Справа № 185/18/13- к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2013 року . м. Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - Щербини О.О.,

при секретарі - Богданюк О.С.,

за участю прокурора - Боргун Є.В.,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_1,

захисника - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження від 28 листопада 2012 року за № 0000300 відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідно до ст. 89 КК України раніше судимого:

щодо скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є знайомими між собою та підтримували товариські стосунки, в ніч з 08.09.2012 року на 09.09.2012 року проводили час разом, вживаючи спиртні напої, та пересуваючись на автомобілі ОСОБА_4

Перебуваючи в стані алкогольного спяніння середнього ступеню тяжкості ОСОБА_4 під ранок 09.09.2012 року передав ключі від свого автомобіля НОМЕР_1 для керування ним ОСОБА_3, який на той час також знаходився в стані алкогольного спяніння середнього ступеню тяжкості.

ОСОБА_3, 09 вересня 2012 року приблизно о 05.30 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-21063» державний номерний знак Я7407 ДП, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, рухався по проїжджій частині вул. Інтернаціональній м. Павлограда Дніпропетровської області зі сторони вул. Карла Маркса м. Павлограда в напрямку вул. Харківської м. Павлограда зі швидкістю приблизно 85-90 кілометрів на годину, перевозячи пасажирів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

На шляху прямування по вул. Інтернаціональній м. Павлограда водій ОСОБА_3, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров'я громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки, маючи можливість виявити вибоїну розташовану на проїзній частині вул. Інтернаціональної м. Павлограда, не переконався в безпечності руху, внаслідок чого в'їхав в вибоїну, розташовану на проїзній частині, після чого, не впоравшись з керуванням автомобіля виїхав на праве по напрямку руху узбіччя, де допустив зіткнення автомобіля «ВАЗ-21063»державний номерний знак Я7407ДП з деревом, розташованим на правому узбіччі.

Своїми діями ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 2.9. а), 12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

- п. 1.3: «Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а так само бути взаємно ввічливими»;

- п. 2.9. а): «водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння ...»;

- п. 12.3 «У випадки виникнення небезпеки для руху або перешкоди, які водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди».

Дані порушення знаходяться в причинному зв'язку з настанням події вказаної дорожньо-транспортної пригоди та з наслідками, що настали.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «ВАЗ-21063»ОСОБА_4, були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правого стегна на рівні середньої третини зі зміщенням уламків, перелом верхньої та середньої третини правої гомілки, осколкового перелому метаепіфізу та середньої третини правої великогомілкової кістки. Перелом метаепіфіза лівої великогомілкової кістки. Перелом-лівої ліктьової кістки на рівні середньої третини. Забій правого колінного суглоба, ускладнений гемартрозом (крововиливом). Дані тілесні ушкодження за критеріями тривалого розладу здоров'я (тривалого порушення функції кінцівок) відносяться до середнього ступеня тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та дав покази про те, що він, потерпілий, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є знайомими між собою та підтримували товариські стосунки, в ніч з 08.09.2012 року на 09.09.2012 року проводили час разом, вживаючи спиртні напої, та пересуваючись на автомобілі ОСОБА_4

Перебуваючи в стані алкогольного спяніння середнього ступеню тяжкості ОСОБА_4 під ранок 09.09.2012 року передав йому для керування ключі від свого автомобіля НОМЕР_1.

Він - ОСОБА_3, на той час також знаходився в стані алкогольного спяніння середнього ступеню тяжкості.

09 вересня 2012 року приблизно в 05.30 год. керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-21063» державний номерний знак Я7407 ДП, будучи в стані алкогольного сп'яніння він рухався по проїжджій частині вул. Інтернаціональній м. Павлограда зі сторони вул. Карла Маркса м. Павлограда в напрямку вул. Харківської м. Павлограда зі швидкістю приблизно 85-90 кілометрів на годину. В салоні авто перебували ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

На шляху прямування по вул. Інтернаціональній м. Павлограда він в'їхав в вибоїну, розташовану на проїзній частині, після чого, не впоравшись з керуванням автомобіля, виїхав на праве по ходу руху узбіччя, де допустив зіткнення автомобіля з деревом, розташованим на правому узбіччі. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди його знайомому ОСОБА_4, були заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Уточнив, що дані порушення знаходяться в причинному зв'язку з настанням події вказаної дорожньо-транспортної пригоди та з наслідками що настали.

Додав, що щиро розкаюється в скоєному, та зобовязується в повному обсязі, після влаштування на роботу, що в цей час ним і ініціюється, сплатити потерпілому спричинені матеріальні збитки на суму 6860 грн. 65 коп.

Моральну шкоду розміром 50000 грн., яку просить стягнути потерпілий він не визнає, оскільки вважає, що не заподіяв потерпілому моральних страждань.

Окрім показів обвинуваченого, його винність в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України підтверджується наступними доказами.

Протоколом огляду місця ДТП зі схемою ДТП та протоколом огляду технічного стану транспорту (а.к.п. 3-12) якими зафіксовані обставини та наслідки ДТП, яка відбулася під час керування обвинуваченим транспортним засобом потерпілого.

