Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/2131/17
№ 1-кп/733/22/18
Вирок
Іменем України
"11" травня 2018 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

її представника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000016 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Монастирище Ічнянського району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого, раніше не судимого, в здійсненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
19 січня 2017 року близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в умовах достатньої видимості по вулиці Центральній в с. Монастирище Ічнянського району Чернігівської області зі сторони вулиці Багметівської в напрямку вулиці Забілівської ділянкою дороги, яка безпосередньо прилягає до території Монастирищенської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, облаштованої дорожніми знаками 1.33 «Діти» та 5.35.1 «Пішохідний перехід». Рухаючись у даному напрямку, в порушення вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 п.п. б) Правил дорожнього руху України, який передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.3 Правил дорожнього руху України, який передбачає, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 18.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, ОСОБА_4 не вибрав безпечну швидкість, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, а саме те, що дорожнє полотно було обледеніле та була ожеледиця, не слідкував за змінами дорожньої обстановки та належним чином не відреагував на дорожні знаки 1.33 «Діти» та 5.35.1 «Пішохідний перехід», внаслідок чого допустив наїзд керованим ним автомобілем на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху вищевказаного автомобіля, що спричинило смерть ОСОБА_8 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_8 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 20 від 19 січня 2017 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: політравма: відкрита черепно-мозкова травма, множинні садна, синці, забійні рани обличчя, крововилив із внутрішньої поверхні м`яких тканин голови в лобній ділянці зліва, перелом лобної кістки зліва з переходом на основу черепа, плямисті та обмежено дифузні субарахноїдальні крововиливи обох півкуль головного мозку; закрита травма грудної клітки: двобічні прямі переломи обох перших ребер, розрив міжреберцевого диску між 1-им та 2-им грудними хребцями, крововилив над твердою мозковою оболонкою спинного мозку в ділянці перелому, крововиливи обох легень, правосторонній гемоторакс (рідка кров в плевральній порожнині близько 400 мл); закрита травма органів черевної порожнини: надрив вісцеральної поверхні в ділянці воріт селезінки;
Відкритий багато уламковий перелом правої великогомілкової кістки в нижній третині; множинні синці тіла. Вищенаведений комплекс тілесних ушкоджень виник від дії тупих предметів, за механізмом удару та стиснення по давності може відповідати 19 січня 2017 року. Весь описаний вище комплекс тілесних ушкоджень, в сукупності, за ознакою небезпеки в мить спричинення, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які утворилися внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі при зіткненні легкового автомобіля з пішоходом.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 19 січня 2017 року близько 15 години 30 хвилин він рухався автомобілем марки ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Центральній в с. Монастирище Ічнянського району Чернігівської області зі сторони вулиці Багметівської в напрямку вулиці Забілівської ділянкою дороги, яка безпосередньо прилягає до території Монастирищенської ЗОШ, з порушення вимог п.1,5; 2,3; п.12,1; п. 12,3; 18,1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив наїзд на потерпілого ОСОБА_8 , що спричинило смерть останнього. Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_6 , він визнав повністю та згоден відшкодувати матеріальну та моральну шкоду. Просив суд застосувати відносно нього Закон України «Про амністію у 2016 році», та повідомив про свою обізнаність щодо наслідків застосування такого закону.
Потерпіла ОСОБА_6 , мати потерпілого ОСОБА_8 , в судовому засіданні показала, що 19 січня 2017 року близько 15-10 год. вона знаходилась на роботі в магазині неподалік від школи. В цей час шкільний автобус приїжджає по дітей. Перебуваючи на роботі, їй повідомили, що легковий автомобіль збив її сина ОСОБА_8 . Вибігши на дорогу, вона побачила рюкзак сина, який лежав на дорозі. Обійшовши автомобіль, вона побачила ОСОБА_9 , який лежав весь в крові. Обвинувачений стояв поруч. Автобус стояв перпендикулярно до школи. На запитання, хто це скоїв, ОСОБА_4 відповів, що її сина збив він. Від отриманих травм ОСОБА_8 помер на місці ДТП. Заявлений цивільний позов до обвинуваченого вона підтримала в повному обсязі, вказавши, що через протиправні дії ОСОБА_4 вона втратила сина, в зв`язку з чим змушена нести матеріальні витрати, пов`язані з похованням дитини, в сумі 18514 гривень 00 копійок. Витрати на правову допомогу за участь в даному кримінальному проваджені становлять 9000 гривень 00 копійок. Моральну шкоду вона оцінює в 400 000 гривень, яка виразилась в порушенні нормальних життєвих зв`язків, повноцінного існування родини, постійних душевних стражданнях в зв`язку з непоправною втратою дитини. Наполягає на суворості покарання останньому.
Неповнолітня свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 19 січня 2017 року близько 3 години дня після уроків вони гралися біля школи. Коли приїхав автобус, ОСОБА_9 попрощався із однокласниками та почав переходити дорогу, прямуючи до матері, яка працює поряд із школою. Десь посередині дороги він підсковзнувся і упав, а в цей час рухався автомобіль, який здійснив наїзд на нього.
В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_11 вказав, що він стояв на східцях шкільного автобуса. Богдан біля автобуса попрощався з усіма однокласниками та пішов переходити дорогу, але серед дороги підсковзнувся та впав. Він самого ДТП не бачив.
Неповнолітній свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він являється однокласником ОСОБА_9 та 19 січня 2017 року після уроків вони чекали шкільного автобуса. Коли приїхав автобус, ОСОБА_9 попрощався з ними, а він пішов в середину автобуса. Сівши на перше сидіння, він почув крики про те, що сталася аварія. Потім він побачив працівника поліції, який почав надавати медичну допомогу ОСОБА_9 , але вже було пізно. Через деякий час вони поїхали додому.
Неповнолітня свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні дала аналогічні показання.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні дала показання суду, що вона працює вчителем Монастирищенської ЗОШ, фактично обвинуваченого не знає, але працює з тещею останнього. 19 січня 2017 року близько 3 години вони чекали шкільного автобуса на подвір`ї школи. Коли ОСОБА_9 пішов переходити дорогу, вона не бачила, так як в цей час розмовляла з ОСОБА_15 . Раптом вони почули глухий удар, подумавши, що колесо відпало від автомобіля. Але потім почули крик. До місця ДТП вона не підходила. Пізніше вона дізналася, хто був водієм даного автомобіля, який збив ОСОБА_9 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що вона також працює вчителем Монастирищенської ЗОШ. Близько 3 години 19 січня 2017 року вони чекали шкільного автобуса. Вона майже останньою зайшла до автобуса. Очевидцем самої ДТП не являється. Коли це трапилося, вона заспокоювала дітей, які сиділи в автобусі. Ніхто на вулицю не виходив.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що останньою вона заходила до шкільного автобуса, самої дорожньо-транспортної пригоди не бачила, лише почула звук автомобіля, який рухався поряд із автобусом, подумавши, що відпало колесо. Але потім стало відомо, що збили дитину. Вона відразу зателефонувала до головного лікаря Ічнянської ЦРЛ, але було вже пізно. Богдан загинув на місці ДТП.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що він являється водієм шкільного автобуса. Коли сталася аварія, він сидів за кермом. Почувши звук автомобіля, він побачив, як дитина ховається вже під машиною. Водій даного автомобіля почав надавати першу медичну допомогу хлопчикові, але останній був вже мертвий. Також він додав, що якби за кермом машини сидів більш досвідчений водій, то цього можна б уникнути.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що 19 січня 2017 року близько 3 години він підійшов до водія автобуса, щоб останній підвіз його. Він самого ДПТ не бачив. Лише почув крики та побачив вже збитого хлопчика, який лежав на дорозі мертвий.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується також матеріалами справи, а саме:
- витягом з кримінального провадження № 0000016(том 1 а.с.127);
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19 січня 2017 року, в якому задокументовано дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце в с. Монастирище по вулиці Центральна Ічнянського району Чернігівської області та зафіксовано місце ДТП; схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події, в яких зазначено місце розташування транспортних засобів відносно елементів проїзної частини, труп ОСОБА_8 , відбитки коліс, накатні колії, дорожні знаки, металева огорожа; ілюстративними фото таблицями до протоколу огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 19 січня 2017 року та DVD-RW диск з фото файлами (том 1 а.с.128-150);
- карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону (том 1 а.с.156-157);
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичногочи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 січня 2017 року, згідно якого видно, що ОСОБА_4 19 січня 2017 року о 18 годині 40 хвилин в стані алкогольного чи іншого сп`яніння не перебував (а.с.23-24);

