Справа № 577/620/18
Провадження № 1-кп/577/204/18

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
за ч.1 ст. 396 КК України,
ОСОБА_4 , заздалегідь не обіцяючи ОСОБА_6 , який не є його членом сім`ї чи близьким родичем, здійснив протиправні дії , направлені на приховування від правоохоронних органів особливо тяжкого злочину при наступних обставинах.
Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи знайомого ОСОБА_7 , знав, де останній винаймає житло та мав номер його мобільного телефону.
14 грудня 2017 року ОСОБА_7 декілька разів, починаючи з 18.53 год телефонував ОСОБА_4 та попрохав прийти до нього до додому. У відповідь , ОСОБА_4 , не володіючи інформацією при причину запрошення ОСОБА_7 , погодився на зустріч та о 19.18 год 14 грудня 2017 року прийшов до будинку ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 показав йому труп ОСОБА_8 і в ході розмови ОСОБА_7 повідомив, що вважає за необхідне приховати сліди злочину, вбивство ОСОБА_8 , та попросив ОСОБА_4 допомогти йому перемістити труп до автомобіля.
14 грудня 2017 року о 19.18 год в АДРЕСА_2 обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою приховування слідів особливо тяжкого злочину, допоміг ОСОБА_7 винести тіло померлого ОСОБА_8 з будинку та покласти труп таким чином, щоб мати можливість закрити дверцята, на заднє сидіння автомобіля марки «Opel Ascona» д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 .
За таких обставин дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 396 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині визнав повністю і показав, що давно знайомий з ОСОБА_7 , вони раніше, навіть, працювали разом за кордоном, а в Конотопі періодично зустрічалися і він бував у ОСОБА_7 вдома на квартирах, де той винаймав, і знав цю особу під прізвищем ОСОБА_10 . 13 грудня 2017 року близько 19 год йому зателефонував ОСОБА_7 та попрохав приїхати до нього, але він того дня не пішов. 14 грудня 2017 року ввечері ОСОБА_7 здійснив йому декілька дзвінків підряд, при цьому запитуючи , де він знаходився в той час і наполегливо просив зайти до нього і терміново, нічого не пояснюючи по телефону. Він, перебуваючи в цей час в районі Воронцово, знаючи, де винаймав житло ОСОБА_7 , зайшов до нього. При вході він побачив, що на підлозі лежить чоловік обличчям вниз. Він пройшов до кімнати і , дивлячись звідти на чоловіка , думав, що той спить. ОСОБА_7 попросив допомогти віднести чоловіка в автомобіль, щоб той оговтався, розуміючи, щоб той прийшов до свідомості. Коли він взяв цього чоловіка спереду, то зрозумів, що той не живий. Він запитав у ОСОБА_7 , що трапилося, і той відповів, що між ними трапилася бійка на грунті політичних поглядів і він його вдарив і так трапилося, що ОСОБА_8 , так він дізнався прізвище чоловіка, помер. Він зрозумів, що ОСОБА_7 вбив ОСОБА_8 , був шокований тим, що побачив та почув. А ОСОБА_7 в цей час наполягав на тому, що тіло необхідно віднести до автомобіля. Не маючи часу, щоб подумати, що робити в такій ситуації, оскільки перебував на іспитовому терміні, відбуваючи покарання, ніколи не тримав в руках мертвих людей, маючи перед собою агресивно налаштованого ОСОБА_7 в стані, не такому як завжди, він, вже тримаючи ОСОБА_8 спереду під руки, погодився винести тіло чоловіка , якого ОСОБА_7 тримав за ноги, з квартири до автомобіля та розмістити тіло на задньому сидінні так, щоб зачинити дверцята. А, коли ОСОБА_11 наказав взяти в квартирі лопату і поїхати з ним, щоб закопати тіло, він категорично відмовився і, вже, перебуваючи не у приміщенні та маючи реальну можливість не виконувати вказівки ОСОБА_7 , швидко пішов звідти. Він побоювався ОСОБА_7 , бо той сильніший за нього , має такий характер, що, як що задумав щось, обов`язково свого досягне, а того дня ОСОБА_7 був ще й агресивно налаштований. Коли він відходив від будинку ОСОБА_7 йому в слід кричав, щоб нікому не розповідав. Він був у стресовому стані, не знав що робити далі і розповів про ситуацію, в яку потрапив, своїй дівчині. Через деякий час його викликали в поліцію , почали запитувати і він розповів про все та подав заяву про вчинення злочину, про який йому стало відомо від ОСОБА_7 . Він розуміє , що вчинив протиправно, що допоміг приховати особливо тяжкий злочин. Щиро розкаюється. Просить не позбавляти його волі. Він має тяжку хворобу, крім того, навчається на заочній формі навчання, у вільний час працює на будівництві. Хоча й не працевлаштований у встановленому порядку, оскільки має судимість і з такими роботодавці не охоче укладають трудові договори, однак він працює за встановленим графіком, якого дотримується постійно і отримує заробітну плату за виконану роботу. Матеріально допомагає батькам, які також тяжко хворіють, і потребують, крім матеріальної, ще й фізичної допомоги.
