УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/4353/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
18 червня 2018 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нивки, Коростенського району, Житомирської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,
- за ч. 3 ст.185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду від 01 листопада 2016 року - 1 (один) місяць та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання - 3 (три) роки 3 (місяці) позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з 21 вересня 2016 року.
Речові докази: металева плита для печі розміром 70 на 40 см, виготовлена із цільного шматка металу, яка приєднана в якості речового доказу від 20.08.2016 року, що знаходяться на зберіганні під розписку у потерпілої ОСОБА_9 - передано їй у власність.
в с т а н о в и л а:
Згідно вироку, обвинувачена ОСОБА_8 , повторно, 07.07.2016 року близько 21 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом зриву навісного замка на вхідних дверях, проникла до будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала чуже майно, яке належить власниці будинку ОСОБА_9
- телевізор марки «Elektrolux» вартістю 500 грн;
- електричний чайник марки «Tefal» вартістю 200 грн;
- телевізійний кабель марки «РК-75» довжиною 35 метрів, загальною вартістю 175 грн;
- кабель електроживлення «1,75», довжиною 35 метрів, загальною вартістю 60 грн;
- емальоване металеве відро вартістю 336 грн;
- два навісних замка вартістю 132 грн;
чим заподіяла потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1403 грн.
Повторно, 08.07.2016 року близько 01 год. ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через незачинені вхідні двері, проникла до будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала чуже майно, яке належить власниці будинку ОСОБА_9 :
- металеву плитку для печі, вартістю 456 грн;
- колісники для печі, вартістю 106 грн;
- металеві дверцята від печі, вартістю 254 грн;
- 5 металевих каструль різної ємкості, загальною вартістю 624 грн;
чим заподіяла потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 1440 грн.
Своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, поєднаними з проникненням у житло ОСОБА_8 вчинила злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність з наступних підстав.
Вказує, що вироком Коростенського міськрайонного суду від 01.11.2016 року ОСОБА_8 була засуджена за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України на 3 (три) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.
Також, зазначає, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
На його думку, суд першої інстанції при ухваленні вироку щодо ОСОБА_8 призначивши їй остаточне покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст.71 КК України неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.
Просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити їй покарання за ч.3 ст.185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.
Остаточне покарання ОСОБА_8 за сукупністю злочинів призначити за правилами ч. 4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Коростенського міськрайонного суду від 01.11.2016 року - 3 роки 3 місяці позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.
Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 , яка частково підтримала апеляційну скаргу та просила виправити помилку шляхом внесення змін, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними і ніким із апелянтів не оспорюються.
Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, про те, що суд першої інстанції при ухваленні вироку щодо ОСОБА_8 призначивши їй остаточне покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст.71 КК України неправильно застосував Закон України про кримінальну відповідальність.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.11.2016 року ОСОБА_8 була засуджена за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 (три) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.
Кримінальне правопорушення, за оскаржуваним вироком, обвинуваченою ОСОБА_8 вчинено 07 липня 2016 року - до постановлення попереднього вироку від 01.11.2016 року.
Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Суд першої інстанції залишив поза увагою вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, та не врахував, що ОСОБА_8 вчинила злочин до постановлення попереднього вироку, а тому їй необхідно було визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів за правилами визначеними ч. 4 ст. 70 КК України, а не на підставі вимог ст. 71 КК України, як зробив суд.
За таких обставин, допущена помилка судом першої інстанції підлягає виправленню шляхом внесення відповідних змін у вирок суду першої інстанції, в частині призначення остаточного покарання.
На думку колегії суддів доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність скасування вироку суду першої інстанції не ґрунтуються на вимогах ст. ст. 408, 420 КПК України, оскільки допущена помилка може бути виправлена шляхом внесення у вирок змін.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 березня 2018 року щодо ОСОБА_8 - змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі та до остаточного покарання - 3 роки 3 місяці позбавлення волі за правилами ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Коростенського міськрайонного суду від 01.11.2016 року.

В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

Судді: