Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2150/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

підсудних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, має малолітню дитину, не працюючого, не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Морочне Зарічненського району Рівненської обл., жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, має малолітню дитину, не працюючого, не судимого

обох у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 17 квітня 2011 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, групою осіб умисно заподіяли тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_9 , що спричинило його смерть. Злочин вчинено при наступних обставинах.

17 квітня 2011 року близько 23 години поблизу клубу в с. Дубчиці Зарічненського району Рівненської області ОСОБА_8 вступив у сварку з ОСОБА_9 , під час якої наніс останньому удар кулаком в голову. ОСОБА_7 , побачивши бійку, приєднався до неї на стороні ОСОБА_8 та наніс ОСОБА_9 удар кулаком правої руки в голову, після чого ОСОБА_9 впав на землю, опинившись між нападниками. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 продовжили одночасно бити ОСОБА_9 , нанісли кілька ударів ногами в голову та тулуб, заподіявши тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх заподіяння, від яких ОСОБА_9 помер на місці події.

Суд вважає, що винність підсудних у вчиненні інкримінованих їм діянь у судовому слідстві доведена наступними доказами.

В судовому слідстві підсудний ОСОБА_8 вину у вчиненні злочину визнав частково, дав показання, що з ОСОБА_7 вони у вечірню пору 17 квітня 2011 року приїхали на його мотоциклі «Ява» в с. Дубчиці Зарічненського району Рівненської області, де біля клубу було багато людей, і також ОСОБА_9 , який словесно чіплявся до ОСОБА_8 і провокував на суперечку. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 боролися за столом силою рук і, коли ОСОБА_8 виграв, то ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_8 кулаком в обличчя, ОСОБА_8 також вдарив ОСОБА_9 кулаком в голову, підбіг ОСОБА_7 та вдарив ОСОБА_9 кулаком один раз в голову, від чого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які зцепились руками, впали на землю та продовжували битись. ОСОБА_8 піднявся із землі та вдарив лежачого ОСОБА_9 кілька разів по ребрам та по спині ногою, а ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_9 кілька разів ногою в область голови. Підбігли місцеві жителі та кілька різів вдарили ОСОБА_8 . Коли закінчилась бійка між усіма, то звернули увагу, що ОСОБА_9 не подає ознак життя. Після чого ОСОБА_8 із завідуючою клубом з медпункту привезли місцевого фельдшера, яка повідомила, що ОСОБА_9 помер. ОСОБА_8 визнав, що по приїзду в с. Дубчиці біля клубу разом з іншими пив вино; вважає, що попереднього зговору у нього з ОСОБА_7 нанести тілесні ушкодження ОСОБА_9 не було. Після події місцеві жителя почали його та ОСОБА_7 їх бити, тому він втік додому.

В судовому слідстві підсудний ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину визнав частково та дав показання, що протягом 17 квітня 2011 року вживав спиртні напої. З ОСОБА_8 вони у вечірню пору 17 квітня 2011 року приїхали на мотоциклі «Ява» в с. Дубчиці Зарічненського району Рівненської області. Зупинились біля сільського клубу, було багато людей, і в тому числі ОСОБА_9 , який образливо чіплявся до ОСОБА_8 . Останні боролись за столом руками, потім ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_8 в обличчя, ОСОБА_8 у відповідь також вдарив ОСОБА_9 в обличчя. ОСОБА_7 втрутився у бійку та вдарив ОСОБА_9 в обличчя правим кулаком в щелепу. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 лежачи продовжували битися, ОСОБА_8 встав на ноги і вони: ОСОБА_8 та ОСОБА_7 нанесли лежачому потерпілому ОСОБА_9 удари ногами по тілу, від отримання яких ОСОБА_9 вже не підвівся.

Обоє підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_7 дали показання один проти одного про нанесення не менше 5-6 ударів ногами потерпілому ОСОБА_9 в різні ділянки тіла, в тому числі по голові.

З оголошених в судовому слідстві показань свідків ОСОБА_10 (Т. 1, а.с. 61), ОСОБА_11 (Т. 1, а.с. 59), ОСОБА_12 (Т. 1, а.с. 63), ОСОБА_13 (Т. 1, а.с. 60), ОСОБА_14 (Т. 1, а.с. 50-51), ОСОБА_15 (Т. 1, а.с. 57-58), ОСОБА_16 (Т. 1, а.с. 54), ОСОБА_17 (Т. 1, а.с. 549), ОСОБА_18 (Т. 1, а.с. 62), ОСОБА_19 (Т. 1, а.с. 64-65), ОСОБА_9 (Т. 1, а.с. 66), ОСОБА_20 (Т. 1, а.с. 52), даних ними на досудовому слідстві, також підтверджується, що за обставин, що інкримінуються підсудним, тілесні ушкодження нанесли потерпілому ОСОБА_9 саме підсудні ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Зі вказаних свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_19 та ОСОБА_21 прямо вказували на підсудних, як на осіб, що кулаками рук та ногами наносили удари потерпілому ОСОБА_9 по тулубу та голові.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.04.2011 р. на території, що прилягає до клубу с. Дубчиці Зарічненського району, біля столу виявлений труп ОСОБА_9 в положенні на спині із синцем та гематомою під лівим оком, на шиї плями бурого кольору, схожі на кров, на ньому чорні штани із шкіряним поясом, сорочка чорного кольору у білу смужку з одним верхнім гудзиком, чорні туфлі, під головою шапка чорного кольору, виявлені: куртка чорного кольору ОСОБА_22 , шапка в чорно-білу смужку, пакет з-під вина, порожня коробка з-під цигарок, пусті пляшки і пакети з-під вина та акцизна марки із слідами, схожими на кров, на столі та лаві виявлена речовина бурого кольору, схожа на кров, вилучені ці предмети та фрагменти дерев`яних столу та лави (т.1 а.с.11-24). ОСОБА_8 підтвердив, що на місці події була знайдена його шапка в чорно-білу смужку.

18.04.2011 р. в жилому будинку ОСОБА_23 в с. Морочно Зарічненського району були виявлені та вилучені штани чорного кольору з написом «adidas» (т.1 а.с. 26), належні підсудному ОСОБА_8 .

Під час огляду трупа ОСОБА_9 в приміщенні моргу виявлено тілесні ушкодження (т.1 а.с. 28).

Відповідно до висновку судової медичної експертизи № 61 трупа ОСОБА_9 , проведеної 18.04-11.06.2011 р., встановлені травматичні зміни: закрита черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів під м`яку оболонку головного мозку та забою головного мозку в лівій скронево-тім`яній ділянці, синці обох повік лівого ока, садно біля зовнішнього кута лівого ока, крововилив в м`які тканини голови в лівій скронево-тім`яній ділянці, травма шийного відділу хребта у вигляді неповних розривів зв`язкового апарату атланто-окципітального (між потиличною кіскою та 1 шийним хребцем) з`єднання та між 1 і 11 шийними хребцями з ушкодженням спинного мозку на цьому рівні, травма грудної клітки у вигляді прямого перелому п`ятого ребра справа; травма шийного відділу хребта у вигляді неповних розривів зв`язкового апарату 1 і 11 шийних хребців і ушкодження спинного мозку виникла прижиттєво від дії тупих предметів, якими могли бути рука, взута нога людини чи інший тупий предмет, при цьому, точка прикладання сили знаходилась в ділянці голови, що супроводжувалось надмірним перерозгинанням шийного відділу хребта, перерозтягом фіксуючих зв`язок шиї і наступним травмуванням спинного мозку внутрішніми поверхнями хребців; ця група ушкоджень стосовно живих осіб в момент їх спричинення відноситься до тяжких тілесних ушкоджень; враховуючи характер травми шийного відділу хребта це ушкодження перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті і були спричинено останнім; тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів під м`яку оболонку головного мозку та забою головного мозку, синців і саден обличчя виникли прижиттєво від дії тупих предметів, якими могли бути рука, взута нога людини чи інший тупий предмет і стосовно живих осіб за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення відносяться до тяжких тілесних ушкоджень; травма грудної клітки у вигляді прямого перелому п`ятого ребра справа виникла від дії тупого предмету, якими могли бути рука, нога людини чи інший тупий предмет і відноситься до ушкоджень середньої ступені тяжкості; термін виникнення усіх ушкоджень відповідає 17.04.2011 року. Враховуючи кількість і локалізацію тілесних ушкоджень, травматичних дій було не менше трьох дві в область голови і не менш як одна в область грудної клітки; смерть ОСОБА_9 настала за 8-16 годин до розтину його трупа від травми шийного відділу хребта у вигляді неповних розривів зв`язкового апарату 1 і 11 шийних хребців і ушкодження спинного мозку; виникнення такої травми внаслідок падіння з висоти власного зросту на тверде грунтове покриття після поштовху сторонньої особи малоймовірно; з моменту нанесення травми до настання смерті могло пройти кілька хвилин, протягом яких ОСОБА_9 не міг здійснювати будь-які дії; положення потерпілого в момент заподіяння тілесних ушкоджень могло бути різним; в крові ОСОБА_9 знайдений етиловий спирт в концентрації 2.7%0, що відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння (т.1 а.с. 238-240). Висновки комісійної судової медичної експертизи № 99 від 11.07.2011 р. повністю підтвердили висновок цієї експертизи щодо ушкоджень та причин смерті ОСОБА_9 (т.1 а.с. 252-257).

