Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/270/18-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2018 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

провівши підготовче судове засідання в залі суду в місті Олевськ по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000081 від 16.02.2018 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта вища, не одруженого, не працюючого, не інвалід, не депутата, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

01.06.2018 року до Олевського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 статті 309 КК України з угодою про визнання винуватості, укладеною між підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника підозрюваного ОСОБА_5 та заступником керівника Коростенської місцевої прокуратури старшим радником юстиції ОСОБА_6 , та реєстром матеріалів досудового розслідування, розпискою про отримання копій обвинувального акта.
Із зазначеної угоди вбачається, що сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації за ч.2 ст.309 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а саме: щире каяття підозрюваного ОСОБА_4 , активне сприяння розкриттю злочину та узгодженого покарання. В угоді про визнання винуватості зазначено наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст.473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання.
В судовому засіданні прокурор повідомив суд, що Богунським районним судом м.Житомир здійснюється розгляд кримінального провадження №0007525 від 10.12.2016 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України стосовно ОСОБА_4 , розгляд якого призначений на 18.01.2019 року та заявив клопотання про надання часу для зміни обвинувачення.
Захисник заявив клопотання про зміну обвинувачення, оскільки не прийнято рішення у кримінальному провадження №0007525 від 10.12.2016 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України стосовно ОСОБА_4 , що виключає ч.2 ст.309 КПК України, оскільки в діях обвинуваченого відсутня повторність вчинення вище зазначеного правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника і просить його задовольнити.
Суд, заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, дослідивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості прийшов до висновку про відмову у затверджені угоди про визнання винуватості з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про відмову в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 КПК України.
Згідно вимог ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода про визнання винуватості.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, який згідно ст.12 КК України є середньої тяжкості.
Норми ст.470 КПК України передбачають, що прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; характер і тяжкість обвинувачення (підозри); наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.
Згідно ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбаченістаттею 473цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Частинами 6, 7, 8 ст.474 КПК України передбачено, що суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх. Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі судове провадження продовжується у загальному порядку. Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Положеннями частини 1 статті 472 КПК України передбачено вимоги до змісту угоди про визнання винуватості, серед яких є необхідність зазначення сторін угоди, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
За замістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
При цьому обвинувачення згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Процесуальне значення обвинувального акту складається в тому, що він встановлює межі майбутнього судового розгляду, який провадиться тільки щодо обвинувачених і лише в межах висунутого обвинувачення (ст.337 КПК України).
Органом обвинувачення не надано жодного доказу вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 злочинів, передбачених ст.ст.307, 308, 310, 317 КК України, що викликає обгрунтований сумнів у кваліфікації його дій за ч.2 ст.309 КК України в частині повторності придбання, зберігання та перевезенні психотропних речовин, без мети збуту.
Передбачена в угоді про визнання винуватості від 31.05.2018 р. кримінальна відповідальність за ч.2 ст.309 КК України не відповідає вимогам чинного законодавства.
Отже, угода про визнання винуватості від 31.05.2018 р. не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, а тому в задоволенні такої слід відмовити.
Оскільки угоду про визнання винуватості було укладено під час досудового розслідування, кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.
Керуючись пунктом 1 частини 3 статті 314, статтями 372, 468-474 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної 31.05.2018 року між підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника підозрюваного ОСОБА_5 та заступником керівника Коростенської місцевої прокуратури старшим радником юстиції ОСОБА_6 в межах кримінального провадження №0000081від 16.02.2018 року.
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000081 відносно ОСОБА_4 та угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, повернути прокурору для виконання вимог КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Суддя: ОСОБА_1