- постановою про визнання речовим доказом, згідно якого речовим доказом визнано автомобіль марки ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , 1991 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_2 ,який переданий на зберігання до майданчика тимчасового зберігання транспортних засобів Ічнянського ВП Прилуцького ВП ГУПН в Чернігівській області (том 1 а.с.159);
- ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 січня 2017 року, на підставі якої накладений арешт на автомобіль ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 (том 1 а.с.160-161);
- висновком експерта № 43 від 07 березня 2017 року з якого вбачається, що на період проведення експертного огляду система рульового управління автомобіля марки ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , знаходилась у технічно-працездатному стані, при якому були відсутні які-небудь несправності, що впливають на її основні вихідні параметри. На період проведення експертного огляду система робочого гальма автомобіля марки ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , знаходилась у технічно-працездатному стані, при якому були відсутні які-небудь несправності, що впливають на її основні вихідні параметри (том 1 а.с.168-173);
- протоколом огляду транспортного засобу від 26 січня 2017 року згідно якого видно, що на нижній частині переднього бамперу справа знаходиться не закріплений уламок корпусу правої додаткової протитуманної фари, який тримається на дроті живлення. На бампері справа є пошкодження лако-фарбового покриття у вигляді тріщини 10х5 см. Інших пошкоджень на автомобілі не виявлено (том 1 а.с.177-181);

