АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/1152/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст. 189 КК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 11 грудня 2017 року,стосовно ОСОБА_7 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 11 грудня 2017 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Високе Харківського району Харківської області, громадянин України, розлучений (зі слів), офіційно не працюючий, з неповною загальною середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 23.01.1998 року Харківським районним судом Харківської області ч2 ст.206 КК України 1960 року до 2 років 2 місяців 16 днів позбавлення волі з застосуванням ст.45 КК України 1960 року з іспитовим строком на 2 роки;

- 20.07.2001 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 140 КК України (1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 23.01.2006 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років;

- 04.02.2011року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 22.01.2016 року звільненений по відбуттю строку покарання на підставі Ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області,

визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України з призначенням покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Вказаним вироком встановлено, що 21.04.2016 року біля 18 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_7 , заручившись присутністю свого знайомого ОСОБА_9 (якого про свої злочинні наміри не повідомив) прибув за адресою по вул. Жовтневої Перемоги в м. Дергачі Харківської області ,де діючи з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на вимогу передачі чужого майна, зустрівся з ОСОБА_10 , понудивши ОСОБА_9 викликати ОСОБА_10 ,використавши надуманий привід, бо пояснив ОСОБА_9 , що особа, яку він хоче побачити заборгувала ОСОБА_7 велику суму грошей і не має намірів повернути. Після чого, скориставшись тим, що ОСОБА_9 викликав ОСОБА_10 на вул.. Жовтневой Перемоги в м . Дергачі Харківської області обвинувачений ОСОБА_7 застосував до ОСОБА_10 травмуючий пристрій -електрошокер, усунувши таким чином здатність ОСОБА_10 до опору, сів за кермо автомобіля останнього та повіз його на цвинтар, розташований поблизу вул. Жовтневої Перемоги в м. Дергачі. На цвинтарі ОСОБА_7 наказав ОСОБА_10 вийти з машини та під приводом неіснуючого боргу ОСОБА_10 перед ним, почав вимагати у ОСОБА_10 передати йому грошові кошти в сумі 4 тис. доларів США, що станом на 21.04.2016року становило 101 645,20 гривень за курсом НБУ, при цьому погрожуючи потерпілому насильством та застосуванням насильства щодо його близьких родичів у разі не передачі вказаної суми грошових коштів у встановлений ОСОБА_7 строк. Після чого ОСОБА_10 , реально сприймаючи погрозу ОСОБА_7 , передав останньому грошові кошти в сумі 100 доларів США, що станом на 21.04.2016року становить 2541,13 гривень за курсом НБУ.
Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимогу передачі майна ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_7 в період з 22.04.2016року по 16.05.2016року систематично телефонував ОСОБА_10 на мобільний телефон з погрозами насильства на адресу останнього,членів його сім`ї та знищенням майна сім`ї у разі не отримання грошових коштів у повному обсязі.
ОСОБА_10 , реально сприймаючи погрозу обвинуваченого ОСОБА_7 щодо застосування насильства відносно нього та членів його родини, 16.05.2016року , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 142А, на автомобільній стоянці біля супермаркету «Рост» на вимогу обвинуваченого ОСОБА_7 передав обвинуваченому грошові кошти в сумі 1000,00 гривень
Після отримання грошових коштів в сумі 1000,00 гривень ,обвинувачений ОСОБА_7 продовжив телефонувати ОСОБА_10 з вимогами передачі йому грошових коштів та висловлював щодо ОСОБА_10 погрози вбивства шляхом організації вибуху та підпалу, а також погрози пошкодження його майна шляхом підпалу та підриву в разі відмови в передачі вищезазначеної суми грошових коштів.
Продовжуючи свої злочинні дії, 23.05.2016року о 16годині 45 хвилин обвинувачений ОСОБА_7 у приміщенні магазину «Епіцентр», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Архітекторів, 7 зустрівся із ОСОБА_10 , котрий реально сприймаючи погрози обвинуваченого ОСОБА_7 , передав останньому грошові кошти в сумі 2000,00 $ США, що станом на 23.05.2016 становить 50 403,00 гривень за курсом НБУ, після отримання цієї суми, обвинувачений ОСОБА_7 погодився надати ОСОБА_10 додатковий час для збирання суми грошових коштів, які як вважав ОСОБА_7 . ОСОБА_10 повинен йому віддати . Після цього , обвинувачений ОСОБА_7 був затриманий працівниками поліції на місці вчинення злочину та у нього були вилучені отримані від потерпілого грошові кошти в сумі 2000,00 $ США , що станом на 23.05.2016 року становить50 403,00 гривень за курсом НБУ.
Всього за період з 21.04.2016року по 23.05.2016року обвинувачений ОСОБА_7 шляхом вимагання заволодів грошовими коштами, які належали ОСОБА_10 на загальну суму 53 944,13 грн., з яких фактично розпорядився грошовими коштами на суму 3 541,13 грн., спричинивши потерпілому матеріальні збитки на зазначену суму.
Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 11.12.2017 року скасувати в частині призначеного покарання в зв`язку з його суворістю. Посилається на відсутність претензій з боку потерпілого , неповідомлення судом про початок судових дебатів та відсутністю в дебатах потерпілого. Також просить застосувати до нього норми ч.5 ст. 72 КК України та зарахувати йому в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту взяття його під варту до набрання вироком чинності.
Вислухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого та захисника , які підтримали апеляційну скаргу; пояснення прокурора, який заперечував проти її задоволення ; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, вини та кваліфікації дій обвинувачених в апеляційній скарзі не заперечуються. Клопотань про повторне дослідження обставин, встановлених під час судового провадження в суді першої інстанції, або дослідження нових доказів від учасників процесу не надходило.

