Справа № 750/8431/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/539/2018
Категорія - ч.2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 11 липня 2017 року за № 005782 за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2018 року про застосування до малолітнього ОСОБА_10 примусового заходу виховного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2018 року щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з початковою загальною освітою, учня Чернігівської ЗОШ №29, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

задоволено клопотання старшого слідчого ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_11 , погодженого з прокурором Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про застосування до малолітнього ОСОБА_10 примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_12 .

На вказану ухвалу прокурор, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

- у вступній частині ухвали зазначити номер кримінального провадження, в межах якого здійснювався розгляд клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_10 примусових заходів виховного характеру.

- у резолютивній частині ухвали про застосування до малолітнього ОСОБА_10 примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_12 визначити тривалість дії цього примусового заходу виховного характеру до досягнення малолітнім ОСОБА_13 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Вказує, що судом першої інстанції при постановленні ухвали, в порушення вимог ч. 2 ст. 97, ч. 3 ст. 105 КК України не було встановлено тривалість примусового заходу виховного характеру, застосованого до малолітнього ОСОБА_10 .. Також у порушення п. 1 ч. 1 ст. 372 КПК України в ухвалі відсутнє посилання на номер кримінального провадження, в межах якого здійснюється розгляд вказаного клопотання.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на ухвалу суду не подавали.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково тільки в частині тривалості примусового заходу виховного характеру та обґрунтовував свої пояснення доводами скарги і просив змінити ухвалу суду, встановивши тривалість примусового заходу виховного характеру до 13.07.2021 року, думку захисників, які вважали встановити цей строк на 1 рік, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, 10 липня 2017 року, близько 18 год., ОСОБА_14 спільно з малолітнім ОСОБА_10 , знаходячись поряд з будинком АДРЕСА_3 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, підійшли до малолітньої ОСОБА_15 , після чого ОСОБА_14 штовхнув останню рукою в область тулубу, від чого вона упала на асфальтовану площину, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, після чого малолітній ОСОБА_10 заволодів гіробордом марки Smart 10 balanse where, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3711/17-24 від 16.08.2017 року складає 8999 грн., чим відкрито викрали майно, що належить ОСОБА_16 , спричинивши останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Це діяння вчинено неповнолітнім у віці від 13 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння.

Суд врахував, що неповнолітній ОСОБА_10 є учнем Чернігівської ЗОШ №29, врахував ступінь тяжкості та характер вчиненого суспільно-небезпечного діяння, дані про особу, характеристику з місця навчання та місця проживання, стан здоров`я, його вік, раніше не судимий, його матеріально-побутові умови проживання та виховання, думку учасників процесу, вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у віці, з якого не може наставати кримінальна відповідальність, а тому обґрунтовано застосував примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_12 ..

В ч. 2 ст. 105 КК України передбачено вичерпний перелік примусових заходів виховного характеру, які можуть застосовуватися до неповнолітнього, а саме: застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання, покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків, направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.

Згідно ч. 3 ст. 105 КК України тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 ч. 2 ст. 105 КК України встановлюється судом, який їх призначає.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» №2 від 15 травня 2006 року зазначено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.

Проте, судом першої інстанції не дотримано зазначених норм закону, оскільки у вказаній ухвалі суду не визначено тривалість примусового заходу виховного характеру, передбаченого п.3 ч. 2 ст. 105 КК України - передача неповнолітнього під нагляд матері, застосованого до неповнолітнього ОСОБА_10 , чим обмежуються його права, передбачені Конституцією України (право на вільний розвиток своєї особистості, тощо).

З урахуванням наведеного, ухвала Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2018 року у частині застосування до ОСОБА_10 примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність у формі незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Оскільки ОСОБА_10 скоїв суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під дію ч. 2 ст. 186 КК України, тобто тяжкого злочину, з метою недопущення в подальшому неправомірної його поведінки, колегія суддів погоджується з думкою прокурора про передачу неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_12 до настання повноліття ОСОБА_10 , тобто до 13 липня 2021 р. стороною захисту не було надано ніяких доказів суду в тій частині, що строк дії такого примусового заходу виховного характеру буде достатньо встановити на строк в 1 рік і тому до уваги ця позиція захисту не береться.

Щодо внесення змін до вступної частини оскаржуваної ухвали, про яке йдеться в апеляційній скарзі, то прокурор цього пункту апеляційної скарги не підтримав. До того ж у вступній частині ухвали міститься номер провадження, за яким воно зареєстровано в суді. Тому в цій частині апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407-409, 411-419, ч. 3 ст. 105 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 березня 2018 року щодо неповнолітнього ОСОБА_10 змінити.

Внести зміни в резолютивну частину ухвали суду, встановити строк застосування примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього ОСОБА_10 під нагляд матері, до 13 липня 2021 року.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4