УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: адвоката ОСОБА_3 ,який є захисником підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

клопотання адвоката ОСОБА_3 , який є захисником і діє в інтересах підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2018 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №012088 від 15 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИВ:
08 травня 2018 року адвокат ОСОБА_3 , який є захисником і діє в інтересах підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2018 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №012088 від 15 листопада 2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2018 року було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене 22-23 січня 2018 року, в тому числі під час особистого обшуку ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а саме: годинник в корпусі з металу білого кольору із написом «Breitling» 1884 на циферблаті та застібці браслету, перстень із металу сірого кольору із вставкою прямокутного кольору, банківську картку № НОМЕР_1 , банківську картку № НОМЕР_2 , банківську картку № НОМЕР_3 , банківську картку № НОМЕР_4 , банківську картку № НОМЕР_5 , дисконтні картки в кількості п`яти штук; ремінь чорного кольору із написом на пряжці «Zilli»; шнурки чорного кольору; візитниця чорного кольору; сережки жіночі із металу жовтого кольору і камінням; ліска із підвіскою у вигляді кружечка із металу білого кольору в середині якого наявний камінь білого кольору; чорна жіноча сумка; три візитки; сім дисконтних карток; гроші в сумі 3 гривні 20 копійок, 60 центів, 1 Євро, 12 російських рублів, паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_4 , виданий 12 листопада 2011 року; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_7 ; дві банківські картки «Приват Банк» № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_7 , гроші в сумі 700 гривень, 150 Євро, 2150 доларів США, один ключ від квартири за адресою: АДРЕСА_1 та брелок від вхідних дверей домофону, паспорт громадянина РФ на ім`я ОСОБА_8 та два посадочних талона Musit Miriam № НОМЕР_10 , паспорт громадянина РФ на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , банківська картка «Приват Банк» № НОМЕР_11 , банківська картка «ОТП банк» № НОМЕР_12 , п`ять бланків з підписом та печаткою ЗАД «Домла», технічний паспорт на автомобіль «Mercedes Vito», WDF1694, днз НОМЕР_13 , ключ від вхідних дверей та магнітний ключ від домофону.

Однак, арешт на майно було накладено необґрунтовано, з огляду на таке. Так, клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було розглянуте без повідомлення власників зазначеного у клопотанні майна, що як наслідок потягло істотне порушення їх прав, позбавило можливості надати докази та заперечення щодо наявності підстав для накладення арешту на майно.

Крім того в кримінальному провадженні №012088 від 15 листопада 2017 року в якому ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України, цивільний позов не заявлено, матеріальної шкоди не завдано, в диспозиціях статей відсутнє основне або додаткове покарання у виді конфіскації майна. Також немає жодних ознак, які б вказували на те, що вилучені речі предмети та документи містять на собі сліди вчинення злочину, та відповідно можуть бути речовими доказами в кримінальному провадженні №012088 від 15 листопада 2017 року, тобто відповідає критеріям, які передбачені ст.98 КПК України, а тому потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження відпала.

Адвокат ОСОБА_3 , який є захисником підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав, просив слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі.

Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_9 , в провадженні якої перебуває кримінальне провадження №012088 від 15 листопада 2017 року, в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду повідомлялася належним чином, причин неявки слідчому судді повідомлено не було, а тому враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності слідчого.

Слідчий суддя, вислухавши думку адвоката ОСОБА_3 , який є захисником підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, а також дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, вважає, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження-судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя приходить до висновку про наявність в ОСОБА_4 , ОСОБА_5 права на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують ,що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення,пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове ,до скасування у встановленому цим Кодексом порядку,позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя ,суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного,обвинуваченого, засудженого,третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУ Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №012088 від 15 листопада 2017 року. В рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2018 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене 22-23 січня 2018 року, в тому числі під час особистого обшуку ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , перелік якого вказано вище. Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення вказаного арешту стало існування достатніх підстав вважати, що вилучене майно має ознаки речових доказів, тому на нього було накладено арешт з метою збереження речових доказів та не допущення їх знищення.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак вони мають бути об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Під час судового розгляду встановлено, що незважаючи на те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні триває, у кримінальному провадженні №012088 від 15 листопада 2017 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України, майно, яке було вилучене під час особистого обшуку та належить особисто ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , зазначене в ухвалі про арешт майна, не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, відсутні відомості що набуті кримінально протиправним шляхом, чи можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто є речовим доказом в кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_4 , ОСОБА_5 належним їм особистим майном на підставі зазначених обставин, оскільки адвокатом ОСОБА_3 , який є захисником підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

У зв`язку з чим вважає доцільним частково скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2018 року, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання адвоката ОСОБА_3 , який є захисником підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про часткове скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню.

Поряд із тим, адвокатом ОСОБА_3 , який є захисником підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , не спростовано висновок слідчого судді про відповідність критеріям ст. 98 КПК України інших речей, предметів, документів, які були вилучені 22-23 січня 2018 року в рамках кримінального провадження №012088 від 15 листопада 2017 року, а тому клопотання в цій частині слід залишити без задоволення.

Керуючись вимогами ст. ст.170,171,173,174,309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 ,який є захисником і діє в інтересах підозрюваних ОСОБА_4 . ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 січня 2018 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №012088 від 15 листопада 2017 року задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, накладений у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №012088 від 15 листопада 2017 року, ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 листопада 2017 року (справа №752/25574/17, провадження №1-кс/752/739/18), в частині , а саме:
-дисконтні картки в кількості п`яти штук;

-ремінь чорного кольору із написом на пряжці «Zilli»;

-шнурки чорного кольору;

-візитниця чорного кольору;

-сережки жіночі із металу жовтого кольору і камінням;

-ліска із підвіскою у вигляді кружечка із металу білого кольору в середині якого наявний камінь білого кольору;

-чорна жіноча сумка;

-три візитки;

-сім дисконтних карток;

-паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_4 , виданий 12 листопада 2011 року;

-посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_7 ;

-один ключ від квартири за адресою: АДРЕСА_1 та брелок від вхідних дверей домофону.

У задоволенні клопотання в іншій частині - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1