Справа № 357/5801/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000916 від 10 лютого 2018 р. щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лавочне Сколівського району Львівської області, громадянина України, раніше не судимого, з професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, надійшов до Білоцерківського міськрайонного суду 29.05.2018 р.

Згідно зазначеного обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину за наступних обставин.

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (з 30 червня 2017 р. військова частина НОМЕР_2 ) від 11 листопада 2014 р. №214 ОСОБА_5 прийнято на військову службу за контрактом, яку він до 16 лютого 2018 р. проходив на посаді механіка-водія розвідувального взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 16 лютого 2018 р. №38 старшого солдата ОСОБА_5 звільнено з військової служби у запас через службову невідповідність та направлено для постановки на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час проходження військової служби ОСОБА_5 6 лютого 2018 р. вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України відносно потерпілої ОСОБА_8 , за який притягнутий до кримінальної відповідальності і обвинувальний акт відносно нього за даним фактом перебуває у провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

10 лютого 2018 р. близько 18 год. 30 хв. військовослужбовець військової служби за контрактом старший солдат ОСОБА_5 , проходячи поблизу будинку АДРЕСА_3 , помітив потерпілу ОСОБА_6 , яка рухалася уздовж будинку у попутному з ОСОБА_5 напрямку.

З метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 вирішив відкрито викрасти майно потерпілої ОСОБА_6 та, коли остання підійшла до 1 під`їзду вищевказаного будинку і зупинилася перед вхідними дверима до під`їзду щоб дістати ключ та їх відчинити, ОСОБА_5 підійшов до останньої ззаду та своєю рукою проник до правої кишені куртки, в яку була одягнена потерпіла ОСОБА_6 , звідки діючи повторно, відкрито заволодів належним ОСОБА_6 мобільним телефоном марки «HUAWEI» моделі «TIT-U02» золотистого кольору, вартістю 2500 грн., в якому знаходились картка пам`яті марки «TRANSСEND» об`ємом 2 ГБ, вартістю 90 грн. та стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» з номером абонента НОМЕР_3 , після чого з місця злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 2590 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна грабежі, вчиненому повторно, злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

У підготовчому судовому засіданні учасники кримінального провадження просили суд затвердити угоду про визнання винуватості від 30 травня 2018 р., укладену між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні - з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 і захисником ОСОБА_4 - з іншого боку.

При цьому потерпілою ОСОБА_6 надано письмову згоду на укладення вищевказаної угоди, в якій зазначено про відшкодування їй завданої злочином шкоди в повному обсязі та відсутність претензій до обвинуваченого.

На підставі ст.ст.468,469,472 КПК України ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ст.186 ч.2 КК України, пояснивши причини скоєння злочину та визнавши вину згідно викладеного обвинувачення.

Крім того, суд переконався у судовому засіданні, що сторони погодилися на призначення обвинуваченому покарання за ст. 186 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 4(чотири) роки та звільнення його на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 2(два) роки, та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме: обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова від права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчинення якого він обвинувачується, допиту свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, а також роз`яснено наслідки невиконання угоди.

У судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_5 , розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуте в судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, просив затвердити угоду.

Суд переконався, що ОСОБА_5 винуватість визнав добровільно, без будь-якого примусу.

Судом роз`яснено ОСОБА_5 наслідки угоди, характер обвинувачення та конкретну міру покарання, передбачену ст.186 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки та звільнення його на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 2 роки, та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.186 ч.2 КК України кваліфіковані вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

Речові докази у провадженні: мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі «TIT-U02» золотистого кольору, який передано під розписку потерпілій ОСОБА_6 , необхідно залишити їй по-приналежності. 3 CD-R диски з інформацією операторів мобільного зв`язку, які долучено до матеріалів провадження (а.с.103-104) необхідно залишити в справі.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 336,374-376,475, КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000916 від 10 лютого 2018 р. щодо ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох)років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2(два) роки, та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у провадженні: мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі «TIT-U02» золотистого кольору, який передано під розписку потерпілій ОСОБА_6 - залишити їй по-приналежності.

Три CD-R диски з інформацією операторів мобільного зв`язку, які долучено до матеріалів провадження (а.с.103-104) залишити в справі.

Вирок може бути оскаржений сторонами провадження до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,