ця ознака може бути поставлена у вину лише у тому випадку, якщо винна особа з метою одержання хабара погрожуючи вчиненням або не вчиненням таких дій, які можуть завдати шкоди, що є визначальним, правам чи законним інтересам, того, хто дає хабар, або створює такі умови, за яких особа не повинна була, а вимушена дати хабар із метою запобігання шкідливим наслідкам чи законним інтересам. Тобто законність прав і інтересів, які хабародавець захищає шляхом дачі хабара, має бути однією із основних і обов`язкових ознак вимагання. На відміну цьому, у разі, якщо хабародавець зацікавлений у незаконній, неправомірній поведінці службової особи, прагне обійти закон, домогтися своїх незаконних інтересів, тощо, то вимагання хабара виключається.

За фактичних обставин справи, коли службова особа вимагає дати їй хабар, а особа, яка його дає і при цьому усвідомлює, що тим самим незаконно уникає настання для себе негативних наслідків, які б настали за відмови дати його, то такі дії за своїми ознаками не утворюють вимагання хабара.

Аналогічну правову позицію було викладено в постанові Верховного Суду України в постанові від 23.05.2013 № 5-13кс13.

Окрім того, у свої постанові від 26.12.2013 № 5-43кс13 Верховний Суд України констатував, що із законодавчого визначення та судової практики випливає, що така ознака, як вимагання хабара, може бути поставлена за провину за наявності трьох основних чинників: 1) ініціатором давання (одержання) хабара є службова особа - хабароодержувач; 2) пропозиція про давання (одержання) хабара має характер вимоги (примусу), що підкріплюється: або а) відкритою погрозою, або б) створенням таких умов, які переконують хабародавця в наявності реальної небезпеки (прихована погроза) його правам та законним інтересам, що змушує його погодитися з вимогою хабароодержувача; 3) дії, виконанням (невиконанням) яких погрожує вимагач, зумовлені його службовим становищем і, головне, мають протиправний характер або спрямовані на заподіяння шкоди лише правам та законним інтересам хабародавця.

Правильне визначення меж вимагання хабара пролягає через зміст прав та інтересів особи (їх законність чи незаконність), можливість реалізації (захисту) цих прав та інтересів за допомогою хабара, законність чи незаконність дій службової особи, якими вона погрожує, у разі відмови від давання хабара, а також через спрямованість погроз службової особи на заподіяння шкоди правам та законним інтересам хабародавця.

Найбільш значущою ознакою вимагання є те, що примушування до хабара може бути вчинено тільки за допомогою погрози заподіяння шкоди правоохоронюваним, законним інтересам особи. При цьому під законними інтересами слід розуміти інтереси, які забезпечуються нормами закону (до яких можна застосувати нормативний критерій), а також ті, що не суперечать чинному законодавству. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в Рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004, незаконний інтерес, на відміну від правоохоронюваного, не захищається ні законом, ні правом і не повинен задовольнятись чи забезпечуватись ним.

За законодавчим визначенням, не може розглядатися як вимагання хабара погроза з боку хабароодержувача вчинити відносно хабародавця законні дії, хоча вони й зачіпають законні інтереси останнього.

В цій же постанові Верховний Суд України висловив свою правову позицію з приводу правильного розуміння законодавчого визначення вимагання хабара і констатував, якщо хабародавець зацікавлений у незаконній, неправомірній поведінці службової особи, прагне обійти закон, установлену процедуру вирішення того чи іншого питання, досягти задоволення своїх незаконних інтересів, уникнути заслуженої відповідальності, одержати незаконні пільги або переваги тощо, то вимагання хабара виключається.

Під час судового розгляду не здобуто об`єктивних доказів які б свідчили про вимагання грошових коштів зі сторони ОСОБА_6 , зокрема про створення саме нею умов, які б мали ознаки вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 за не притягнення ОСОБА_13 за порушення трудового законодавства.

В судовому засіданні ОСОБА_6 наполягала на тому, що вона не вимагала від ОСОБА_8 грошей, що саме ОСОБА_8 почав з`ясовувати як можна зробити, щоб ОСОБА_13 не було притягнуто до відповідальності.

При перегляді відеозаписів, зафіксованих на магнітних носіях інформації № 480т, 481т, 482т, не виявлено слів або дій ОСОБА_6 , які б свідчили про вимагання грошей від ОСОБА_8 ..

