Дата документу 22.06.2018
Справа № 334/4352/18
Провадження № 1-кс/334/1589/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2018 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 радником юстиції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0004469 від 19.01.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, про арешт майна

ВСТАНОВИВ:
Дніпровським ВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004469 від 19.01.2016. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , який з 29.03.2016 являється директором ТОВ «Запорізький асфальтобетонний завод» (), та у відповідності до п.1 примітки до ст. 364 КК України являється службовою особою, яка постійно обіймає на підприємстві, не залежно від форми власності, посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих обов`язків, зловживав повноваженнями, діяв умисно, всупереч інтересам служби, з метою отримання неправомірної вигоди, особисто для себе, як керівника та засновника ТОВ «Запорізького асфальтобетонного заводу», вказане підприємство неправомірно отримало грошові кошти за поставки асфальтобетонної суміші типу Б марки 2 власного виробництва, яка не відповідає вимогам діючого ДСТУ, та яку було використано при проведенні поточного ремонту вулично-дорожньої мережі та внутрішньо квартальних доріг м. Запоріжжя, а саме при влаштуванні верхнього шару асфальтобетонного покриття на вулицях міста Запоріжжя, чим було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 7 203 406 грн., що є тяжкими наслідками інтересам КП «ЕЛУАШ», підпорядкованого Запорізькій міській раді, тобто інтересам громади м. Запоріжжя.
15 червня 2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, а саме, зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми, службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо воно спричинило тяжкі наслідки громадським інтересам.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення слідчий і прокурор доводять зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців щодо ТОВ «Запорізький асфальтобетонний завод» (); наказом № 5-К від 29 лютого 2016 року відповідно до якого ОСОБА_5 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «Запорізького асфальтобетонного заводу» (); договором № 02/16 від 12 квітня 2016 року, укладеним між департаментом житлово-комунального господарства Запорізької міської ради і Комунальним підприємством «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів», предметом якого є поточний ремонт доріг; договором субпідряду на надання послуг з поточного ремонту вулично-дорожньої мережі та внутрішньоквартальних доріг м. Запоріжжя № 02/14/12с від 17 квітня 2014 року укладеним між Генпідрядником - Комунальне підприємство «Експлуатаційне лінійне управляння автомобільних шляхів» та Субпідрядником - ТОВ «Строй Лідер»; договором поставки товару № 0106/16-1 від 01 червня 2016 року укладеним між постачальником ПП «Свет-строй» та покупцем ТОВ «Строй Лідер», відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти та сплатити товар у кількості та за ціною вказаних згідно видаткових накладних. Додатковими угодами №№ 1, 2, 3 до вказаного договору; видатковими накладними, складеними та підписаними постачальником ПП «Свет-Строй» та одержувачем ТОВ «Строй Лідер», відповідно до яких товаром є асфальтобетон дрібнозернистий тип Б 2; договором поставки № 82 від 08 червня 2016 року укладеного між ПП «Свет-Строй» та ТОВ «Запорізький асфальтобетонний завод», відповідно до якого продавець продає, а покупець приймає товар асфальтобетон в кількості 10 000 тон для виконання ремонтних робіт з відновлення пошкодженого асфальтобетонного покриття. Продавець зобов`язаний надати покупцю товар відповідно до ДСТУ за замовленням покупця; видатковими накладними, складеними та підписаними постачальником ТОВ «Запорізький асфальтобетонний завод» та одержувачем ПП «Свет-Строй», відповідно до яких товаром є асфальтобетон дрібнозернистий тип Б 2; протоколами №№131, 131-а, 132, 133, 151, 154, 166, 167, 168, 169 випробування асфальтобетону з покриття: асфальтобетонна суміш вирубки по основним фізико-механічним показникам не відповідає вимогам ДСТУ Б.В.2.7.-119-2011 для д/з щільної а/б суміші тип Б-II марки (АСГ.Др.Щ.Б.НП.11. БНД 60/90) (відсутній мінеральний порошок і за зерновим складом), суміш в покритті ущільнена згідно ДБН В.2.3-4:2015 (п.20.8.10); висновками судової будівельно-технічної та дорожньо-технічної експертизи № 4436/11290 від 18.05.2018, № 4435/11291 від 18.05.2018, № 11597/12223 від 21.05.2018, № 4432/11292 від 18.05.2018, № 4429/8555 від 23.04.2018, № 4431/7901 від 23.04.2018, № 4433/11293 від 18.05.2018, № 4434/11596 від 21.05.2018, № 4430/8554 від 23.04.2018; актами приймання виконаних будівельних робіт, іншими матеріалами кримінального провадження.

Досудовим слідством було встановлено, що вказаним кримінальним правопорушенням КП «ЕЛУАШ», підпорядкованому Запорізькій міській раді, тобто інтересам громади м. Запоріжжя, було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 7203406,00 грн.
У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно підозрюваному ОСОБА_5 на праві приватної власності належить земельна ділянка за кадастровим номером :10:001:0412 площею 0,15 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно із договором купівлі-продажу, № 1588 від 05.05.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_6 .
Слідчий, за погодження з прокурором, звернувся з клопотанням про накладення арешту на зазначене майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

У судовому засіданні прокурор, слідчий просили суд задовольнити клопотання з наведених вище підстав. При цьому пояснили, що на розгляд слідчого судді надіслано ще два інших клопотання про накладення арешту на житловий будинок і транспортний засіб, що належать підозрюваному.

Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного як власника земельної ділянки, про арешт якої заявлено у клопотанні.

При вирішенні клопотання про арешт майна суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження №0004469 від 19 липня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , який з 29.03.2016 являється директором ТОВ «Запорізький асфальтобетонний завод» (), зловживаючи повноваженнями, діяв умисно, всупереч інтересам служби, з метою отримання неправомірної вигоди, особисто для себе, як керівника та засновника ТОВ «Запорізького асфальтобетонного заводу», вказане підприємство неправомірно отримало грошові кошти за поставки асфальтобетонної суміші типу Б марки 2 власного виробництва, яка не відповідає вимогам діючого ДСТУ, та яку було використано при проведенні поточного ремонту вулично-дорожньої мережі та внутрішньо квартальних доріг м. Запоріжжя, а саме при влаштуванні верхнього шару асфальтобетонного покриття на вулицях міста Запоріжжя, чим було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 7203406,00 грн., що є тяжкими наслідками інтересам КП «ЕЛУАШ», підпорядкованого Запорізькій міській раді, тобто інтересам громади м. Запоріжжя.

15 червня 2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, а саме, зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми, службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо воно спричинило тяжкі наслідки громадським інтересам.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що арешт на майно підозрюваного слід накласти з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.6 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Таким чином, метою застосування арешту майна є, зокрема, забезпечення цивільного позову про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. При цьому, сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). Враховуючи зазначену мету арешту майна, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, має бути співмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Приймаючи до уваги, що у даному кримінальному провадженні не заявлено цивільного позову, клопотання про арешт майна не ґрунтується на вимогах закону і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170 173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0004469 від 19.01.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_1