- протоколом огляду предметів від 26 січня 2017 року з додатками до нього, згідно яких об`єктом огляду є одяг трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому останній 19 січня 2017 року доставлявся з місця ДТП до Прилуцького МРВ СМЕ для проведення розтину, а саме: куртка чорна з біло-блакитним вставками, шапка чорна, светр чорний, гольф сірий, штани чорні синтетичні на підкладці, штани чорні (гамаші), майка сіра, труси сині, шкарпетки сірі з візерунками, рукавиці чорні, черевики шкіряні світло-коричневі на замку «блискавці». Дані речі поміщені до поліетиленового пакету білого кольору (том 1 а.с.186-208);
- висновком судово-медичної експертизи № 20 від 19 січня 2017 року, з якого видно, що ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: політравма: відкрита черепно-мозкова травма, множинні садна, синці, забійні рани обличчя, крововилив із внутрішньої поверхні м`яких тканин голови в лобній ділянці зліва, перелом лобної кістки зліва з переходом на основу черепа, плямисті та обмежено дифузні субарахноїдальні крововиливи обох півкуль головного мозку; закрита травма грудної клітки: двобічні прямі переломи обох перших ребер, розрив міжреберцевого диску між 1-им та 2-им грудними хребцями, крововилив над твердою мозковою оболонкою спинного мозку в ділянці перелому, крововиливи обох легень, правосторонній гемоторакс (рідка кров в плевральній порожнині близько 400 мл); закрита травма органів черевної порожнини: надрив вісцеральної поверхні в ділянці воріт селезінки; відкритий багатоуламковий перелом правої великогомілкової кістки в нижній третині; множинні синці тіла. Вищенаведений комплекс тілесних ушкоджень виник від дії тупих предметів, за механізмом удару та стиснення по давності може відповідати 19 січня 2017 року. Весь описаний вище комплекс тілесних ушкоджень, в сукупності, за ознакою небезпеки в мить спричинення, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Безпосередньою причиною смерті явився набряк-набухання головного мозку внаслідок відкритої внутрішньочерепної травми з переломом лобної кістки зліва з переходом на основу черепа та субарахноїдальними крововиливами, що підтверджується наявністю множинних ссадин, синців, забійних ран обличчя, крововиливу з внутрішньої поверхні м`яких тканин голови в лобній ділянці зліва, перелому лобної кістки зліва з переходом на основу черепа, плямистих та обмежено дифузних субарахноїдальних крововиливів обох півкуль головного мозку, сліду втиснення на мозочку від країв великого потиличного отвору також смуги вдавлення від крил основної кістки. Враховуючи дані, що були отримані під час дослідження трупних явищ смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 . Кров трупа ОСОБА_8 , 2006 року народження, відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. Враховуючи характер даних тілесних ушкоджень останні могли утворитись внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі при зіткненні легкового автомобіля з пішоходом (том 1 а.с.213-218);
- висновком експерта № 62 від 08 лютого 2017 року, згідно якого вбачається, що в слідах на пластиковому ковпаку з правого переднього колеса автомобіля та змиву на марлі, вилучених в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, знайдено кров людини. При серологічному дослідженні в слідах на пластиковому ковпаку з правого переднього колеса автомобіля та змиву на марлі, виявлено антиген А, який міг походити від особи із групою крові А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО, і так як кров потерпілого ОСОБА_8 , 2006 року народження, відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, то походження крові від нього не виключається (том 1 а.с.223-226);
- висновком судової транспортно-трасологічної експертизи № 52 від 20 лютого 2017 року відповідно до якої місце наїзду на ОСОБА_8 знаходиться поздовжньо не далі ніж 27,2 м від лінії умовного подовження стіни будинку № 6 та поперечно не ближче ніж 4,2 м до правого краю проїзної частини (том 1 а.с.231-233);
- висновком судової трасологічної експертизи № 174 від 10 лютого 2017 року згідно якої вісім уламків пластику розмірами 73,9х44,3 мм, 51,7х38 мм, 45х28 мм, 92х32,5 мм, 69,3х23,5 мм, 70х30 мм, 45,6х16,8 мм, 12х7,7 мм, вилучені 19 січня 2017 року під час огляду місця події по факту ДТП в АДРЕСА_1 біля будівлі Монастирищенської школи та уламок корпусу протитуманної фари розмірами 76,2х54,8х73,9 мм, вилучений 26 січня 2017 року при огляді автомобіля марки ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 до розділення складали одне ціле корпус протитуманної фари. Уламок пластику розмірами 16,5х14,6 мм до розділення ймовірно складав одне ціле з уламком корпусу протитуманної фари розмірами 76,2х54,8х73,9 мм та вісьмома уламками пластику розмірами 73,9х44,3 мм, 51,7х38 мм, 45х28 мм, 92х32,5 мм, 69,3х23,5 мм, 70х30 мм, 45,6х16,8 мм, 12х7,7 мм. Категорично встановити чи складали вони одне ціле неможливо через відсутність загальної лінії розділення (том 1 а.с.239-246);
- висновком службового розслідування за фактом ДТП за участю працівника Ічнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 26 січня 2017 року (том 1 а.с. 248-250);
- службовою-характеристикою від 19 січня 2017 року, згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 характеризується за місцем роботи позитивно (том 1 а.с.253);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 08 лютого 2017 року та схемою до протоколу, за участю потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_17 та спеціаліста авто техніка НДЕКЦ УМВС в Чернігівській області з метою перевірки та уточнення відомостей по факту ДТП (том 1 а.с.258-269);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20 лютого 2017 року та схемою до протоколу, за участю потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_18 з метою перевірки та уточнення відомостей по факту ДТП (том 2 а.с.1-12);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20 лютого 2017 року та схемою до протоколу, за участю потерпілої ОСОБА_6 , її захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 (том 2 а.с.13-22);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 09 березня 2017 року та схемою до протоколу, за участю потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_11 з метою перевірки та уточнення відомостей по факту ДТП (том 2 а.с.23-34);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 09 березня 2017 року та схемою до протоколу, за участю потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_10 з метою перевірки та уточнення відомостей по факту ДТП (том 2 а.с.35-44);
- висновком судової автотехнічної експертизи № 6031/17-52 від 21 вересня 2017 року, згідно якої в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_4 при русі в населеному пункті повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.4 ПДР України, а з моменту виникнення небезпеки для руху - відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України. Для оцінки дій водія ОСОБА_4 вимогам п. 12.4 ПДР спеціальних знань в області судової авто техніки не потрібно. Дана оцінка може бути зроблена слідством самостійно шляхом порівняння фактичної швидкості руху автомобіля ВАЗ з максимально допустимою швидкістю руху транспортних засобів на ділянці скоєння ДТП (том 2 а.с.55-63);

