Справа № 359/8898/18
Провадження № 1-кс/359/2586/2018
У Х В А Л А
Іменем України
03 листопада 2018 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Бориспіль з технічною фіксацією клопотання слідчого Бориспільського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Максим, Козелецького району, Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, студента, не інваліда, неодруженого, раніше не судимого, зі слів є опікуном непрацездатного, підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст. 15, п.п.5, 12 ч.2 ст. 115 КК України -
в с т а н о в и в:
Старший слідчий другого відділення слідчого відділу Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_7 , за згодою прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області, звернувся із зазначеним клопотанням, в якому просив застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений день ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 вступили у попередню змову між собою на вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 , який являється координатором української праворадикальної громадської організації «С14», що декларує прихильність до українського націоналізму.

На виконання злочинного умислу, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 розробили план вчинення вбивства ОСОБА_10 , яке було вирішено вчинити способом, небезпечним для життя багатьох осіб, а саме, шляхом закидання невстановленого вибухового пристрою у вікно квартири АДРЕСА_2 , де зареєстрований та проживав ОСОБА_10 і яка розташована на другому поверсі багатоповерхового будинку, а також розподілили між собою ролі та підшукали засоби та знаряддя вчинення злочину.

На виконання вказаного злочинного плану, з метою підготовки до вчинення вбивства, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 проведено розвідувальні заходи по збору інформації щодо місця проживання ОСОБА_10 , а саме: 06.10.2018 вони прибули до будинку АДРЕСА_3 та в ході особистого спостереження з`ясували місце розташування вікон квартири, наявність відеокамер систем спостереження, складу родини, охорони, шляхів непомітного підходу до місця злочину та відходу.

Для полегшення вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 шляхом закидання вибухового пристрою, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 підшукали дерев`яну драбину та заздалегідь розмістили її біля вікон квартири ОСОБА_10 .

Крім того, для безпосереднього вчинення злочину, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 придбали у невстановлений досудовим розслідуванням час та у нестановому слідством місці невстановлений вибуховий пристрій, який за властивостями схожий на різновид протипіхотної ручної уламкової гранати дистанційної дії.

Для швидкого пересування для вчинення злочину та негайної втечі з місця його вчинення ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 підшукали автомобіль марки «BMW» моделі «530» державний номер НОМЕР_1 .
Підготувавшись таким чином до вчинення вбивства ОСОБА_10 за місцем його реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом закидання до приміщення вказаної квартири через вікно невстановленого вибухового пристрою, дія якого є небезпечною для життя багатьох осіб, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 визначили дату та час реалізації своїх дій - в ніч з 09.10.2018 на 10.10.2018.
При цьому, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 розуміли, що у приміщенні, де станеться вибух від вибухового пристрою, можуть знаходитись інші члени родини ОСОБА_10 , та свідомо припускали можливість протиправного позбавлення життя і цих осіб.

Приблизно о 23.30 з 09.10.2018, більш точного часу розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 відповідно до заздалегідь розробленого плану, виконуючи розподілені між собою ролі, маючи умисел на вбивство ОСОБА_10 , на автомобілі марки «BMW» моделі «530» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , маючи при собі заздалегідь заготовлений вибуховий пристрій, дія якого є небезпечна для життя багатьох осіб, прибули до майданчику тимчасового зупинення транспортних засобів неподалік будинку АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 10.10.2018 о 00 год. 10 хв., відповідно до злочинного плану, з метою умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_10 , розуміючи фатальні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, маючи при собі вказаний невстановлений вибуховий пристрій, направилися до тильної сторони будинку АДРЕСА_3 , до вікна однієї із кімнат квартири АДРЕСА_5 , де зазвичай проживав ОСОБА_10 та де знаходилась раніше підготовлена ними дерев`яна драбина.

