20.06.2018
Справа № 642/2901/18
н/п 1-кс/642/1371/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявами, -

встановив:

15 червня 2018 ОСОБА_3 звернулася до суду в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на бездіяльність посадової особи Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за її заявами про вчинення злочину її сином ОСОБА_4 , як вона зазначає передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_3 посилається на те, що вона неодноразово зверталася до Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області з заявами від 26.02.2018 року, 14.03.2018 року, 15.03.2018 року, 10.04.2018 року про вчинення злочину ОСОБА_4 (вигогтовлення, зберігання, вживання наркотичних засобів, погроза життю). Вказує, що її син був засуджений Ленінським районним судом м. Харкова 01.02.2018 року. Однак він продовжує злочинну діяльність, погрожує життю родини, сусідів.
Всупереч положенням ст. 214 КПК України, заяви про вчинення злочину необґрунтовано не внесені в ЄРДР. Посилаючись на вищезазначені обставини ОСОБА_3 просить зобов`язати посадову особу Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області внести відомості до ЄРДР по її заяві про вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
В судовому засіданні заявниця вимоги скарги підтримала.
Представник Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області в судове засідання з розгляду скарги не з`явився, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся слідчим суддею у відповідності до ст. 135 КПК України. У відповідності до ст. 306 КПК України неявка особи, дії, бездіяльність якої оскаржується, не перешкоджає розгляду скарги.
Заслухавши заявницю, вивчивши скаргу та додані матеріали, приходжу до наступного висновку.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і є предметом оскарження в порядку ст.303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
За змістом положень ч. 1 ст. 214 КПК України та ст. 2 КК України, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обовязково внесені до ЄРДР.
При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.
Судовим розглядом встановлено, що 26.02.2018 року ОСОБА_3 звернулася до Харківської місцевої прокуратури № 1 із заявою в якій повідомила, що її син засуджений Ленінським районним судом м. Харкова та по теперішній час погрожує усім навколо, та знаходиться у стані наркотичного спяніння. Що усі його побоюються, та вона просить прийняти міри.
Вказана заява була скерована до Холодногірського відділу поліції для перевірки викладених доводів.
Заяви ОСОБА_3 від 14.03.2018 року та 15.03.2018 року взагалі були подані до апеляційного суду Харківської області та зміст цих заяв зводиться до того, що заявниця не погоджується із тим, що її сина не було взято під варту за вироком Ленінського районного суду м. Харкова, що вона боїться за себе, оскільки син їй погрожує, та просить апеляційний суд Харківської області взяти під варту її сина.
10.04.2018 року вона звернулася до Харківської місцевої прокуратури № 1 із заявою в якій посилалася на те, що вона приїхала провідати свою мати, разом із якою проживає і її син, але останній побачивши її почав лаятися та поводити себе агресивно, тому вона викликала поліцію, однак ОСОБА_4 пішов до приїзду поліції, а з його дому вийшли молодикі неприємної зовнішності від яких йшов запах розчину. Заявниця просила прийняти міри до її сина.
Ст. 214 КПК України та пп. 1 п. 2 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної Прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139, передбачено обовязок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.
З досліджених слідчим суддею звернень ОСОБА_3 вбачається те, що заяви від 14.03.2018 року та від 15.03.2018 року були подані апеляційному суду Харківської області та стосуються розгляду апеляційної скарги на вирок Ленінського районного суду м. Харкова яким засуджено її сина ОСОБА_4 . Вказані заяви безпідставно долучені до скарги, оскільки до органу поліції або прокуратури не подавалися.
Заяви від 26.02.2018 року та 10.04.2018 року хоча формально і названі заявницею повідомленням про злочин, проте в них відсутні наведення будь-яких ознак вчинення кримінальних правопорушень як такових, тим більше в контексті наведених нею норм КК України ст. 307, на яку посилається заявниця. Зокрема, в заявах наводяться обставини агресивної поведінки її сина, та жодних фактів про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, на які заявниця посилається у своїй скарзі.
Заяви ОСОБА_3 не є повідомленням про вчинений злочин, оскільки вони носять узагальнений характер та зводяться до необхідності направлення її сина до місць позбавлення волі.
Враховуючи наведене, а також за відсутності наведених в заявах скаржника достатніх даних, що могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, на думку суду обґрунтовано по зазначеним зверненням ОСОБА_3 не були внесені відомості до ЄРДР, з огляду на зміст досліджених в судовому засіданні звернень.
В судовому засіданні також не було встановлено наявності достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, а тому скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст.214, 303-309, 376 КПК України,-
ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її заявами від 26.02.2018 року та від 10.04.2018 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1