Справа № 159/1795/18
Провадження № 1-кп/159/222/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл. в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 170 301 100 006 64 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , фактично мешкає (зі слів) у АДРЕСА_1 , громадянки України, з освітою неповною середньою, не працюючої, розлученої, має на утриманні 7 о неповнолітніх дітей, непрацездатної (здійснює догляд за дитиною до 3 х річного віку), раніше не притягалась до кримінальної відповідальності,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_4 о 16 год. 18 хв. 26.03.18 р., діючи умисно з корисливих спонукань, спрямованих на власне збагачення, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у приміщенні станції технічного обслуговування автомобілів, що розташована за адресою: м. Ковель Волинської області, вул. Сагайдачного, шляхом вільного доступу із шухляди столу таємно викрала грошові кошти в сумі 500 грн. купюрою номіналом 500 грн., чим завдала потерпілому ОСОБА_3 майнову шкоду на вказану вище суму.

Вказане вище обвинувачення пред`явлено обвинуваченій ОСОБА_4 згідно з обвинувальним актом, складеним 30.03.18 р. слідчим СВ Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, що затверджений тоді ж прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області. Обвинувальний акт надійшов до суду 12.04.18 р..

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування між обвинуваченою та потерпілим 30.03.18 р. укладена угода про примирення, що надійшла до суду разом з обвинувальним актом.

За умовами угоди про примирення обвинувачена повністю визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у обсязі пред`явленого їй обвинувачення. Потерпілому повністю відшкодовано завдані збитки. Сторонами узгоджено міру покарання для обвинуваченої в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 грн..

Потерпілим підтверджено в суді повне відшкодування йому обвинуваченою заподіяних злочином збитків шляхом повернення суми у розмірі викраденої у повному обсязі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди для обвинуваченої, відповідає положенням п. п. 1 - 2 ч. 1 ст. 65 КК України та положенням Загальної частини КК України.

Суд прийшов до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; обвинувачена цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані в разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

На переконання суду, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам сторін та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження такої.

Виходячи з викладеного, угода про примирення підлягає затвердженню.

Долю речового доказу слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальних витрат у справі немає.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 468, 469, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду про примирення від 30 березня 2018 року у кримінальному провадженні № 120 170 301 100 006 64 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, укладену між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Речовий доказ у справі CD R диск зеленого кольору, що зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1