Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2817/18
Провадження №: 1-кс/332/910/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2018 р. м.Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0001830 від 28 серпня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно: плавальний засіб «баркас» зеленого кольору з реєстраційним номером ЯЗП 06-67 та човновий двигун «Нептун» з номером НОМЕР_1 .
Подане клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001830 від 28.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 28.08.2018 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись на річці Дніпро на території Заводського району м. Запоріжжя незаконно займалися рибним промислом.

Під час огляду місця події, який проводився 28.08.2018 в період часу з 12:30 год. до 13:20 год., на території громадської організації човнярів «Кічкас» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Софії Перовської, 1-А, було виявлено та вилучено плавальний засіб, а саме «баркас» зеленого кольору з реєстраційним номером ЯЗП 06-67 та човновим двигуном «Нептун» з номером НОМЕР_1 . Вказані речі визнані речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (злочину) або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та передані на відповідальне зберігання голові громадської організації човнярів «Кічкас» м. Запоріжжя ОСОБА_8 .

У зв`язку з вищевикладеним, є достатні підстави вважати, що майно, яке було вилучено під час огляду місця події, а саме: плавальний засіб «баркас» зеленого кольору з реєстраційним номером ЯЗП 06-67 та човновим двигуном «Нептун» з номером 8К0751, на підставі п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення і відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно в порядку ч.1 ст. 237 КПК України.

Разом з тим, в ході досудового розслідування не надійшла відповідь на запит до голови громадської організації човнярів «Кічкас» про встановлення факту належності вилученого майна ОСОБА_6 , тому слідчий просив поновити процесуальний строк подання клопотання про арешт майна.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання в повному обсязі, просив його задовольнити із зазначених у ньому підстав.
Прокурор підтримала клопотання в повному обсязі, просила його задовольнити із підстав, викладених слідчим.
Адвокат ОСОБА_9 заперечував проти задоволення клопотання слідчого посилаючись на те, що необхідність арешту майна недостатньо обґрунтована, слідчі дії із залученням даного майна органом досудового розслідування не заплановані, а також зазначив, що власник майна приховувати останнє не збирається.
Вислухавши доводи слідчого, прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, які звертаються з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
В ході судового розгляду клопотання встановлено, що слідчим СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР під № 0001830 від 28.08.2018 року за ч. 1 ст. 249 КК України. Так, орган досудового розслідування зазначає, що 28.08.2018 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись на річці Дніпро на території Заводського району м. Запоріжжя незаконно займалися рибним промислом.

У рамках даного провадження, під час огляду місця події, який проводився 28.08.2018 в період часу з 12:30 год. по 13:20 год., на території громадської організації човнярів «Кічкас» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Софії Перовської, 1-А, було виявлено та вилучено плавальний засіб, а саме «баркас» зеленого кольору з реєстраційним номером ЯЗП 06-67 та човновим двигуном «Нептун» з номером 8К0751. Вказані речі визнані речовими доказами, тобто матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (злочину) або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, передані на відповідальне зберігання голові громадської організації човнярів «Кічкас» м. Запоріжжя ОСОБА_8 та слідчим на підставі ч.1 ст. 170 КПК України подано клопотання про арешт вказаного майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим у клопотанні не достатньо обґрунтовано необхідність накладення такого арешту та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що накладення арешту на плавальний засіб, а саме «баркас» зеленого кольору з реєстраційним номером ЯЗП 06-67 та човновим двигуном «Нептун» з номером 8К0751, із застосуванням найбільш обтяжливого способу арешту у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування, є необґрунтованим та відповідно до вимог ч. 4 ст. 173 КПК України може призвести до наслідків, які суттєво позначаться на інтересах володільця майна.
Разом із тим, слідчий не позбавлений права передати вищевказане майно на відповідальне зберігання з метою запобігання його пошкодження, псування та знищення, що буде відповідати принципам розумності та співрозмірності, та забезпечить виконання завдань кримінального провадження.
За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 94, 98, 131, 132, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Поновити слідчому СВ Заводського ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 процесуальний строк на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001830 від 28 серпня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 249 КК України та відмовити у його задоволенні.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1