Справа № 144/893/18
Провадження по справі № 1-кп/129/420/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" вересня 2018 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження (кримінальну справу) № 0000249 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого водієм ТОВ «Королівський смак», одруженого, має на своєму утриманні неповнолітню дитину (сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), неодноразово судимого, востаннє:

1) 23.09.2004 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 1 ст.185, ч.3 ст.186, ст.190, ст.75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, від відбування зазначеного покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;

2) 09.11.2004 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців і на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком тривалістю 2 роки;

3) 30.01.2006 року Барським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 186, ч. 2 ст.189, ч.3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців (вирок переглянуто Апеляційним судом Вінницької області - остаточне покарання призначено у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців; постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 12.12.2008 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання, невідбутий строк покарання 2 роки 3 місяці 21 день);

4) 19.06 2009 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст.190, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки (постановою Староміського районного суду м. Вінниці від 21.03.2012 року не відбуту частину покарання замінено на обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць 21 день; постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 20.07.2012 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково з 27 липня 2012 року з не відбутим покаранням у виді обмеження волі на строк 9 місяців 19 днів);

5) 23.05.2015 року Теплицьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 3 місяці;

6) 06.12.2017 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців і на підставі п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» звільненого від відбування покарання у зв`язку з актом амністії, -

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

Встановив:
17.06.2018 року приблизно о 11:00 год. в с. Шиманівка Теплицького району Вінницької області ОСОБА_5 пройшов на територію будинковолодіння свого знайомого ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 , де скориставшись відсутністю власника садиби та тим, що його дії непомітні стороннім особам, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужої власності підійшов до вхідних дверей будинку, що за вищевказаною адресою, де з дерев`яної лавки, яка знаходиться біля вказаних дверей, таємно, повторно, викрав належні ОСОБА_7 ноутбук марки «Asus» моделі «Х541SA-XO026D» вартістю 5686 гривень та комп`ютерної миші моделі «A4-Tech» вартістю 84 гривні, та в подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, залишивши вказане будинковолодіння, чим заподіяв майнової шкоди потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 5770 гривень.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро каявся у вчиненому та пояснив, що він, 17.06.2018 року в денний час в с. Шиманівка Теплицького району Вінницької області зайшов на територію будинковолодіння свого знайомого ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 , де скориставшись відсутністю власника садиби з дерев`яної лавки, яка знаходиться біля входу до будинку таємно викрав належні ОСОБА_7 ноутбук марки «Asus» моделі «Х541SA-XO026D» та комп`ютерну мишу до нього, які були залишені без нагляду власника, а потім залишив вказане будинковолодіння та пішов в напрямку с. Зятківці.

З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченого, які заявили про спрощений порядок дослідження доказів, письмової заяви потерпілого ОСОБА_7 про розгляд справи у його відсутність у залі судового засідання, враховуючи відсутність у нього претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Цивільний позов не заявлено. Потерпілий ОСОБА_7 претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не має.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_5 , суд за відсутності обтяжуючих обставин, суд пом`якшуючими його обставинами враховує щире каяття й правдиві показання, наявність на його утриманні неповнолітнього сина, відсутність у потерпілого до обвинуваченого претензій морального та матеріального характеру, а також його позицію щодо призначення винному покарання, який у вирішенні цього питання покладався на розсуд суду.

Суд не приймає і відхиляє як обтяжуючу покарання обставину рецидив злочинів, оскільки повторність скоєння ОСОБА_5 злочину враховано під час кваліфікації його протиправного діння.

Окрім зазначеного, суд при призначенні покарання ОСОБА_5 враховує його особу, який є осудним, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується посередньо, є раніше неодноразово судимим за скоєння умисних користливих злочинів.

Разом з тим, суд приймає до уваги наявність в обвинуваченого непогашених судимостей за скоєння умисних аналогічних корисливих злочинів, вчинення ОСОБА_5 середньої тяжкості стосовно ст. 12 КК України злочину у порівняно невеликий період часу після звільнення його від покарання за попереднім вироком, - а це свідчить про наявність у обвинуваченого стійких злочинних нахилів і переконує суд, що для його виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів необхідно застосувати найсуворіше покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_5 необхідно залишити попередній тримання під вартою, оскільки ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 14.08.2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, а через страх перед покаранням, а також за наявності ще двох кримінальних проваджень, які розглядаються іншими судами відносно нього, засуджений може ухилятись від суду, а тому лише цей запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого до набуття вироком чинності, який постановлено стосовно нього.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі в сумі 286 грн. на залучення експерта та проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок № 4012-4013/18-21 від 23.07.2018 року відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

Присудив:
ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати із 17.06.2018 року часу його затримання згідно із протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та подальшого його утримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2018 року, зарахувавши в строк відбування призначеного покарання період перебування його під вартою.

Речові докази, - ноутбук марки «Asus» моделі «Х541SA-XO026D» та комп`ютерну мишу моделі «A4-Tech», - повернути їх власнику ОСОБА_7 .

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави 286 грн. на залучення експерта та проведення судово-товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: