Справа № 466/3279/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова :

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2

у підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001404 від 13.04.2018 щодо обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Оброшине Пустомитівського району Львівської області, українця, громадянина України, не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобовязаного,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

гр. ОСОБА_3 12.04.2018 року приблизно о 07:00 год. маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи поряд із будинком №33 на вул.Клепарівській у м.Львові, шляхом буксирування за допомогою автомобіля марки «AUDI A6», номерний знак НОМЕР_1 , незаконно заволодів автомобілем марки «ГАЗ 2401», д.н.з. НОМЕР_2 , синього кольору, який належить потерпілому ОСОБА_5 , заподіявши йому матеріальних збитків на суму 15000 гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфікуються як незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто кримінальне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

Разом з обвинувальним актом суду надана угода про примирення у кримінальному провадженні №0001404, внесеному 13.04.2048 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, укладена 27.04.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та підозрюваним у провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468,469,471, КПК України, за умовами якої обвинувачений погодився на повне визнання своєї винуватості та призначення йому покарання за ч. 1 ст. 289 КК України в межах санкції ч.1 ст. 289 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімуммів доходів громадян у розмірі 17000 гривень та відшкодує потерпілому ОСОБА_5 завдану шкоду у розмірі 15000 ( п`ятнадцять тисяч ) гривень.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення та пояснив, що на нього не чинився будь-який тиск при підписанні угоди. Жодних претензій до обвинуваченого не має, так як ним шкода відшкодована повністю.

Прокурор не заперечив щодо затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 27.04.2018 р.

Заслухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом

Відтак, слід затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим з тих підстав, що така відповідає вимогам ст.472 КПК України, обвинувачений в судовому засіданні визнав себе винуватим за ч.1 ст.289 КК України та просив затвердити вказану угоду. Крім того, потерпілому ОСОБА_5 роз`яснено вимоги ст.473, ст. 474, 476 КПК України.

Суд прийшов до переконання, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, встановив, що укладення угоди є добровільним, санкція частини статті, за якою кваліфіковано злочин передбачає штраф. Враховуючи ту обставину, що обвинувачений визнав свою винуватість повністю, щиро кається у вчиненому, відшкодував завдану шкоду потерпілому, суд вважає за можливе застосувати до нього покарання у виді штрафу у розмірі розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімуммів доходів громадян у розмірі 17000 гривень.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим суд не вбачає.

Речові докази вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 472,474,475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні №0001404, внесеному 13.04.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, укладену між потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим у провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468,469,471, КПК України, за умовами якої обвинувачений погодився на повне визнання своєї винуватості та призначення йому покарання за ч. 1 ст. 289 КК України в межах санкції ч.1 ст. 289 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімуммів доходів громадян у розмірі 17000 гривень та відшкодує потерпілому ОСОБА_5 завдану шкоду у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч ) гривень.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 (сімнадцять тисяч гивень) в доход держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирались.

Речові докази у справі, а саме зелений диск DVD-R, в якому містяться чотири папки з наступними назвами: Экспорт 18.04.2018 11-04-38, Экспорт 18.04.2018 11-06-00, Экспорт 18.04.2018 11-07-04, Экспорт 18.04.2018 11-07-39, який постановою слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , визнано як речовий доказ залишити у справі

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1