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи від 07 грудня 2017 року, відповідно до якої в умовах місця події водій автомобіля ВАЗ, з технічної точки зору, в момент виникнення небезпеки для руху повинен був діяти у відповідності до технічних вимог п. 12.4, п. 12.3 (з урахуванням визначення терміну «небезпека для руху» п. 1.10) ПДР України. З технічної точки зору після організації та проведення безпечних ходових випробувань автомобіля ВАЗ, в умовах місця події, за аналогічним дорожнім покриттям, з виміром фактичних параметрів величини сталого уповільнення при екстреному гальмуванні за допомогою відповідного деселерометра (який вимірює величини уповільнення незалежно від відстані дорожнього покриття), шляхом порівняння отриманої фактичної величини уповільнення автомобіля ВАЗ при екстреному гальмуванні з нормативними вказаними вище в розрахунку 2. Так, в умовах місця події за показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 за умов, якщо первинний контакт відбувся або без гальмування, або на початку гальмування автомобіля ВАЗ, за умов, якщо величина фактичного уповільнення буде дорівнювати 1,0 м/с2 або менше, то відповідно водій був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду, а за умов, якщо величина фактичного уповільнення буде складати 2,0 м/с2 або більше, то відповідно водій мав технічну можливість уникнути наїзду з зупинкою до місця падіння пішохода (том 2 а.с.73-80);

- повідомленням про підозру від 18 грудня 2017 року, згідно якого ОСОБА_4 своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_8 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України (том 2 а.с.81-83).