Висновком експерта № 618/36 від 12.11.2012 року, згідно якого потерпілому ОСОБА_4, були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правого стегна на рівні середньої третини зі зміщенням уламків, перелом верхньої та середньої третини правої гомілки, осколкового перелому метаепіфізу та середньої третини правої великогомілкової кістки. Перелом метаепіфіза лівої великогомілкової кістки. Перелом-лівої ліктьової кістки на рівні середньої третини. Забій правого колінного суглоба, ускладнений гемартрозом (крововиливом). Дані тілесні ушкодження за критеріями тривалого розладу здоров'я (тривалого порушення функції кінцівок) відносяться до середнього ступеня тяжкості. Пошкодження утворились по ударному механізму, які могли бути частини салону автомобіля при знаходженні потерпілого в якості пасажиру /а.к.п. 44-45/.

Висновком експерта № 70/27-789 від 14.11.2012 року, згідно якого в даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «ВАЗ-21063»державний номерний знак Я7407 ДП ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному звязку з настанням події даної ДТП /а.к.п. 62-63/.

Відповідно до довідок з лікарні (а.к.п. 20,21) обвинувачений та потерпілий після ДТП були доставлені в лікарню в стані середнього ступеню алкогольного спяніння.

Дослідивши, співставляючи та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого мають характер логічних, послідовних, взаємозвязаних та обєктивних, що сукупності з наведеними вище доказами дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України доведена повністю.

Зазначені докази у вказаному кримінальному провадженні є достовірними, допустимими, належними та достатніми для підтвердження винності особи, що обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_3 слід правильно кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні виду і розміру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 відповідно до ст. 89 КК України є особою раніше не судимою, підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення невеликого ступеня тяжкості, в результаті якого потерпілому заподіяні середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

Поряд з цим, суд враховує, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 т. 286 КК України скоєне з необережності.

В якості помякшувальних обставин суд враховує що ОСОБА_3 повністю визнав свою провину, щиро розкаявся у вчиненому, активно співпрацював з досудовим та судовим слідством у справі, позитивно характеризується за місцем мешкання.

В якості обтяжливих обставин суд враховує скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення в стані алкогольного спяніння.

Крім того необхідно врахувати і поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 який після вчинення кримінального правопорушення не скоював адміністративних або кримінальних правопорушень, ініціює питання пошуку роботи, зобовязується відшкодувати потерпілому заподіяну матеріальну шкоду, має постійне місце проживання, мешкає разом зі своєю багатодітною родиною.

Наведене свідчить про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігти його злочинній діяльності можливо й без його ізоляції від суспільства, в звязку з чим обвинувачений ОСОБА_3 має бути засудженим за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у вигляді обмеження волі, в межах санкції даної статті.

При цьому, згідно із пом'якшувальними мотивами, приведеним вище, беручи до уваги той факт, що потерпілий ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного спяніння власноруч передав право керування транспортним засобом обвинуваченому, що й призвело до вчинення останнім кримінального правопорушення, до покарання, що призначається обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК України суд вважає за необхідне застосувати положення ст.ст. 75, 76 КК України.

Оскільки на момент скоєння даного правопорушення ОСОБА_3 не мав посвідчення на право керування транспортними засобами, беручи до уваги положення діючого законодавства України, а також розяснення , викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 года «Про практику вживання судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд вважає за необхідне не застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_3 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, передбачене санкцією ч. 1 ст. 286 УК України.

Вирішуючи питання по заявленому потерпілим позову про стягнення заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 6860 грн. 65 коп. і моральної шкоди в розмірі 50000 грн. 00 коп., суд враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим, характер заподіяних обвинуваченим потерпілому тілесних ушкоджень,тривалість лікування, а у зв'язку з цим і міру моральних страждань сторони, яка потерпіла, поведінку обвинуваченого після скоєного правопорушення і необережність вчиненого правопорушення, суд вважає справедливим, достатнім і належним для виконання, відповідно до ст.ст.127,128 КПК України ухвалення рішення про часткове задоволення позовних вимог потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди на суму 6860 грн. 65 коп., оскільки позов потерпілого в цій частині підтверджений документально, і моральної шкоди на суму 10000 грн.

Доля речових доказів має бути вирішена за правилами ст. 100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у предявленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України.

ОСОБА_3 призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді обмеження волі на строк два роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі строком два роки з іспитовим терміном один рік, зобовязавши ОСОБА_3, відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

До набрання вироком чинності запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_3 у вигляді підписки про невиїзд з місця проживання залишити не змінним.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код № НОМЕР_2) на користь потерпілого ОСОБА_4 спричинені матеріальні збитки у сумі 6860 грн. 65 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код № НОМЕР_2) на користь потерпілого ОСОБА_4 спричинену моральну шкоду у сумі 10000 грн. 00 коп.

Речові докази:

- автомобіль марки «ВАЗ-21063» державний номерний знак Я7407 ДП котрий зберігається на території тимчасового тримання транспорту по вул. Дніпровській, 10 в м. Павлограді Павлоградського МВ /а.к.п. 65/ залишити ОСОБА_4 за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ О.О.ЩЕРБИНА.