УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 , секретаря ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0005117 від 04.05.2018 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0005117 від 04.05.2018 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України про накладення арешту на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальність «Міжнародна пластикова мануфактура», ідентифікаційний код юридичної особи - 41079119, місцезнаходження юридичної особи: 04073, м. Київ, пр. Бандери Степана, 6, що на праві власності належить ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ТОВ «Пластко України», заборонивши вчиняти будь-які реєстраційні дії

На обгрунтування доводів клопотання слідчим зазначено, що Слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005117 від 04 травня 2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що що на початку січня 2017 року група осіб із числа: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ТОВ «Пластко Україна» в особі ОСОБА_9 , за попередньою змовою, діючи в групі, умисно з корисливих мотивів розробили злочинний план по заволодінню грошовими коштами ОСОБА_7 .. З цією метою запропонували ОСОБА_7 стати засновником ТОВ «Міжнародна Пластикова Мануфактура» з часткою в статутному капіталі 45% і внести гроші в сумі 7 430 000 гривень, для подальшого ведення господарською діяльності, що і було зроблено останнім. Інші засновниками також мали внести у статутний капітал грошові кошти та майно, але умови створення статутного капіталу виконали не в повній мірі та не внесли грошові коштів до статутного фонду/ А також встановлено, що ОСОБА_8 було внесено до статутного фонду термопластавтомати із маркуванням JPSS260-22/11(16) та JPSS260-48/31(19), але на складі зберігання вказані станки відсутні, а також маркування в акті прийому-передачі майна на баланс товариства не відповідає дійсності. Таким чином група вказаних осіб вчинила усі дії, які вважала за необхідне для вчинення шахрайства в особливо великих розмірах, а саме заволодіння майном та корпоративними правами, що належить ОСОБА_7 але з причин що не залежали від їх волі не довели злочин до кінця.

10 травня 2018 року у кримінальному провадженні корпоративні права ТОВ «Міжнародна пластикова мануфактура» були визнані речовим доказом, а сама як об`єкт кримінально протиправних дій.
Таким чином, корпоративні права ТОВ «Міжнародна пластикова мануфактура» являються речовим доказом вчинених кримінального правопорушення, оскільки відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

З метою збереження речових доказів, слідчий просив накласти арешт на корпоративні права ТОВ «Міжнародна пластикова мануфактура», шляхом заборони державним реєстраторам, посадовим особам (нотаріусам» МЮ України та його територіальним органам вчиняти будь-які дії, пов`язані з перереєстрацією та внесенням змін до установчих документів зазначеного Товариства.
Слідчий, представник потерпілого у судовому засіданні клопотання підтримали та просили про його задоволення.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Положення частини другої ст. 170 КПК України визначають, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вимоги.
Так, встановлено, що Слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005117 від 04 травня 2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

В рамках даного кримінального провадження слідчий звернувся до суду про накладення арешту на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальність «Міжнародна пластикова мануфактура», ідентифікаційний код юридичної особи - 41079119, місцезнаходження юридичної особи: 04073, м. Київ, пр. Бандери Степана, 6, що на праві власності належить ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ТОВ «Пластко України», зазначаючи необхідність у такому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, як забезпечення збереження речового доказу.
Разом з тим майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не відповідає ознакам визначеним ст. 98 КПК України, а у постанові слідчого, якою відповідні корпоративні права ТОВ «Міжнародна пластикова мануфактура визнано речовим доказом, також не наведено будь-якого обгрунтування, за якого слідчий прийшов до висновку, що корпоративні права вказаного Товариства є об`єктом, на які спрямовано кримінально-протиправні дії та у який спосіб останні можуть бути використані як речовий доказ у кримінальному провадженні.
Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в рамках якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість і недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0005117 від 04.05.2018 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1