У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2018 р. м. Жмеринка

Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, мотивуючи його тим, що 17.09.2018 року близько 16:30 год. ОСОБА_4 , знаходячись у будинку, що за адресою АДРЕСА_1 умисно наніс один удар дерев`яною битою в область голови потерпілого ОСОБА_5 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді забою лівої надбрівної дуги голови. Також перед нанесенням тілесних ушкоджень ОСОБА_4 погрожував потерпілому ОСОБА_5 . Металевою сокирою із дерев`яним держаком.
За даним фактом 17.09.2018 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 125 КК України.
17.09.2018 року в ході огляду місця події було виявлено та вилучено до Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області одну металеву сокиру із дерев`яним держаком та одну дерев`яну биту довжиною 70 см, та діаметром на кінці 5 см.
У даному випадку, вилучені під час огляду місця події речі, а саме: одна металева сокира із дерев`яним держаком та одна дерев`яна бита довжиною 70 см, та діаметром на кінці 5 см являються,є речовими доказами, оскільки є знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, та могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, а тому на думку слідства необхідно накласти арешт на вказані речі, так як не застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або пошкодження вказаного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Слідчий Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд клопотання у їх відсутність, що у відповідності до ч.1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду питання про накладення арешту.
Розглянувши клопотання слідчого та дослідивши докази додані до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно із пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно із частиною 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).
Згідно із пунктами 1 і 2 частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
В судовому засіданні встановлено, що СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000517 від 17.09.2018 за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 125 КК України.
В судовому засіданні з досліджених матеріалів клопотання вбачається, що на одну металеву сокиру із дерев`яним держаком та одну дерев`яну биту довжиною 70 см, та діаметром на кінці 5 см, належні потерпілому ОСОБА_5 щодо яких існує сукупність підстав вважати, що вони є, у розумінні статті 98 КПК України, речовими доказами у справі - слід накласти арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 93, 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на одну металеву сокиру із дерев`яним держаком та одну дерев`яну биту довжиною 70 см, та діаметром на кінці 5 см.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1