Таким чином суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши покази обвинуваченого, потерпілої ОСОБА_6 , свідків, проаналізувавши все в сукупності, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Переходячи до вибрання міри покарання, суд враховує суспільну небезпеку здійсненого кримінального правопорушення, його характер та ступінь. Особа обвинуваченого ОСОБА_4 за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Згідно досудової доповіді, складеної фахівцем (з питань соціальної роботи із суб`єктами пробації) Ічнянського РВ з питань пробації, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушень та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький.

До пом`якшуючих вину обставин обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття.

Обтяжуючих вину обставин обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України суд не вбачає.

Обираючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким необережним злочином, особу винного та його позицію до вчиненого, який вчинив необережне тяжке кримінальне правопорушення, одружений, маючий на утриманні малолітню доньку ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (том 2 а.с.88), раніше не судимий (том 2 а.с. 89), працює інспектором сектору реагування патрульної поліції № 1 Ічнянського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області (том 2 а.с.95), за місцем роботи та проживання характеризується позитивно (том 2 а.с.97-98), згідно медичних довідок у лікарів психіатра та нарколога на диспансерному обліку не перебуває (том 2 а.с.92-93), та зважаючи на позицію потерпілої, яка наполягала на суворості покарання, вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання, яке буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі в межах санкції даної статті, з позбавленням права керувати транспортними засобами, однак суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування як основного так і додаткового покарання на підставі п. В ст.1 та ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 є особою, яка визнана винною у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, оскільки ОСОБА_4 є особою не позбавлений батьківських прав, який на день набрання чинності цим Законом має дитину, якій не виповнилося 18 років, та враховуючи відсутність підстав до кого амністія не застосовується, передбачених ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ст. 10 Закону України "Про амністію у 2016 році" питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого(підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
По кримінальному провадженню потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 18514 (вісімнадцять тисяч п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок, моральної шкоди в сумі 400 000 (чотириста тисяч) гривень 00 копійок та витрат на правову допомогу в розмірі 9000 (дев`ять) тисяч гривень 00 копійок , який підлягає до задоволення в повному обсязі, так як в судовому засіданні повністю доведено нанесення потерпілій обвинуваченим матеріальної та моральної шкоди, яка виразилась в понесенні матеріальних витрат в сумі 18514 грн., пов`язаних з похованням дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та 400 000 грн. моральної шкоди, яка виразилась в душевних стражданнях та моральних переживаннях, пов`язаних в зв`язку з непоправною втратою дитини. А також стягнути із обвинуваченого на користь ОСОБА_6 за надання правової допомоги 9000 гривень 00 копійок, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 21 грудня 2017 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 75 від 21 грудня 2017 року.
Процесуальні витрати, в частині витрат пов`язаних з проведенням експертиз по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, на підставі ст.ст.118,124,126 КПК України.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 367 371, 373-374, 376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити міру покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
На підставі ст.1,10,15 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначених основного і додаткового покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - не обирати .
Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 18514 (вісімнадцять тисяч п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок, моральну шкоду в сумі 400 000 (чотириста тисяч) гривень 00 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 9000 (дев`ять) тисяч гривень 00 копійок
Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави 9610 (дев`ять тисяч шістсот десять) гривень 64 копійки в рахунок відшкодування витрат, понесених на проведення експертиз по даному кримінальному провадженню.

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили:
-куртку чорну з біло-блакитним вставками, шапку чорна, светр чорний, гольф сірий, штани чорні синтетичні на підкладці, штани чорні (гамаші), майку сіру, труси сині, шкарпетки сірі з візерунками, рукавиці чорні, черевики шкіряні світло-коричневі на замку «блискавці», які поміщені до поліетиленового пакету білого кольору з написом літерами різного кольору «jumbo» під написом літерами синього кольору «shop online, www.- jumbo. gr», який опечатаний биркою з відтиском печатки «Для пакетів» прокуратури Чернігівської області, що знаходяться в кімнаті для зберігання речових доказів прокуратури Чернігівської області, передати потерпілій ОСОБА_6 .
-автомобіль марки ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , 1991 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , який переданий на зберігання до майданчика тимчасового зберігання транспортних засобів Ічнянського ВП Прилуцького ВП ГУПН в Чернігівській області, передати власнику.

Вирок може бути оскаржений в Чернігівський апеляційний суд через Ічнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1