При відтворенні обстановки та обставин події 22.04.2011 р. обвинувачений ОСОБА_7 продемонстрував та розповів про обставини подій 17.04.2011 р. в с. Дубчиці Зарічненського району біля клубу. Вказував, що ОСОБА_9 перший вдарив ОСОБА_8 в обличчя, а ОСОБА_8 кинув ОСОБА_9 на землю, сів на нього та почав бити останнього в голову, він підбіг до них і хотів вдарити ОСОБА_8 , однак той відхилився і удар попав в праву сторону обличчя ОСОБА_9 ; коли ОСОБА_24 піднімався із землі, ОСОБА_25 його штовхнув і той знову впав на землю на лівий бік головою до столу і ОСОБА_25 почав наносити удари ОСОБА_9 в грудну клітку, він, щоб зупинити ОСОБА_26 , хотів вдарити його ногою, однак попав ОСОБА_9 в грудну клітку; він хотів запобігти подальшій бійці, про що повідомив ОСОБА_8 , однак той у відповідь наніс ОСОБА_9 два удар в голову зліва та справа, а потім ногою покрутив по голові останнього (т.1 а.с. 167-180), що частково узгоджується з його показаннями, показаннями ОСОБА_8 .

При відтворенні обстановки та обставин події 22.04.2011 р. обвинувачений ОСОБА_8 продемострував та розповів про обставини подій 17.04.2011 р. в с. Дубчиці Зарічненського району біля клубу. Вказував, що, коли він та ОСОБА_24 взяли один одного за одяг, підбіг ОСОБА_7 та наніс ОСОБА_9 удар кулаком в голову та почав з останнім битись, коли ОСОБА_24 нагнувся, він наніс йому кулаком удар по спині і той упав на землю і він наніс ОСОБА_9 ще три удари в лівий бік в область грудної клітки, а ОСОБА_7 з лівої сторони наносив удари ОСОБА_9 ногами в область голови (т.1 а.с. 151-162),

Результати відтворень обстановки та обставин події за участю підсудних узгоджується з їхніми показаннями в судовому слідстві.

При затриманні 18.04.2011 р. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вилучений їхній одяг (т.1 а.с. 116-118, 132-135). На штанах ОСОБА_7 з джинсової тканини синього кольору наявні плями бурого кольору, схожі на кров (т.1 а.с.80-82).

За висновками судових імунологічних експертиз № 91 від 19.05.2011 р., (т.1 а.с. 228-232), № 93 від 24.05.2011 р., (т.1 а.с.203-208), № 93 від 28.05.2011 р. на штанах із джинсової тканини ОСОБА_7 та на чорних штанах спортивного типу ОСОБА_8 виявлена кров, яка може походити від ОСОБА_9 , походження крові від ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виключається (т.1 а.с. 215-221).

Як вбачається з висновків амбулаторних судових психіатричних експертиз підсудні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в момент вчинення інкримінованих їм діянь психічними захворюваннями не страждали, в тимчасово хворобливому стані не знаходилися, могли усвідомлювати свої дії та керувати ними. За психічним станом здоров`я застосування примусових заходів медичного характеру не потребують. (т. 1, а.с. 185-187, 193-195, т. 2 а.с. 268-271). Як люди повнолітні, осудні, з освітою, підсудні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 при вчиненні злочину, безумовно усвідомлювали, що їх дії створюють загрозу для життя та здоров`я потерпілого.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 1 Про судову практику у справах про необхідну оборону при з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його, дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. П. 4 цієї Постанови вказує, що згідно з ч. 3 ст. 36 КК перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. У зв`язку з цим кримінальна відповідальність за такі дії настає лише у випадках, спеціально передбачених статтями 118 та 124 КК України. Як зазначено у п. 5 Постанови, щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини. Якщо суд визнає, що в діях особи є перевищення меж необхідної оборони, у вироку слід зазначити, в чому саме воно полягає.