Досліджені докази є належними, допустимими, а в сукупності-достатніми для підтвердження обвинувачення ОСОБА_4 в заздалегідь не обіцяному приховуванні особливо тяжкого злочину.
Судом досліджено також і докази, які характеризують обвинуваченого та досудова доповідь , які судом використані для визначення покарання обвинуваченому, з яких вбачається, що ОСОБА_4 має тяжку хворобу, навчається , має тяжко хворих батьків (а.п. 12-14, 21-24, 35,36), позитивно характеризується, перебуває на обліку у нарколога з діагнозом періодичне вживання опіатів , що раніше судимий, йому призначено покарання з випробуванням і вказані докази долучені в судовому засіданні до матеріалів обвинувального акту.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом , оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку , суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 і необхідності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Таким чином, винуватість ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 396 КК України - заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Злочин, який вчинив ОСОБА_4 , є злочином середньої тяжкості.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.
Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю злочину, наявність в нього тяжкої хвороби, що позитивно характеризується , навчається, працює, має тяжко хворих батьків .
Обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом епізодичне вживання опіатів, раніше судимий, має невідбуте покарання з випробуванням за вироком Конотопського міськрайонного суду від 07 вересня 2017 року, яким він засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України, і крім вчинення іншого злочину, суду не надано відомостей про порушення ним інших обов`язків.
З висновку органу пробації, що викладений у досудовій доповіді від 12.03.2018 року, вбачається, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства , в той же час , на думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе у виняткому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень і, в разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення від покарання з випробуванням, то необхідно покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації . Крім того, при складанні досудової доповіді встановлено, що обвинувачений вмотивований до позитивних змін.
Враховуючи вищевказані обставини, обставини справи і наставші наслідки, висновок органу пробації, який складений станом на 12.03.2018 року і відношення самого обвинуваченого до кримінального провадження на протязі судового розгляду до цього часу, що жодним чином не перешкодив судовому провадженню, що завдяки його заяві було розкрито інший злочин, наявність декількох обставин, визнаних судом такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченого, тяжкість діагнозу, який йому ставиться , наявність в нього хворих батьків, його поведінку в суспільстві, що навчається, працює, хоча й без належного працевлаштування і в судовому засіданні без зайвих зволікань та обдумувань пояснив, де працює, за яким графіком та що має дохід, що свідчить про щирість його показів, позитивно характеризується і що ці обставини, на переконання суду, дійсно істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд дійшов висновку про можливість перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції статті 396 ч. 1 КК України , застосувавши статтю 69 КК України , та призначити покарання за вчинений злочин у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень, а так, на підставі статті 71 КК України, покарання за цим та попереднім вироком, з урахуванням положень ст. 72 ч. 3 КК України, слід виконувати самостійно. Призначаючи таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходив з положень ч. 2 ст. 50 КК України, що покарання має на меті не тільки кару , а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами. Обвинувачений має родину, відбуваючи покарання у виді штрафу, має розуміти, що потрібно працювати, можливо, і більше часу, щоб не тільки утримувати себе, лікуватися і допомагати хворим батькам, а й необхідно сплатити штраф, і що за ухилення від сплати штрафу можливі для нього негативні наслідки, а також перебуватиме під контролем органу пробації, за тими умовами, які викладені в досудовій доповіді. На думку і переконання суду, таке покарання обвинуваченому буде необхідним і достатнім для його перевиховання і попередження скоєння ним нових злочинів.
До матеріалів кримінального провадження долучені оптичні диски з відображенням огляду місця події від 18.12.2017 року та з інформацією, вилученою з ПРАТ «Київстар», які слід залишити в матеріалах справи. Судові витрати в провадженні відсутні.
Судом не встановлені ризики, які б давали підстави застосування запобіжного заходу, тому підстави для його застосування до обвинуваченого відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України,
Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України і призначити йому покарання з застосуванням статті 69 КК України у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 ( п`ять тисяч сто ) гривень.
У відповідності зі статтею 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_4
визначити остаточне покарання у виді невідбутої частини покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду від 07 вересня 2017 року , яким він засуджений до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком один рік, та покарання у виді штрафу 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 ( п`ять тисяч сто ) гривень , які виконувати самостійно.
Оптичні диски з відображенням огляду місця події від 18.12.2017 року та з інформацією, вилученою з ПРАТ «Київстар» слід залишити в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд на протязі 30 діб з моменту його проголошення .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1