Справа № 405/2372/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2018 року cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з даною скаргою до Ленінського районного суду м. Кіровограда, відповідно до якої просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 03.04.2018 року, як незаконну. Крім того, заявник просив визнати дії слідчого як службову недбалість, направити справу до досудове розслідування, пред`явити повідомлення про підозру та визнати його потерпілим.

У судове засідання заявник з`явився, надав пояснення, відповідно до яких скаргу підтримав та просив задовольнити.

Прокурор та слідчий у судове засідання з`явилися, кожен окремо надали пояснення, згідно з якими обставини викладені в скарзі не визнали, постанову про закриття кримінального провадження вважали обґрунтованою, в задоволенні скарги просили відмовити.

Заслухавши заявника, слідчого та прокурора, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

В матеріалах кримінального провадження наявна ухвала слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.01.2018 року, відповідно до якої постанову слідчого про закриття цього ж кримінального, у зв`язку з неповнотою з`ясування обставин кримінального правопорушення було скасовано.

03.04.2018 року, у кримінальному провадженні № 0001015 від 20.02.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 373 КК України, слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття даного кримінального провадження, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ст. 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень .

Згідно з ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ч. 1 ст. 92 КПК України).

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 93 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантії забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Дослідженням матеріалів кримінального провадження встановлено, що на стадії досудового розслідування, крім ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не було допитано інших співробітників поліції, на яких вказав заявник та не проведено очні ставки.

Крім того, як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження висновки слідчого не відповідають встановленим фактичним даним у кримінальному провадженні. Так, слідчим не надано оцінки показанням свідка ОСОБА_8 , яка надаючи слідчому показання вказала, що її чоловік вийшов з приміщення міліції, не розмовляв, а тримався за груди. Коли вона запитала у чоловіка, що його били то він кивнув головою, а вдома помітила, що на тілі чоловіка є тілесні ушкодження.

Також слідчим в постанові вказано, але не надано оцінки висновку судово медичної експертизи № 62 від 20.02.2013 року, в якому зазначено, що у громадянина ОСОБА_3 маються тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, кистей, зап`ясків, правого ліктя, крижа, правого коліна, синців кистей. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих предметів та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 24 КПК України).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу (ч. 1 ст. 307 КПК України).

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про скасування рішення слідчого чи прокурора (п.1 ч. 2 ст. 307 КПК України.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Таким чином, з`ясовані фактичні дані вказують на неповноту та однобічність проведення слідчим дій на виконання завдання кримінального провадження, а тому з урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов висновку щодо задоволення скарги заявника.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 24, 303 - 307, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 від 03.04.2018 року про закриття кримінального провадження № 0001015 від 20.02.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 373 КК України.

Кримінальне провадження № 0001015 від 20.02.2013 року та дану ухвалу направити до прокуратури Кіровоградської області для подальшого розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_9