Номер провадження 1-кп/754/1074/18
Вирок
Іменем України

23 жовтня 2018 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №008015 від 18.05.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Фергана, республіка Узбекистан, українця, громадянина України,

з повною середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат»,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, обіймаючи посаду старшого радіотелеграфіста приймального радіо відділення радіоцентру військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , у військовому званні «солдат», 07.08.2018 р., в умовах особливого періоду, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст..ст. 11, 16, 49, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Затвердженого законом України №548-ХІV від 24.03.1999 р., та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551- ХІV від 24.03.1999 р., самовільно, без дозволу командування, без поважних причин не прибув вчасно до місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , та направився до свого постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, доки 24.09.2018 р. усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій солдат ОСОБА_4 з`явився до військової частини НОМЕР_1 з метою подальшого проходження військової служби.

ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а саме нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

03 жовтня 2018 року у відповідності до вимог ст.472 КПК України між прокурором Військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у присутності захисника, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно угоди прокурор Військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання своєї винуватості у кримінальних правопорушень, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , а саме штрафу у розмірі 294 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5000 (п`ять тисяч) гривень, із застосуванням ст.69 КК України. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.
Захисник обвинуваченого підтримав думку обвинуваченого.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Укладена угода повністю відповідає вимогам ст.469 ч.2, 4 КПК України та може бути затверджена судом. Згідно ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, відноситься до тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам. Правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для винуватості. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченим є можливим.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. 50, 65-67,69 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, даних про його особу, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, та обставин, що пом`якшують покарання.
Суд вважає наявними підстави для застосування ст.69 КК України і призначення покарання, оскільки є декілька обставин, що істотно знижують ступінь суспільно небезпечності, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявність малолітньої дитини на утриманні.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 03.10.2018 р. про визнання винуватості між прокурором Військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 294 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Київського апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Головуючий: