Ухвала
08 червня 2018 року

м. Київ

справа № 517/5/15-к

провадження № 51-6572 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судове рішення постановлене щодо нього,
встановив:
Відповідно до вимог кримінального процесуального закону касаційна скарга повинна відповідати вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції, судове рішення, що оскаржується, обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. Крім того, вказуються вимоги особи, що подає скаргу та до неї додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Проте засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким, відповідно, внесено зміни до КПК і визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд. Однак засуджений неправильно зазначив найменування суду касаційної інстанції, до якого він подає касаційну скаргу.

Крім того, як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений чітко не вказує яке саме судове рішення оскаржує, адже у касаційній скарзі він говорить про вирок від 18 липня 2017 року та ухвалу від 13 грудня 2017 року, що перешкоджає суду касаційної інстанції визначитися з предметом перевірки у касаційному порядку.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Також, положеннями ст. 436 КПК встановлено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак, касаційна скарга не містить вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Вказане позбавляє можливості встановити дійсну позицію ОСОБА_4 щодо результатів касаційного розгляду.
Крім того, усупереч ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги не долучено належним чином завірених копій оскаржуваних судових рішень.
Це не лише становить формальне порушення ч. 5 ст. 427 КПК, але й по суті позбавляє Суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 КПК та переглянути оскаржувані судові рішення в порядку, передбаченому главою 32 КПК.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, відповідно до ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами саме норм права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судове рішення постановлене щодо нього залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог, касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3