З урахуванням зазначеного, відповідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок лише в межах апеляційної скарги.

Потерпілий приймав участь в розгляді провадження в суді першої інстанції по суті , надав відповідні пояснення, які наведені у вироку . Про час та місце судового засідання 06 грудня 2017р. був повідомлений належним чином (а.с. 75 т.3) Клопотань про відкладення розгляду потерпілий не подавав , тому те , що потерпілий не брав участь в судових дебатах не є підставою для скасування вироку. Посилання обвинуваченого на те, що суд не оголосив про початок судових дебатів спростовується змістом журналу судового засідання (а.с.117 т.3).

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст. 65 КК України.
Суд врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, який є тяжким ; дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності, вчинив злочин через незначний час після відбуття покарання за попереднім вироком ; не має утриманців та постійного місця мешкання; відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання , і визначив покарання яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та запобігання скоєння ним нових злочинів.
Підстав вважати покарання явно несправедливим в зв`язку з суворістю колегія суддів не вбачає.

Посилання обвинуваченого на відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого , з врахуванням зазначеного вище , не є підставою вважати що обвинувачений втратив суспільну небезпечність, або вона істотно зменшилась.

Доводи обвинуваченого про неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність (положень ч.5 ст.72 КК) є безпідставними з огляду на таке.

Так, відповідно до ч.2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність , що встановлює злочинність діяння , посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи , не має зворотної дії в часі.

Зворотна дія закону означає, що новий закон застосовується як до тих фактів і правовідносин, які виникли чи продовжують існувати після набрання цим актом законної сили , так і тих , що існували до цього. Водночас цей принцип не може тлумачитися як такий , що забороняє пряму дію закону , тобто дію або застосування цього закону до фактів і правовідносин, які виникли або тривають після набрання законом чинності.

Оскільки попереднє ув`язнення має триваючий у часі характер і застосовувалося до ОСОБА_7 як до 20 червня 2017 року включно (тобто під час дії ч.5 ст. 72 КК у редакції Закону України № 838-VIII, який визначав правило зарахування попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі) , так і після того , починаючи з 21 червня 2017 року (коли набрав чинності Закон України № 2046-VIII, яким ч.5 ст. 72 КК викладена в новій редакції , що передбачає зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі) колегія суддів вважає правильним , з урахуванням положень ч.2 ст.5 КК України, рішення про зарахування обвинуваченому періоду попереднього ув`язнення , який мав місце до 20 червня 2017 року включно , за правилами ч.5 ст. 72 КК у редакції Закону України № 838-VIII ( з урахуванням принципу заборони зворотної дії закону , який «іншим чином погіршує становище особи ), а період попереднього ув`язнення , який тривав з 21 червня 2017 року,- за правилами ч.5 ст. 72 КК в редакції Закону України № 2046-VIII (відповідно до принципу прямої дії закону) .

Таким чином підстав для зміни вироку суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2017 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий
Судді -