Справа №295/3845/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів, Житомирської області, громадянина України, засудженого 17.10.2014 року Віньковецьким районним судом Хмельницької області за ст. ст. 162 ч.1,71,72 КК України на 4 років 2 місяців позбавлення волі -

з участю:

прокурора ОСОБА_4

представника ЖВК (№4) ОСОБА_5

в с т а н о в и в :
Засуджений ОСОБА_6 звернувся з заявою про умовно-дострокове звільнення.

В судове засідання засуджений не з`явився, просить справу розглядати у його відсутність. Суд, за погодженням з учасниками судового провадження, розглядає заяву у відсутність останнього.

Представник ЖВК (№4) в судовому засіданні зазначив, що за час перебування у виправній установі засуджений порушує режим тримання, за що на нього неодноразово накладалися стягнення у вигляді поміщення в ПКТ та ДІЗО, оголошувалися догани. Зазначив, що засуджений не бажає працювати та не довів свого виправлення, а тому слід відмовити у застосуванні умовно-дострокового звільнення.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку щодо відмови в задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення представника ЖВК (№4), думку прокурора та дослідивши матеріали справи і матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до роз`яснень ст. 81 КК України єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумління поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та інше.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, тощо.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. Крім цього, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений 17 жовтня 2014 року Віньковецьким районним судом Хмельницької області за ст. ст. 162 ч.1,71,72 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, з 25 січня 2015 року відбуває покарання в Житомирській виправній колонії (№4).

За цей період часу засуджений допустив 35 порушень режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності начальником колонії, поміщувався в ДІЗО та ПКТ. Заохочень немає. Крім того, до праці засуджений не залучається, у зв`язку з небажанням працювати.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з моменту її винесення.

Суддя ОСОБА_1