П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2018 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_6 про відмову у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_7 за ознаками злочину передбаченого ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 21 жовтня 2010 року, яку він отримав 21 жовтня 2010 року, про що свідчить його підпис на оскаржуваній постанові.

ОСОБА_5 обґрунтовуючи своє клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з приводу оскарження постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 21 жовтня 2010 року, зазначав, що на той час він був юридично не обізнаним, щодо строків та порядку оскарження таких постанов слідчого. Напис на оскаржуваній постанові, що він її не буде оскаржувати зробив внаслідок здійснення психологічного тиску та обману з боку слідчого. Також зазначав, що прокурором та його захисником йому таке право не було роз`яснено і саме з цих підстав просив поновити йому пропущений строк оскарження постанови про відмову у порушенні кримінальної справи.

ОСОБА_5 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив поновити йому строк на оскарження постанови слідчого.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що ОСОБА_5 не наведено жодних поважних причин, що свідчили б про поважність пропуску строку ще з 2010 року, а тому просив суд відмовити у розгляді скарги ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_4 підтримав скаргу ОСОБА_5 .

Суд, вивчивши матеріали скарги та заслухавши пояснення ОСОБА_5 , прокурора, захисника вважає, що в розгляді скарги слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 99-1 КПК України (1960 року) постанову слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи може бути оскаржено особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до суду в порядку, передбаченому статтею 236-1 цього Кодексу.

Згідно ст. 236-1 КПК України (1960 року) скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи подається особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до районного (міського) суду за місцерозташуванням органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову, протягом семи днів з дня отримання копії постанови чи повідомлення прокурора про відмову в скасуванні постанови.

ОСОБА_5 заявивши клопотання про поновлення йому строку на оскарження постанови не довів та не обґрунтував належними та допустимими доказами саме поважність причин пропуску строку на оскарження постанови слідчого, посилання ж на юридичну необізнаність з порядком оскарження постанови та на те що прокурор та його захисник не роз`яснили йому право на таке оскарження, суд вважає безпідставним та необґрунтованим, оскільки чинним на той час КПК такий обов`язок на указаних осіб не покладався. ОСОБА_5 достовірно знаючи про прийняте рішення з даного питання не скористався своїм правом та у встановлений строк не звернувся з відповідною скаргою, а зазначені ним причини пропуску строку суд не вважає поважними. Посилання ОСОБА_5 на те, що адвокат ОСОБА_8 , не здійснював належним чином його захист, суд також до уваги не приймає оскільки на підтвердження своїх слів скаржник жодних доказів не надає.

За таких обставин суд відмовляє у задоволені клопотання засудженого про поновлення йому строку на оскарження постанови слідчого від 21 жовтня 2010 року.

ОСОБА_5 подав скаргу на постанову про відмову у порушенні кримінальної справи від 21 жовтня 2010 року до Золотоніського міськрайонного суду - 15 червня 2016 року.

Разом з цим в матеріалах справи є ухвала Золотоніського міськрайонного суду від 19 липня 2016 року, згідно якої за фактом звернення ОСОБА_5 зобов`язано орган досудового розслідування внести відомості до ЄРДР за фактом нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 11.06.2010 року (а.с. 64), тобто з цього ж приводу, що є предметом оскарження у постанові слідчого.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа Стаббіса та інш. проти Великобританії, рішення від 22.10.1996р., Девеер проти Бельгії, рішення від 27.02.1980р.).
Тобто, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 09.11.2012, № 1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» також звертав увагу на те, що у випадку пропуску строку, встановленого для подання скарги, скарга повертається особі, якщо при її поданні особа не порушила питання про поновлення цього строку. Слідчий суддя, за наявності відповідної заяви, може поновити строк, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо). Підставою для поновлення строків також може бути визнано й об`єктивні причини, внаслідок яких особа не змогла вчасно реалізувати своє право на подання скарги.
Жодних підствав з наведених Вищим спеціалізованим судом України ОСОБА_5 не зазначає.
Відповідно до абз.2 п. 5 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 1735/0/4-12 від 26 листопада 2012 року «Про деякі питання застосування розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального Кодексу України» якщо до суду першої інстанції 20 листопада 2012 року чи пізніше (згідно з реєстраційним штампом) надійшла скарга на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи чи на постанову про закриття кримінальної справи, якщо вони подані з порушенням строку оскарження, передбаченого КПК 1960 року, суд приймає постанову про відмову в розгляді відповідної скарги.

На підставі викладеного, суд,-

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на оскарження постанови слідчого від 21 жовтня 2010 року.

У розгляді скарги ОСОБА_5 на постанову про відмову у порушенні кримінальної справи від 21 жовтня 2010 року - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подачі в 7-денний строк з дня отримання її копії - апеляційної скарги.

Суддя : ОСОБА_1