Ухвала
Іменем України

13 серпня 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-7912 ск 18
Верховний суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 3 квітня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 26 червня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002381,
встановив:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 3 квітня 2018 року

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у с. Іжівці Сторожинецького району Чернівецької області, проживає по АДРЕСА_1 ,
засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:
На підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 800000 (вісімсот тисяч) гривень.
Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 26 червня 2018 року цей вирок залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_5 визнана винною у тому, що вона 25 липня 2017 року, приблизно о 19 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася по вул. Героїв Майдану м. Чернівці зі сторони проспекту Незалежності в напрямку вул. Комарова в правій крайній смузі для руху транспортних засобів. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, та перед яким, у попутному напрямку по лівій смузі руху транспортних засобів, рухався автомобіль марки «Lexus», д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого, зменшуючи швидкість, зупинив транспортний засіб, ОСОБА_5 , порушуючи вимоги п. п. 1.5, 2.3 (б, д), 18.4 Правил дорожнього руху України, проявила самовпевненість і неуважність до дорожньої обстановки, не переконалась, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжила рух, виїхала на пішохідний перехід, допустила наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка переходила проїзну частину дороги, рухаючись в межах пішохідної доріжки. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_7 , 2010 року народження, спричинено тяжкі тілесні ушкодження.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 , просить скасувати постановлені судові рішення в частині відшкодування заподіяної моральної шкоди та ухвалити нове рішення щодо зменшення відшкодування заподіяної моральної шкоди. Вважає, що судові рішення постановлені з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права; висновки суду, які викладені у вироку та ухвалі, не відповідають фактичним обставинам справи в частині встановлення та визначення моральної шкоди, яка ґрунтувалась не на доказах, а більш на видуманих театралізованих емоціях представника потерпілої ОСОБА_6 . Стверджує, що зазначені порушення призвели до необґрунтованого завищення відшкодування моральної шкоди та незаконного накладення арешту на майно. Наголошує, що судами при визначенні розміру моральної шкоди не враховані вимоги розумності та справедливості, а стягнута шкода є надмірною і завищеною.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов наступного висновку.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, кваліфікація її дій за ч. 2 ст. 286 КК України, призначене покарання та звільнення від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» захисником засудженої не оспорюються.
Що стосується доводів касаційної скарги про необґрунтований розмір стягнутої моральної шкоди, то вони є безпідставними.
Виходячи зі змісту ст. 128 КПК Українипотерпілий у кримінальному провадженні має право заявити цивільний позов.

Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами визначеними КПК України і при цьому застосовуються норми ЦПК України.

За загальним правилом, встановленим ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК Україниморальна шкода, крім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодження здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Зокрема, як убачається з вироку, вирішуючи питання про доведеність підстав та розміру заподіяної моральної шкоди, районний суд виходив з доведеності винуватості ОСОБА_5 у дорожньо-транспортній пригоді, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження. Підставами для відшкодування заподіяної моральної шкоди районний суд вірно взяв до уваги, що діями обвинувачуваної потерпілій були заподіяні фізичні страждання та сильні душевні страждання, відбулись зміни в емоційному етапі, що перешкоджає активному соціальному функціонуванню потерпілої, як особистості, що призвело до моральних страждань.
Також, згідно висновку експерта, у потерпілої ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження, а саме: садна в ділянці обличчя, кінцівок; гематома в потиличній ділянці голови справа; забійно-рвані рани нижньої губи, щоки, присінку рота в ділянці верхньої та нижньої щелепи, слизової ноздрі справа; розрив вуздечки верхньої губи; перелом передньої стінки правої гайморової пазухи; посттравматичний правобічний середній отит; посттравматичний гайморит справа; перелом склепіння черепа з переходом на основу; забій головного мозку легкого ступеня; пневмоцефалгія, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя. Спричиненні тілесні ушкодження потребують лікування для відновлення здоров`я і життя дитини, понесенні страждання негативно відобразилися на дитинстві постраждалої ОСОБА_7 .
Крім того, районний суд зазначив, що в результаті отриманих травм потерпілою в неї дуже пошкоджене обличчя, що для дівчинки, якій лише 7 років вплинуло на її красу, та в подальшому може вплинути на її майбутнє в особистому та кар`єрному планах. Суд зазначив, що в результаті психологічної травми дитина соромиться свого відображення в дзеркалі та боїться показуватися людям, боїться виходити в загально доступні місця без супроводу дорослих.
Таким чином, рішення суду щодо часткового задоволення цивільного позову та стягнення моральної шкоди з засудженої відповідає вимогам ст. 1167 Цивільного Кодексу України, узгоджується з принципом розумності, виваженості та справедливості, відповідає характеру і обсягу моральних страждань потерпілої за наслідками отриманих нею травм, фізичних і моральних страждань.
З таким рішенням погоджується і суд касаційної інстанції і підстави вважати його необґрунтовано завищеним, відсутні.
Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Усі наведені захисником засудженої в апеляції доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, належним чином перевірені, на них надані змістовні відповіді. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Касаційна скарга захисника не містить доводів щодо істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, які були б безумовною підставою для скасування судових рішень.
Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги захисника засудженої та вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 3 квітня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 26 червня 2018 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8