Провадження № 1-кс/592/6553/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2018 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження №0003323 від 05.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулася з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна. Вимоги мотивує тим, що в період часу з 04.09.2017 року по 11.09.2018 року невстановлена особа, шляхом підбору ключа, проникала до житлових приміщень, що знаходяться за різними адресами в м. Суми, звідки таємно для оточуючих здійснювала крадіжку грошових коштів, виробів з золота та іншого майна, належного потерпілим.

Крім того, невстановлена особа у вказаний період, під приводом продажу неіснуючого товару, шахрайським шляхом, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , завдавши останнім матеріального збитку.

12.09.2018 року відомості за вказаними фактами об`єднано в одне кримінальне провадження за №0003323 від 05.09.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , можуть бути причетними до вказаних кримінальних правопорушень.

В ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою скоєння крадіжок по м. Суми, пересуваються автомобілем ЗАЗ Lanos, синього кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

11.09.2018 року ОСОБА_8 , який пересувався зазначеним транспортним заосбом під керуванням ОСОБА_9 , був затриманий в порядку ст.2 08 КПК України працівниками поліції.

Враховуючи те, що ОСОБА_9 в категоричній формі відмовився від проведення огляду автомобіля ЗАЗ Lanos, синього кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , зачинив його і разом з ключами від вказаного автомобіля пішов у невідомому напрямку, тому 11.09.2018 року даний автомобіль був вилучений та поміщений на стоянку Сумського ВП.

Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу, автомобіль ЗАЗ Lanos, синього кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , знятий з обліку для реалізації 09.08.2018 року; власник ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

12.09.2018 року слідчим винесено постанову про визнання транспортного засобу ЗАЗ Lanos, синього кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , речовими доказами у кримінальному провадженні. Тому, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вказане майно.

Слідчий Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала із зазначених в ньому підстав та просила задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та накладення арешту на транспортний засіб ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки вказаний автомобіль батько ОСОБА_7 - ОСОБА_9 мав намір зареєструвати на своє ім"я та автомобіль не має ніякого відношення і значення для кримінального провадження.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали клопотання, вважає необхідним відмовити в його задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладеної в ч. 2 Розділу 2.6 Узагальнень судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 року, щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Вимоги щодо учасників кримінального провадження, на майно яких може бути накладено арешт, поширюють свою дію і на випадки, коли клопотання про арешт стосується майна, яке було тимчасово вилучене або вилучене за результатами проведення обшуку.

Аналіз норм кримінального процесуального законодавства дає змогу зробити висновок, що обов`язок доведення необхідності застосування засобу забезпечення у вигляді арешту майна та цілі накладення арешту на майно перед слідчим суддею покладено на прокурора, слідчого.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що повинно мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Як було з`ясовано в судовому засіданні, автомобіль ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , відносно якого слідчий звернулася з клопотанням про накладення арешту, не належить ОСОБА_7 , якому 13.09.2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України; власник вказаного транспортного засобу на час розгляду клопотання невідомий, а користується ним ОСОБА_9 батько ОСОБА_7 , однак кримінальне процесуальне законодавство не передбачає можливості накладення арешту на майно осіб, які не є підозрюваними, обвинуваченими чи особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Крім того, слідчий не довела необхідність арешту та наявність достатніх підстав вважати, що вказаний транспортний засіб зберіг на собі сліди кримінального правопорушення чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також наявність ризиків його приховування, відчуження чи знищення.

За таких обставин, клопотання слідчого є необґрунтованим, в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження №0003323 від 05.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України, відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1