Справа № 640/9920/18
н/п 1-кс/640/5789/18
"07" червня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
Згідно з відповіддю на доручення з Ізюмського МРВ УСБУ в Харківській області № 70/15?1025 від 23.04.2018 року встановлено, що громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Куп`янськ Харківської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , використовує сторінку в соціальній мережі «Вконтакте» « ОСОБА_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 з використанням якої активно розповсюджує матеріали, що дестабілізують соціально-політичну обстановку в регіоні, розпалюють ворожнечу до «української нації», схиляють до участі у збройних формуваннях т.зв. Л/ДНР, містять заклики до зміни меж території держави у неконституційний спосіб, а також до дій, спрямованих на насильницьку зміну влади, через власну сторінку та коментарі займається цілеспрямованим розповсюдженням таких матеріалів.
01.06.2018 року слідчим слідчого відділу УСБУ в Харківській області на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2018 було проведено обшук за місцем фактичного місцезнаходження ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки Lenovo, червоного кольору та сім карта мобільного оператора МТС
Вищеперелічені предмети належать громадянці України ОСОБА_5 .
Предмети, вилучені за результатом проведення обшуку, відповідають критеріям статті 98 КПК України, та можливо свідчать про причетність громадянки ОСОБА_5 до протиправної діяльності, пов`язаної із вчиненням злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.
Слідчим зазначено, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також з метою збереження речових доказів та недопущення їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, використання їх під час досудового розслідування, орган досудового розслідування просить накласти арешт на зазначене в клопотанні вилучене під час проведення обшуку майно.
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились. Слідчий ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд поданого клопотання без його участі у зв`язку зі службовою зайнятістю, повністю його підтримуючи. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_5 , власниця майна, у судове засідання не з`явилась; судом вживались заходи щодо її належного повідомлення про час та місце розгляду клопотання слідчого, про що слідчим надано рапорт, в якому, крім цього, зазначено, що на її повідомлення в телефонному режимі про розгляд справи, вона зазначила, що у зв`язку із зайнятістю у судове засідання не з`явиться, проти арешту майна не заперечує.
Неприбуття власника майна у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та згідно з ч. 3 даної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 110 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації на вилученому 01.06.2018 р. в період часу з 08-25 год. до 10-25 год. під час обшуку за місцем фактичного місцезнаходження ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , майні, яке може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та яке може бути речовим доказом, - на це майно слід накласти арешт.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 01.06.2018 за місцем фактичного місцезнаходження ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Lenovo, червоного кольору та сім карта мобільного оператора МТС, які належать ОСОБА_5 .
Місцем зберігання арештованого майна визначити приміщення для зберігання речових доказів слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, б. 2.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1