Враховуючи, що підсудний ОСОБА_8 отримав незначні тілесні ушкодження та продовжував наносити удари потерпілому, який лежав на землі, вказані дії не підлягають кваліфікації, як дії необхідної оборони, оскільки в такому стані потерпілий будь-якої небезпеки підсудним не представляв.

Згідно з диспозицією частини 2 статті 121 КК України та положеннями частини 1 статті 28 КК України тяжке тілесне ушкодження вважається заподіяним групою осіб у випадках, коли таке ушкодження стало результатом спільних погоджених дій двох або більше осіб, у тому числі й у випадках, коли до дій однієї особи приєдналася інша і таке об`єднання мало спонтанний, ситуативний характер.

Враховуючи викладене, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, вважає, що дії підсудних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, оскільки обоє підсудні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 при вчиненні злочину діяли як виконавці, а приєднання ОСОБА_7 до протиправних дій ОСОБА_8 є вчиненням протиправних дій групою осіб. Таке об`єднання мало спонтанний, ситуативний характер, при цьому попередня змова не є обов`язковою в такій групі; в даному разі розмежування дій співвиконавців щодо того, яке конкретно і хто заподіяв ушкодження не вимагається, так як кожен із співвиконавців передбачає усвідомлення того, що він спільно з іншою особою вчиняє один і той же злочин, переслідуючи одну спільну мету; при цьому форма вина підсудних у смерті особи є необережною.

Суд враховує, що за місцем проживання підсудні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 характеризуються позитивно.

Як обставини, які пом`якшують покарання підсудних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд приймає з`явлення зі зізнанням, щире каяття, наявність на утриманні малолітніх дітей; обставина, яка обтяжує покарання підсудним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні виду та міри покарання підсудним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає, що підсудним слід призначити покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що призначити міру покарання підсудним слід на рівні ближче до нижньої межі санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений ними злочин.

Згідно ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У зв`язку з чим в межах кримінального провадження строк попереднього ув`язнення підсудним підлягає зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_11 заявлений цивільний позов до ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про стягнення 8551 грн. майнової шкоди та 150 000 грн. моральної шкоди, оскільки він поніс затрати на поховання та спорудження надгробного пам`ятника на цю суму, а також йому та родині заподіяна моральна шкода у зв`язку із втратою брата протиправними діями відповідачів, він зазнав душевних страждань від втрати рідної людини. На підтвердження майнової шкоди позивач надав накладні на придбання ним необхідного для поховання та встановлення надгробного пам`ятника (т.2 а.с. 34-39).

Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, у відповідності до ст.ст. 1167, 1168 ЦК України підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 9 постанови від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування такої шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи надані докази, позов в частині відшкодування майнової шкоди в розмірі 8551 грн. підлягає повному задоволенню, який підлягає стягненню солідарно.

Суд на підставі досліджених доказів по кримінальній справі достовірно встановив, що внаслідок винних умисних злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_11 заподіяна моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях в зв`язку втратою рідної людини, зміні нормального життєвого укладу, так як позивач затрачав додаткові зусилля для організації свого життя. А тому суд, враховуючи глибину душевних страждань потерпілого, ступеню вини підсудних та їх майновий стан, визначає розмір моральної шкоди в сумі 150000 грн., яку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зобов`язані відшкодувати позивачу солідарно, враховуючи, що дії підсудних були об`єднані єдиним злочинним умислом.

При обранні запобіжного заходу суд враховує поведінку підсудного ОСОБА_7 , через неявку якого в судові засідання 13.11.2017 року, 05.12.2017 року, 12.12.2017 року, 03.05.2018 року, 13.06.2018 року в судовому розгляді оголошувалась перерва.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст. 81 КПК України (в ред. 1960 р.).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України (в ред. 1960 р.), суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання попереднє ув`язнення з 18.04.2011 року по 12.02.2013 року, з 23.05.2016 року по 18.08.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою в СІЗО-24 м. Рівне, взявши під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання.

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання попереднє ув`язнення з 18.04.2011 року по 28.09.2014 року, з 01.04.2015 року по 24.04.2015 року, з 23.05.2016 року по 18.08.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та вважати його таким, що повністю відбув покарання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 у виді підписки про невиїзд скасувати.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 8551 гривню на відшкодування майнової шкоди та 150000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Речові докази: куртку, штани, туфлі ОСОБА_7 повернути засудженому ОСОБА_7 ; штани, куртку, кросівки ОСОБА_8 повернути засудженому ОСОБА_8 ; інші речові докази (т.1 а.с. 75, 78, 85) знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: