В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.03.2018 Справа №607/16491/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000612 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.В.Бірки Тернопільського району Тернопільської області, громадянки України, із вищою освітою, заміжньої, на утриманні 1 малолітня дитина, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в тому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, в обвинуваченої ОСОБА_3 , яка перебувала на посаді матеріально-відповідальної особи начальника відділення поштового зв`язку Великі Бірки ПАТ «Укрпошта», 04 серпня 2017 року, після отримання 03 серпня 2017 року від ТД ПАТ «Укрпошта» грошових коштів на виплату пенсій в сумі 97 000 грн., виник злочинний умисел направлений на привласнення чужого майна, яке їй було ввірено, реалізовуючи який вона тоді ж при складанні касового звіту, у рядку «підкріплення на виплату переказів в гривні Тернопільський район» вказала лише частину отриманих коштів на суму 90 000 грн. шляхом оприбуткування їх через касу ВПЗ В.Бірки ТД ПАТ «Укрпошта», а іншу частину в сумі 7 000 грн. через вказану касу не провела, в подальшому привласнивши наведені грошові кошти та розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинила ТД ПАТ «Укрпошта» матеріальну шкоду на наведену суму.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 своїми діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.191 КК України, тобто, привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.

09 грудня 2017 року між прокурором Тернопілської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , у присутності захисника, укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.191 КК України за встановлених у висунутому обвинуваченні обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_3 , а саме зач.1 ст.191 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.
В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо, у тому числі, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.191 КК України, яке згідно ст.12 КК України відносяться до середньої тяжкості злочинів.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, у якому бере участь потерпілий, представник якого надала письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 09 грудня 2017 року між прокурором Тернопілської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , у присутності захисника, угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судових експертиз, зокрема, почеркознавчої №1.1-406/17 від 15 листопада 2017 року в су мі 988, 7 грн. та економічної №1145/17-22 від 24 листопада 2017 року в сумі 2 376 грн., з приводу звільнення від сплати яких звернувся із клопотанням захисник обвинуваченої.

Відповідно до ч.2 ст.119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Зважаючи на наведені обставини, враховуючи майновий стан обвинуваченої, а також того, що офіційно обвинувачена та її чоловік ніде не працюють, утримують 1 малолітню дітей, суд вважає за необхідне клопотання захисника обвинуваченої. задовольнити та повністю звільнити ОСОБА_3 від оплати процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз, які вказані вище.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити укладену 09 грудня 2017 року між прокурором Тернопілської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , у присутності захисника, угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Звільнити ОСОБА_3 повністю від оплати процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1