Перебуваючи біля вікон квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 підійшли до дерев`яної драбини, один із них піднявся до вікна кімнати квартири АДРЕСА_5 , де зазвичай проживав ОСОБА_10 , - вважаючи, що ОСОБА_10 в цей час знаходився у кімнаті, - далі привів у бойову готовність вищевказаний вибуховий пристрій, дія якого небезпечна для життя багатьох осіб, та закинув його у відкриту кватирку до приміщення кімнати квартири АДРЕСА_5 , де зазвичай спав ОСОБА_10 .
В цей же час, ОСОБА_8 , діючи у відповідності до обумовлених дій, перебував біля місця вчинення злочину щодо ОСОБА_10 , спостерігав за наявністю сторонніх осіб з метою уникнення викриття ними дій ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .
Внаслідок вказаних узгоджених злочинних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 стався вибух вищевказаного вибухового пристрою, закинутого у кватирку жилої кімнати квартири АДРЕСА_2 за місцем реєстрації та періодичного проживання ОСОБА_10 .

Внаслідок вибуху батько потерпілого ОСОБА_12 , який в цей час знаходився у вказаній кімнаті, отримав тілесні ушкодження у вигляді: мінно-взривної травми нижніх кінцівок тазу, грудної клітки, лівого плеча, рваних рани обох стоп, гомілок, лівого стегна, пахової ділянки з наявністю інорідних тіл.

В свою чергу, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , будучи достовірно впевнені у виконанні всіх спільних дій та їх достатності для настання смерті ОСОБА_10 , повернулися до автомобіля марки «BMW» моделі «530» д.н.з. НОМЕР_1 та покинули місце вчинення злочину.
Однак, з причин, які не залежали від волі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , смерть ОСОБА_10 не настала, оскільки останній на той час не перебував у квартирі АДРЕСА_2 .

Крім цього, у невстановлений органом досудового розслідування час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. У цей же час у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, ОСОБА_6 придбав бойові припаси корпус гранати РГО з маркуванням «КРГО 80-21-89» із запалом УДЗ з маркуванням «УДЗ-350 ф-6-89».

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_6 , не маючи дозволу на носіння і зберігання бойових припасів, стандартних бойових припасів, вибухових речовин і вибухових пристроїв, передбаченого п. 2.3 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, тримаючи при собі вищевказану гранату із запалом та розмістивши їх у кишенях власних штанів, особисто при собі розпочав їх незаконне зберігання до виявлення їх працівниками поліції о 18 год. 34 хв. 01.11.2018.

01.11.2018 о 18 год. 34 хв. працівниками поліції в присутності понятих проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_6 . Під час особистого обшуку ОСОБА_6 з кишень штанів вилучено корпус гранати РГО з маркуванням «КРГО 80-21-89» із запалом УДЗ з маркуванням «УДЗ-350 ф-6-89».

Згідно довідок про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів від 01.11.2018, виданих спеціалістом вибухотехнічного відділу Головного управління Національної поліції в Черкаській області, вказаний корпус гранати РГО з маркуванням «КРГО 80-21-89» має обмежену небезпечність по вибуховій категорії, запал УДЗ з маркуванням «УДЗ-350 ф-6-89» належить до небезпечної вибухової категорії.

01.11.2018 СВ Бориспільського ВП ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

02.11.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 5, п.12 ч. 2 ст. 115 та ч.1 ст.263 КК України.

