Номер провадження 1-кс/643/3936/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.09.2018 р. Суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 при розгляді заяви в порядку ст. 28 ч.4 КПК України у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР № 0006522,

в с т а н о в и в:

04.09.2018 р. потерпілий ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про відвід слідчого судді ОСОБА_4 при розгляді зазначеної заяви. В обґрунтування заяви про відвід заявник посилався на ті обставини, що на підставі ухвали апеляційного суду Харківської області від 30.08.2018 до Московського районного суду м. Харкова повернуто на повторний розгляд його заяву в порядку ч.6 ст. 28 КПК України за кримінальним провадженням № 0006522 (ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 358 КК України). Ухвалою апеляційного суду м. Харкова скасовано ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 від 31.07.2018, якою було відмовлено у відкритті провадження за заявою потерпілого ОСОБА_3 в порядку ст. 28 ч.6 КПК України. Вважає неправомірною подальшу участь слідчого судді ОСОБА_4 в розгляді його заяви в порядку ч.6 ст. 28 КПК України, оскільки суддею допущено порушення норм КПК при ухваленні вищезазначених ухвал, що скасовані в апеляційному порядку. Також зазначив, що згідно з ст. 75 КПК України, обставинами, що виключають участь судді в судовому засіданні є підстави, що викликають сумніви у його неупередженості.

Суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 направив заяву, в якій просив провести розгляд заяви про відвід без його участі, винести рішення на розсуд суду.

Заявник потерпілий ОСОБА_3 в судове засідання по розгляду заяви про відвід судді не з`явився.

Суд, перевіривши доводи заяви, прийшов до наступного.

Так, положеннями ст.ст. 75, 76 КПК України передбачені вичерпні підстави щодо відводу судді.

Разом з цим, жодної із зазначених підстав для відводу судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 не вбачається.

Доводи заявника, викладені у заяві про відвід судді, фактично носять характер непогодження з прийнятим рішенням суддею ОСОБА_4 та не викликають сумнівів у неупередженості судді ОСОБА_4 .

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість або необ`єктивність.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Положеннями п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справі Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії, Пуллар проти Сполученого Королівства, Білуха проти України, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.
В рішеннях у справах Ветштайн проти Швейцарії та Ферантелі та Сантанжело проти Італії

Європейським судом з прав людини висловлювалась позиція, згідно якої при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Де Куббер проти Бельгії, правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться.
В рішеннях у справах Ветштайн проти Швейцарії та Кастілло Альгар проти Іспанії Європейським судом з прав людини також зазначалось, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.
Таким чином, сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі та сумніву щодо реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.
Оцінюючи доводи ОСОБА_3 , викладені в його заяві про відвід, суд приходить до висновку, що вказані доводи як окремо, так і в сукупності, не є такими, що об`єктивно свідчать про наявність необ`єктивності та упередженості судді ОСОБА_4 .
Разом з тим, з метою забезпечення права ОСОБА_3 на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом та усунення побоювань з боку ОСОБА_3 щодо неупередженості та об`єктивності слідчого судді, які можуть призвести до затягування розгляду справи, суд вважає за можливе задовольнити заявлений ОСОБА_3 відвід.
Керуючись ст. ст. 75, 76, 81, 372 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 при розгляді заяви в порядку ст. 28 ч.4 КПК України у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР № 0006522 - задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1