Окрім цього, ОСОБА_6 , не мала жодного стосунку до самої перевірки, не була її ініціатором, перевірка була проведена іншим державним органом (ДПІ в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська), який не перебуває в підпорядкування Територіальної державної інспекції з питань праці в Дніпропетровській області і на працівників якої ОСОБА_6 не мала жодного впливу, що спростовує ствердження обвинувачення про те, що саме ОСОБА_6 були створені умови, за яких ОСОБА_8 вимушений був передати неправомірну вигоду.

Так само, обвинувачена ОСОБА_6 , була обмежена у частині своїх повноваженнях, та не мала можливості їх виконувати, а саме: складати у випадках, передбачених законом, протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про адміністративні правопорушення, виносити постанови про накладення адміністративних стягнень, та передачу у встановленому порядку матеріалів про порушення до правоохоронних органів.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 був зацікавлений у незаконній, неправомірній поведінці ОСОБА_6 у вигляді невжиття заходів для притягнення ОСОБА_13 до відповідальності за виявлене порушення трудового законодавства та переслідував мету уникнення настання для останнього негативних наслідків, які б настали за відмови передачі ОСОБА_6 неправомірної вигоди.

Суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не здобуто сукупності неспростовних доказів з переконливістю підтверджуючих висновки обвинувального акту у частині вимагання грошових коштів.
При таких обставинах суд, відповідно до вимог ст.458 КПК України, зобов`язаний привести об`єм обвинувачення ОСОБА_6 у відповідність до зазначених судових рішень Верховного Суду України та приходить до висновку про те, що з обвинувачення слід виключити кваліфікуючу ознаку: «поєднане з вимаганням неправомірної вигоди».
Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даного кримінального провадження, у зв`язку з чим приходить до висновку про винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_6 , як одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за не вчинення в інтересах третьої особи дії, з використанням наданої їй влади та службового становища, правильно кваліфіковані за ч.3 ст.368 КК України.
Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченої, її відношення до скоєного злочину.

ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не знаходиться, за місцем проживання та роботи характеризується добре, страждає рядом хронічних захворювань.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає наявність хронічних захворювань.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, суд вважає, що покарання останній слід призначити у межах санкції ч.3 ст.368 КК України у виді позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з державною службою.
Будь-яких підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.
При цьому, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбуття покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, в редакції, яка діяла на момент скоєння останній кримінального правопорушення, із покладенням обов`язків, визначених ст.76 КК України, приймаючи до уваги наявність хронічних захворювань.
Суд приймає до уваги, що Закон України «Про Національне антикорупційне бюро України», відповідно до п.п. «г» п.2 Розділу другого Прикінцеві положення якого частину першу ст.75 КК України після слова «суд» доповнено словами «крім випадків засудження за корупційний злочин», набрав чинності 25.01.2015 року.
Відповідно до ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 скоїла злочин 19.01.2015 року, тобто при призначенні покарання до неї застосовується редакція ст. 75 КК України, яка діяла до набрання чинності Законом України «Про Національне антикорупційне бюро України».
За приписами ст.77 КК України, у разі звільнення особи від відбуття покарання з випробуванням, додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, передбачене санкцією статті, не може бути застосовано. Відповідні роз`яснення надані у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (зі змінами, внесеними згідно з постановою від 10 грудня 2004 р. № 8).
Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з державною службою на два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену від відбуття призначеного основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати засуджену періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід, домашній арешт, ОСОБА_6 не продовжувався.
Речові докази:
- грошові кошти в сумі 2000 гривень, що знаходяться на зберіганні УФЗБО ГУМВС України в Дніпропетровській області, - повернути за належністю ОСОБА_8 ;
- цифровий носій інформації СД-карта с.н. MM8GR01GUCCA-MG, «DVD-R TRAXDATA 4.7 CG», «DVD-R Verbatim 4.7 CG», електронні носії Micro-SD № 480-т, Micro-SD № 481-т, Micro-SD № 482-т, - зберігати при матеріалах провадження;
- особову справу ОСОБА_6 , матеріали фактичної перевірки ФОП « ОСОБА_7 », пояснення від імені ОСОБА_7 , довідку начальника ТДІ з ПП, посадову інструкцію ОСОБА_6 , аркуш А4 з рукописним написом олівцем, - зберігати при матеріалах провадження.
На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Суддя ОСОБА_1