ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 р.
м. Київ

Справа № 161/7232/17

Провадження № 51-1145 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 11 жовтня 2017 року щодо
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 липня 2017 року ОСОБА_7 засуджено:
- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки,
- за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,
- за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Згідно з п. ґ ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк перебування під вартою з 27 квітня 2017 року до вступу даного вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 11 жовтня 2017 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 змінено.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року) зараховано ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 27 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У решті вирок залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він у період липня-жовтня 2016 року, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , повторно, таємно викрав грошові кошти та золоті вироби ОСОБА_8 , чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 126 560 грн, а також у період липня-листопада 2016 року, знаходячись за вищезазначеною адресою, повторно, шляхом обману заволодів майном цієї ж потерпілої, заподіявши їй матеріальної шкоди на суму 3 000 грн.
01 лютого 2017 року ОСОБА_7 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , повторно, шляхом обману заволодів майном ОСОБА_9 , заподіявши потерпілій матеріальної шкоди на суму 10 000 грн.
27 грудня 2016 року ОСОБА_7 , знаходячись поблизу Луцького клінічного пологового будинку, що по АДРЕСА_4 , повторно, відкрито заволодів майном ОСОБА_10 , чим заподіяв потерпілій майнової шкоди на загальну суму 1 400 грн.
29 січня 2017 року ОСОБА_11 , знаходячись на просп. Перемоги в м. Луцьку Волинської області, повторно, відкрито заволодів майном ОСОБА_12 , заподіявши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 480 грн.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеності винуватості ОСОБА_7 та правильності кваліфікації його дій, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції через порушення норм матеріального права та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд апеляційної інстанції, змінюючи вирок суду першої інстанції, без врахування вимог ч. 2 ст. 4, ст. 5, ч. 2 ст. 6 КК України та в порушення ст. 72 КК України неправильно зарахував до строку покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення
Позиції учасників судового провадження
Прокурор частково підтримав касаційну скаргу захисника, просив змінити ухвалу суду апеляційної інстанції та зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_11 до строку покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період з 21 червня по 11 жовтня 2017 року, врахувавши висновок Великої Палати Верховного Суду.
Мотиви Суду
Положенням ст. 433 КПК України визначено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин.
Згідно з вимогами п.1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд апеляційної інстанції змінив вирок суду першої інстанції в частині зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання. При цьому він послався, на те, що оскільки Закон України від 18 травня 2017 року № 2046-VIIІ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» набув чинності 21 червня 2017 року, а вирок у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 постановлений після набрання чинності даного Закону, то необхідно зарахувати до строку покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 24 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Положенням ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі є «іншим кримінально-правовим наслідком діяння» в розумінні вказаної норми закону.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Частиною 2 ст. 5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Закон № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, який передбачає коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи в розумінні ст. 5 КК України.
Закон № 2046-VIII від 18 травня 2017 року є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи в розумінні ст. 5 КК України, оскільки вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29 серпня 2018 року № 13-31 кс 18 зробила правовий висновок про те, що суди, призначаючи покарання, мають враховувати, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII), а якщо злочини вчинені особою, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_7 вчинив перший злочин до 20 червня 2017 року і щодо нього продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року.
З огляду на викладене, Суд уважає, що суд апеляційної інстанції під час перегляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 не врахував положень ч. 2 ст. 4, частин 1, 2 ст. 5 КК України та неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), а тому його ухвала підлягає зміні.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 11 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 змінити.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року) зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 11 жовтня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3