Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/363/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2018 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5

переглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, в режимі відеоконференції з ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)», за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 , ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 квітня 2018 року року, якою подання про застосування умовно-дострокового звільнення до
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богославка, Зирянського району, Томської області, Російської Федерації, українця, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-24.03.2005 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

- 13.10.2005 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області (далі тим же судом) за ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців;

-07.12.2005 року тим же судом за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. Звільнений 18.06.2010 по відбуттю строку покарання;

-26.11.2013 року тим же судом за ч.2 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, з конфіскацією всього особистого майна.

Відмовлено.

Інші учасники судового розгляду:

прокурора ОСОБА_7
представника колонії ОСОБА_8
засудженого - ОСОБА_6 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда постановлено відмовити в задоволенні спільного подання начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» та голови спостережної комісії при Кіровоградському міському виконавчому комітеті про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, стосовно засудженого ОСОБА_6 .
В обґрунтування прийнятого судом першої інстанції рішення вказано наступне.
Згідно з матеріалами особової справи засуджений з 10.08.2013 перебував у Кіровоградському слідчому ізоляторі, де за час перебування допустив 2 порушення встановленого режиму утримання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 16.05.2014 відбуває покарання в ДУ «Кропивницька ВК (№6). За час відбування покарання в установі, порушень встановленого режиму утримання не допускав.

З 03.03.2015 по 28.11.2016 перебував на лікуванні ВК (№89) м. Дніпропетровськ. За час перебування в установі допустив 1 порушення встановленого порядку відбування покарання, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності. Брав участь в самодіяльності установи за що мав одне заохочення у виді зняття раніше накладеного стягнення. Після лікування відбуває покарання в ДУ «Кропивницька ВК (№6), де за час відбування покарання в установі, відповідно до ст.123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія». Відповідно до п.5 ст.118 КВК України засуджений залучається до суспільно корисної праці, в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, на даний час відпрацював 142 год. За належне виконання такої роботи 6 разів заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Засуджений під час відбування покарання на виробництві установи не працював. У навчальних закладах установи не навчався.

На підставі досліджених обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку про те,що засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення, проте не довів свого виправлення, що свідчить про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування невідбутої частини покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову ухвалу, застосувати ст.. 81 КК України, а саме звільнити від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
Зазначає, що судом першої інстанції не наведено мотиви за якими відхилені доводи адміністрації установи засвідчені на користь засудженого.
Вказує, що судом залишено поза увагою те, що засуджений брав участь в самодіяльності установи за що мав одне заохочення у виді зняття раніше застосованого стягнення, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «професія», залучався до суспільно-корисної праці, на даний час відпрацював 142 год.
Вважає, що своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечує щодо застосування до засудженого умовно-дострокове звільнення, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, просив застосувати щодо засудженого умовно-дострокове звільнення, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вбачає, що суд першої інстанції зазначених вимог не дотримався, безпідставно дійшовши висновку про неможливість звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 умовно достроково.

Дослідивши безпосередньо в суді апеляційної інстанції наявні у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вбачає, що суд першої інстанції допустив невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 409 КК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є зокрема невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання ; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» /далі Постанова Пленуму/ - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Також, п. 17 зазначеної Постанови Пленуму регламентовано, судам під час судового розгляду у справах цієї категорії, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як убачається з матеріалів спільного подання начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» та голови спостережної комісії при Кіровоградському міському виконавчому комітеті, ОСОБА_6 засуджений вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.11.2013 року за ч.2 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 8 років, з конфіскацією всього особистого майна.

Вирок районного суду набрав законної сили 15.04.2014 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2016, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано засудженому строк попереднього ув`язнення з 03.08.2013 по 15.04.2014, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (т.1 а.о.с.33).

Початок строку відбування покарання: 03.08.2013. Станом на день розгляду клопотання, засуджений відбув більше 2/3 призначеного покарання 5 років 5 місяців, 3 дні, залишилося до відбуття 2 роки 6 місяців 27 днів.

Згідно з матеріалами особової справи засуджений з 10.08.2013 перебував у Кіровоградському слідчому ізоляторі, де за час перебування допустив 2 порушення встановленого режиму утримання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 16.05.2014 відбуває покарання в ДУ «Кропивницька ВК (№6). За час відбування покарання в установі, порушень встановленого режиму утримання не допускав. на профілактичні заходи індивідуально-виховного характеру реагує позитивно, завжди робить належні висновки.

З 03.03.2015 по 28.11.2016 перебував на лікуванні ВК (№89) м. Дніпропетровськ. За час перебування в установі допустив 1 порушення встановленого порядку відбування покарання, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності. Брав участь в самодіяльності установи за що мав одне заохочення у виді зняття раніше накладеного стягнення. Після лікування відбуває покарання в ДУ «Кропивницька ВК (№6), де за час відбування покарання в установі, відповідно до ст.123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія». Відповідно до п.5 ст.118 КВК України засуджений залучається до суспільно корисної праці, в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, на даний час відпрацював 142 год. За належне виконання такої роботи 6 разів заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

В судовому засіданні Апеляційного суду Кіровоградської області в режимі відео конференції начальник відділення соціально-психологічної служби ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6) ОСОБА_8 зазначив, що підтримує подання, засуджений виправився, за час відбування покарання в установі порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, залучався до праці, оплачувана робота є не на всіх засуджених.

Суд першої інстанції фактично в оскаржуваній ухвалі зазначив на наявність виправлення засудженого.

Колегією суддів встановлено, що засуджений ОСОБА_6 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, особиста характеристика засудженого також доводить про позитивні зміни під час відбування покарання, а отже у суду наявні підстави для застосування положень ст.81 КК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_9 , оскільки мету покарання було досягнуто, засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновки суду першої інстанції про те, що по кримінальному провадженню засуджений ОСОБА_6 під час відбування покарання на виробництві не працював та у навчальних закладах не навчався, тим самим не довів свого виправлення, не є у відповідності до положень ст. 81 КК України підставою для відмови у задоволення подання про умовно дострокове звільнення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 квітня 2018 року року, не відповідає фактичним обставинам справи та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , призначеного вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.11.2013 року.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 квітня 2018 року скасувати.

Подання начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» та голови спостережної комісії при Кіровоградському міському виконавчому комітеті про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.11.2013 року за ч.2 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 8 років, з конфіскацією всього особистого майна, від покарання умовно-достроково на невідбутий термін покарання.

Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2