Справа № 1-419/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" травня 2011 р.

Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого - судді Бородія В.М.,

при секретарі Домшевській Г.В.,

за участю прокурора Пересунько С.С.,

потерпілої ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки міста Києва, громадянки України, яка має середню освіту, не заміжньої, має на утриманні дитину 2006 року народження, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_2, раніше не судимої,

у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 185 та ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

17 січня 2011 року, близько 13 години, ОСОБА_2, з корисливих спонукань, з метою крадіжки чужого майна, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1, де працювала нянькою, помітила на полиці серванту шкатулку із золотити ювелірними виробами, які належать ОСОБА_1 та у неї виник намір на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих спонукань, ОСОБА_2, достовірно знаючи, що у квартирі відсутні господарі та що за її діями ніхто не спостерігає, вказаного дня, близько 13 години таємно викрала ювелірний золотий виріб - булавку вартістю 200 гривень, яка належить ОСОБА_1, чим заподіяла останній майнову шкоду на вказану суму, а викраденим розпорядилась на власний розсуд.

Окрім цього, 24 січня 2011 року, близько 11 години ОСОБА_2, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 та достовірно знаючи, що на полиці серванту знаходиться шкатулка із золотими ювелірними виробами, які належать ОСОБА_1, вирішила таємно, повторно викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих спонукань, ОСОБА_2, достовірно знаючи, що у квартирі відсутні господарі та що за її діями ніхто не спостерігає, вказаного дня, близько 11 години, таємно, повторно викрала ювелірний золотий виріб - каблучку вартістю 396 гривень, яка належить ОСОБА_1, чим заподіяла останній майнову шкоду на вказану суму, а викраденим розпорядилась на власний розсуд.

Окрім цього, 27 січня 2011 року, близько 14 години, ОСОБА_2, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 та достовірно знаючи, що на полиці серванту знаходиться шкатулка із золотими ювелірними виробами, які належать ОСОБА_1, вирішила таємно, повторно викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих спонукань, ОСОБА_2, достовірно знаючи, що в кімнаті відсутні господарі, що за її діями піхто не спостерігає, вказаного дня близько 14 години - таємно, повторно викрала ювелірний золотий виріб - браслет вартістю 400 гривень, який належить ОСОБА_1, чим заподіяла останній майнову шкоду на вказану суму, а викраденим розпорядилась на власний розсуд.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину в інкримінованих їй злочинах, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, визнала повністю, визнала всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред'явлені в обвинуваченні, погодилася з переліком викраденого майна, його вартістю, повністю визнала позовні вимоги потерпілої, запевнила, що кається у вчиненому, що більше злочинів скоювати не буде, просить врахувати її бажання виправитись без ізоляції від суспільства.

Вона також дала показання, що 17 січня 2011 року, близько 13 години, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1, де працювала нянькою, вона помітила на полиці серванту шкатулку із золотити ювелірними виробами, які належать ОСОБА_1 та у неї виник намір на таємне викрадення чужого майна.

Близько 13 години вона таємно викрала ювелірний золотий виріб - булавку, яка належить ОСОБА_1 Вона погоджується, що в цей день заподіяла потерпілій майнову шкоду на суму 200 гривень.

Окрім цього, 24 січня 2011 року, близько 11 години, вона, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 та достовірно знаючи, що на полиці серванту знаходиться шкатулка із золотими ювелірними виробами, які належать ОСОБА_1, вирішила повторно викрасти чуже майно.

Близько 11 години, вона таємно викрала ювелірний золотий виріб - каблучку. Вона погоджується, що цими діями заподіяла потерпілій майнову шкоду на суму 396 гривень.

Окрім цього, 27 січня 2011 року, близько 14 години, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 та достовірно знаючи, що на полиці серванту знаходиться шкатулка із золотими ювелірними виробами, які належать ОСОБА_1, вона вирішила таємно, повторно викрасти чуже майно.

Близько 14 години вона таємно, повторно викрала ювелірний золотий виріб - браслет. Вона погоджується, що заподіяла цими діями потерпілій збитки на суму 400 гривень.

Показання підсудної відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до частини 3 ст.299 КПК України, суд за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з'ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз'яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини та розмір цивільного позову у апеляційному порядку.

Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_2 вчинила злочин передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Окрім цього, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, ОСОБА_2 вчинила злочин передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Обираючи покарання ОСОБА_2, суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, що вказані злочини відносяться до категорії середньої тяжкості, особу винної, яка по місцю проживання характеризувалася позитивно, раніше не судимої.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудної, суд визнає щире каяття та сприяння встановленню істини по справі, що передбачено п.1 ч.1 ст. 66 КК України.

Обтяжуючих покарання обставин передбачених ст. 67 КК України в діях ОСОБА_2 не встановлено.

Враховуючи вказані обставин, суспільну небезпеку посягань на чуже майно, суд приходить до висновку про необхідність засудження її до покарання у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи конкретні обставини справи, що до злочину вона характеризувалася позитивно, кається у вчиненому, її поведінка в суді свідчить, що вона не є особою, яка твердо стала на шлях вчинення злочинів, має на утриманні малолітню дитину, суд вважає за можливе звільнити її від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, з покладанням на неї обов»язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_2 та запобігання вчинення нею нових злочинів.

Суд вважає, що позов потерпілої про відшкодування підсудною заподіяних їй злочином збитків підлягає задоволенню у повному обсязі. Характер і розмір заподіяних збитків визнається підсудною, покази якої не протирічать фактичним обставинам справи, позов у повному обсязі підтримується потерпілою.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд , -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України і призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Згідно вимого ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_2 призначити у виді двох років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку вона не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обов'язки. Іспитовий строк ОСОБА_2 встановити один рік.

Згідно пунктів 3 та 4 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_2 обов'язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з»являтися для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити без змін підписку про не виїзд.

Позов потерпілої ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі, стягнути на її користь із ОСОБА_2 дев»ятсот дев»яносто шість гривень за завдану майнову шкоду.

Речові докази, які долучено до справи, залишити для подальшого зберігання у справі.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд міста Києва через Подільський районний суд міста Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя Бородій В. М.