Справа № 273/775/18
Провадження № 1-кп/273/128/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000185 від 18.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, розлученого, раніше судимого:

15.11.2017 року Баранівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 164 КК України до 100 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Вироком Баранівського районного суду від 15.11.2017 ОСОБА_4 , засуджено за ст. 164 ч. 1 КК України до 100 год. громадських робіт.

11.04.2018 працівниками Баранівського районного сектору з питань пробації центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 ознайомлено із порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від громадських робіт, відібрано підписку та роз`яснено умови і порядок відбуття покарання у виді громадських робіт.

11.04.2018 року ОСОБА_4 , від інспектора Баранівського районного центру пробації отримав направлення до Баранівської міської ради для відбування громадських робіт, за яким повинен з 13 квітня 2018 року приступити до відбуття покарання у Баранівській міській раді Баранівського району, згідно розпорядженням міського голови Баранівської міської ради № 84-од від 11 квітня 2018 року «Про організацію виконання кримінального покарання у вигляді громадських робіт» відповідно до складеного графіку робіт у Баранівській міській раді Баранівського району, Житомирської області.

13.04.2018 ОСОБА_4 вийшов на роботу для відбування громадських робіт до Баранівської міської ради та відпрацював 4 години. Після цього у період з 16.04.2018 по 27.04.2018 для відбування громадських робіт не з`являвся, без поважних причин, здійснивши таким чином прогул 10 робочих днів, тобто 40 годин громадських робіт. В подальшому, після попередження про відповідальність за порушення правил відбування громадських робіт, ОСОБА_4 , виконував громадські роботи тільки 02.05.2018, відпрацювавши 4 години.

В період з 03.05.2018 по 14.05.2018 ОСОБА_4 будучи належним чином ознайомленим з порядком відбування покарання у вигляді громадських робіт, попередженим про наслідки ухилення від відбування покарання, для відбування громадських робіт не з`явився без поважних причин, допустивши таким чином прогул 8 робочих днів, тобто 32 годин громадських робіт.

Усього, за вищевказані періоди, ОСОБА_4 допустив прогули та не відбув 72 години громадських робіт.

Після направлення 18.05.2018 Баранівським районним сектором з питань пробації до Баранівського відділення поліції листа про ухилення ОСОБА_4 від відбування громадських робіт, останній у період з 15.05.2018 по 31.05.2018 продовжив відбування покарання не допускавши прогулів та відбув 48 годин громадських робіт. Усього, за час відбування покарання ОСОБА_6 відбув 56 години громадських робіт.

Отже, станом на 31.05.2018 ОСОБА_4 не відбув 44 години громадських робіт.

Своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України

31.05.2018 року між прокурором та обвинуваченим було укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої, керуючись положеннями пунктів 1-3 ч. 1 ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме те, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України відповідно до положень ч. 3 ст. 12 цього ж Кодексу належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, обставини його вчинення, особу винного, а саме те, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, раніше судимий за ч. 1 ст. 164 КК України, а також враховуючи, що обставинами які пом`якшують покарання у відповідності до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставини, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України у ході досудового розслідування не встановлено, погоджуються на призначення покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 389 КК України, із врахуванням вимог ст. 60 КК України, у виді 1 місяця арешту на підставі ст. 71 КК України повністю приєднати до покарання не відбуте ОСОБА_4 покарання за вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 15.11.2017 року із застосуванням ст. 72 КК України, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий та призначити остаточне покарання 1 (один) місяць 5 (п`ять) днів арешту.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтримав укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, та підтвердив, що визнає вину в повному обсязі, з узгодженим покаранням згідний, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені прокурором та судом.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник обвинуваченого підтримав добровільний вияв його підзахисного на укладення угоди про визнання винуватості.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України. Вказаний злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України - відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який щиро кається та активно сприяв досудовому розслідуванню.

Тому суд прийшов до висновку, що слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

На час ухвалення вироку до ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не було застосовано жодного запобіжного заходу, а тому, в даний час відсутня необхідність застосування до нього будь-якого запобіжного заходу.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжні заходи не обиралися.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.05.2018 року у кримінальному провадженні за №0000185 від 18.05.2018 року.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати повністю невідбуте покарання за вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 15.11.2017 року із застосуванням ст. 72 КК України, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий та призначити остаточне покарання - 1 (один) місяць 5 (п`ять) днів арешту.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня звернення вироку до виконання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1