Справа №487/5504/17 15.06.2018
У Х В А Л А
15 червня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 червня 2018 року у відношенні
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.4 ст. 187 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
підозрюваний ОСОБА_6
захисник ОСОБА_5 .
Короткий зміст рішення слідчого судді.
У задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 про незаконне затримання та тримання під вартою - відмовлено.
Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 18 години 25 хвилин 30.07.2018 р.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу про незаконне затримання та тримання під вартою, визнати протиправним незаконне затримання та подальше тримання під вартою ОСОБА_6 , звільнити останнього з-під варти.
Відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає, що затримання ОСОБА_6 є незаконним. Посилається на те, що із протоколу затримання від 31.05.2018 р. неможливо встановити, яка саме уповноважена особа затримала ОСОБА_6 . Із протоколу затримання вбачається, що подія кримінального правопорушення сталася 25.08.2017 р., а затримання відбулося 31.05.2018 р. (через 9 місяців), у зв`язку із чим підстави для затримання є непереконливими. Вважає, що наведені прокурором обставини затримання не відповідають дійсності. ОСОБА_6 пояснював, що його затримала невідома особа на його робочому місці на будівництві приблизно о 13.00 год. 31.05.2018 р. та доставила до Заводського ВП. У відділку поліції без присутності адвоката невідомим слідчим були відібрані у нього пояснення.
Вважає, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочину є необґрунтованою. Із доданих до клопотання документів взагалі неможливо встановити причетність ОСОБА_6 до подій 25.08.2017 р.
Зазначає, що встановлені слідчим суддею ризики є недоведеними. На думку апелянта, запобігти зазначеним у клопотанні слідчого ризикам можливо обранням більш м`якого запобіжного заходу.
Посилається на те, що ОСОБА_6 перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_8 , має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , має неофіційну роботу.
Встановлені слідчим суддею обставини.
ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 25.08.2017 р., приблизно о 00:05 год., знаходячись неподалік зупинки транспортних засобів Бутоми, що на перетині вулиць Крилова та Курортної (Бутоми) в м. Миколаєві, разом із іншою особою, наніс удар ОСОБА_10 в область обличчя, від чого останній впав на землю. Продовжуючи свої протиправні дії, інша особа разом з ОСОБА_6 почали наносити ОСОБА_10 удари ногами та руками в область голови та тіла, від чого ОСОБА_10 втратив свідомість. Після чого, інша особа заволоділа мобільним телефоном марки NOMI, який належав ОСОБА_10 . В результаті протиправних дій з боку іншої особи та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 у лікарні швидкої медичної допомоги ОСОБА_10 , не приходячи до тями, помер.
Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків, чи інших осіб у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою. Наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та інших осіб, пов`язаних з досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні з метою примушення до зміни показань; вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки.
Стосовно скарги захисника про незаконне затримання слідчий суддя зазначив, що вона не підлягає задоволенню.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора про її необґрунтованість, вивчивши матеріали судового провадження та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.
Слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтовану підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 121, ч.4 ст. 187 КК України, тобто у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину. За вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років з конфіскацією майна.
Докази, на які послався в обґрунтування клопотання слідчий, і які врахував слідчий суддя, доводять наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 121, ч.4 ст. 187 КК України.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_6 , який не працює та не має законних джерел до існування.
З огляду на зазначені дані про особу підозрюваного, враховуючи ступінь тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , суд вважає правильними висновки слідчого судді про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших осіб, з метою примушення до зміни показань, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Наведені захисником в апеляційній скарзі відомості про особу підозрюваного, який має цивільну дружину та малолітню дитину, не зменшують наявні ризики.
З огляду на наявність встановлених ризиків є правильними висновки слідчого судді, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не достатні для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.
Апеляційний суд вважає, що при розгляді клопотання доведені обставини, передбачені п. п. 1-3 ч.1 ст. 194 КПК України.
Доводи захисника щодо незаконного затримання ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду не обговорюються, оскільки ухвала слідчого судді у цій частині не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Згідно ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого з моменту затримання.
Цих вимог закону слідчим суддею не дотримано. Тому, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а строк тримання під вартою слід рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 31.05.2018 р. до 29.07.2018 р.
Враховуючи, що ухвала слідчого підлягає скасуванню, але ж з інших підстав, ніж просив апелянт, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 405,407 ч.3,422,423, 424,532 КПК України, суд,
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 червня 2018 року у відношенні ОСОБА_6 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника відділення СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати у відношенні ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали до 29 липня 2018 року 18 год 25 хв.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3