Підозра ОСОБА_6 обґрунтовується наступними доказами: протоколом прийняття заяви про вчинений злочин; протоколом огляду місця події; показаннями потерпілого; показаннями свідків; протоколом перегляду відеозапису з камер спостереження; протоколом обшуку; довідками про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів.
Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_8 перебуваючи на волі може знищити або спотворити речі, що мають істотне значення для досудового слідства, оскільки не встановлено всіх співучасників злочинів, наявної в них вогнепальної зброї, бойових припасів, стандартних бойових припасів, вибухових речовин і вибухових пристроїв, які злочинці використовували у своїй злочинній діяльності, можливих інших речових доказів, які мають відношення для досудового розслідування, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, потерпілих. При цьому, у ході досудового розслідування ОСОБА_6 стануть відомі анкетні дані свідків у провадженні, що з урахуванням характеру інкримінованого злочину свідчить про можливість впливу на учасників кримінального провадження, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_6 може незаконно впливати на співучасників злочину, оскільки на даний час не встановлено всіх осіб, причетних до його вчинення, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працює, не має постійного джерела доходів, підозрюється у вчиненні двох злочинів, а тому може вчинити інші злочини, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
До підозрюваного ОСОБА_6 не можуть бути застосовані запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, застави та домашнього арешту у зв`язку з тим, що вони не будуть дієвими і не зможуть перешкодити підозрюваному вчинити нові злочини, не забезпечать належної поведінки підозрюваного під час досудового слідства, не зменшать наявність вищенаведених ризиків та не зможуть перешкодити їх реалізації.
Не можливе застосування до підозрюваного і запобіжного заходу виді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу.
Беручи до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, відповідно до п.п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, відсутні підстави для передбачення можливості призначення застави як альтернативи запобіжному заходу у виді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Підозрюваний в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки він не визнає себе винним.
Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив.
Заслухавши пояснення підозрюваного та його захисника, думку прокурора та слідчого, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, вважаю за необхідне клопотання задовольнити.
З наданих до суду матеріалів вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.5, п.12 ч.2 ст.115 та ч.1 ст.263 КК України.
Так, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч.1 ст.177, ч.1 ст.178 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності цих ризиків слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; майновий стан підозрюваного та наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
За правилом ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами:
- протоколом прийняття заяви ОСОБА_13 від 10.10.2018 (а.с.13);
- протоколом огляду місця події від 10.10.2018 (а.с.14-19);
- показаннями потерпілого ОСОБА_12 від 10.10.2018 (а.с.20-24);
- показаннями свідків ОСОБА_13 (а.с.25-29), ОСОБА_12 (а.с.30-34), ОСОБА_10 (а.с.35-40), ОСОБА_14 (а.с.41-44), ОСОБА_15 (а.с.45-47), ОСОБА_16 (а.с.48-50), ОСОБА_17 (а.с.53-60, 61-64), ОСОБА_18 (а.с.65-68)
- протоколом обшуку від 01.11.2018 (а.с.82-86);
- довідками про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів, експертів вибух техніків, щодо категорії небезпечності запалів та вилучених корпусів гранат РГО, які відносяться до категорії обмежено небезпечні, та небезпечні (а.с.87-89).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_6 перебуваючи на волі може знищити або спотворити речі, що мають істотне значення для досудового слідства, оскільки не встановлено всіх співучасників злочинів, наявної в них вогнепальної зброї, бойових припасів, стандартних бойових припасів, вибухових речовин і вибухових пристроїв, які злочинці використовували у своїй злочинній діяльності, можливих інших речових доказів, які мають відношення для досудового розслідування, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, потерпілих. При цьому, у ході досудового розслідування ОСОБА_9 стануть відомі анкетні дані свідків у провадженні, що з урахуванням характеру інкримінованого злочину свідчить про можливість впливу на учасників кримінального провадження, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_6 може незаконно впливати на співучасників злочину, оскільки на даний час не встановлено всіх осіб, причетних до його вчинення, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працює, не має постійного джерела доходів, підозрюється у вчиненні двох злочинів, а тому може вчинити інші злочини, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.17 листа №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).
Встановлено, що забезпечення кримінального судочинства та правопорядку становить суспільний інтерес, який має превалююче значення та виправдовує обрання, у цьому зв`язку, підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наведеному вище ризику.
Крім того, на думку слідчого судді, прокурором, в порядку п.3 ч.1 ст. 183 КПК України, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, доведено, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.
З урахуванням викладеного слідчим доведено наявність підстав, визначених ч.1 ст. 194 КПК України для застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою.
З огляду на це слідчий суддя вважає допустимим обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Строк тримання під вартою щодо підозрюваного слід визначити в 60 днів, тобто до 31.12.2018 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174-186, 376 КПК України,
у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів та утримувати його у Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 01.11.2018 року.

Дія ухвали закінчується 31 грудня 2018 року о 18 год 34 хв.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 05.11.2018 року о 16 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1