Номер провадження: 11-сс/785/1413/18
Номер справи місцевого суду: 505/2476/18, 1-кс/505/643/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
представника власника майна: ОСОБА_7 ,
власника майна: ОСОБА_8 ,
розглянувши апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16.08.2018 року про часткове задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на майно,-

встановив
Оскарженою ухвалою в рамках кримінального провадження №40000002 від 18.01.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, було частково задоволено клопотання прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, належне ОСОБА_8 та ОСОБА_10 та вилучене в ході проведення обшуку 10.08.2018 року в будинку ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, на:

1) копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 не заповнені в кількості 5 (п`ять) штук;
2) дублікат свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 не заповнений на 1 арк.;
3) кольорова копія дублікату про смерть серії НОМЕР_2 не заповнений - 2 шт.;
4) чисті бланки довіреності ПМР в кількості 4 (чотири) штук на 4 арк.;
5) копію з витягу по інформаційній системі ДАІ від 15.07.2015 року на автомобіль марки «Мазда» р/н НОМЕР_3 на 2 (двох) аркушах;
6) довіреність ПМР на автомобіль марки «Альфа- Ромео» з номерним знаком НОМЕР_4 на 1(одному) аркуші;
7) ксерокопію техпаспорту ПМР серії НОМЕР_5 на автомобіль марки «Мерседес» з номерним знаком НОМЕР_6 на 1 (одному) аркуші.;
8) копію імміграційної картки на громадянина Білорусії ОСОБА_11 на 1 аркуші;
9) копію рішення суду від 07.08.2017 року справа № 493/1343/17 на 1 (одному) аркуші;
10) копію витягу з ЄРДР № 0001311 на 1 (одному) аркуші;
11) копію реєстраційної картки на авто з р/н НОМЕР_7 на 1 (одному) аркуші;
12) копію паспорту серії НОМЕР_8 на громадянина ОСОБА_12 на 3 (трьох) аркушах;
13) копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_12 на 1 (одному) аркуші;
14) копію паспорту серії НОМЕР_9 на ОСОБА_13 на 2 (двох) аркушах;
15) копію картки дублікату ІПН на ОСОБА_13 ;
16) копію посвідчення водія серії НОМЕР_10 на ОСОБА_14 на 1 (одному) аркуші;
17) копію паспорту серії НОМЕР_11 на та ІПН на ОСОБА_15 на 2 (двох) аркушах;
18) копію медичної довідки серії 10ААД № 007152 на ОСОБА_15 на 1 аркуші;
19) копію посвідчення водія серії НОМЕР_12 на ОСОБА_15 на 1 аркуші;
20) копію закордонного паспорту ОСОБА_8 серії НОМЕР_13 на 1 (одному) аркуші;
21) номерні знаки пластикові, червоного кольору № 16 ВС 9099 2 (дві) штуки;
22) номерні знаки металеві № НОМЕР_14 - 2 (дві) штуки;
23) номерні знаки металеві № OS VU 69 - 2 (дві) штуки;
24) номерні знаки металеві № Р 317 АХ - 1 (одна) штука;
25) імміграційну картку РМ громадянина ОСОБА_11 на 1 (одному) аркуші;
26) оригінал довіреності РМ серії АС № 526625 на ім`я ОСОБА_16 , на 1 аркуші;
27) оригінал медичної довідки серії 10ААЕ № 756184 на ОСОБА_17 на 1 аркуші;
28) оригінал медичної довідки серії МДО № 206396 на ОСОБА_17 на 1 аркуші;
29) копію паспорту громадянина Berkman Shimon № 20724907 на 1 (одному) аркуші;
30) квитанцію серії Б № 051898 на 1 (одному) аркуші.
Решту документів, на які просив накласти арешт прокурор, повернуто за належністю ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , зокрема:

1) довіреність ПМР на автомобіль марки «Мерседес» з номерним знаком НОМЕР_6 № 7ч/5-2539 на 1 (одному) аркуші;
2) довіреність ПМР на автомобіль марки «Мерседес» » з номерним знаком НОМЕР_6 № 1ч/12-12597 на 1 (одному) аркуші;
3) страховий поліс № АК/4404459 страхової компанії «Глобус» на автомобіль марки «БMВ X-5» д.н.з. НОМЕР_15 на 1 (одному) аркуші;
4) техпаспорт серії НОМЕР_16 на автомобіль марки «БМВ Х-5» з номерним знаком НОМЕР_17 в кількості 1 (одна) штука;
5) міжнародне посвідчення водія на громадянина України ОСОБА_18 ID НОМЕР_18 на 12 (дванадцяти) сторінках в кількості 1 (одна) штука;
6) тимчасова посвідка на постійне місце проживання серії НОМЕР_19 громадянина США Рубінфельда Чарльза в кількості 1 (одна) штука;
7) техпаспорт ПМР серії НОМЕР_5 на автомобіль марки «Мерседес» з номерним знаком НОМЕР_6 в кількості 1 (одна) штука;
8) поліс страховий номер АЕ/9885017 страхової компанії «Галицька» на 1 (одному) аркуші;
9) страховий поліс номер АМ/1800388 страхової компанії «Євроінс Україна» на 1аркуші;
10) адресний лист прибуття на ОСОБА_8 1 (одному) аркуші;
11) оригінал адресного листка на прибуття ОСОБА_8 1 (одному) аркуші;
12) довідка з МРЕО (Тираспіль) на ОСОБА_8 на 1 арк.;
13) печатка експерта ВГОАЕБГ ОСОБА_10 з реєстраційним номером 4644;
14) ключі від автомобіля БМВ X-5 з державним номерним знаком НОМЕР_15 , чорного кольору 2 шт.
Обгрунтовуючи часткове задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на вказане вище майно, слідчий суддя вказав, що в клопотанні та доданих до нього матеріалах відсутні докази на обґрунтування необхідності та правомірності арешту всього зазначеного прокурором у клопотанні майна, та, на додаток, прокурором в судовому засіданні був наданий витяг з ЄРДР від 16.08.2018 року з правовою кваліфікацією за ст. 290 КК України, однак будь-яких доказів на обґрунтування зазначеної кваліфікації суду надано не було.

На вказану ухвалу слідчого судді, прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 була подана апеляційна скарга, в якій останній зазначив, що вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та винесеною всупереч вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки:

- слідчим суддею не було враховано того, що в ході проведення обшуку було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки BMW X5, н.з. НОМЕР_15 , та засоби можливого підроблення документів на право власності та користування ним та іншими транспортними засобами, зокрема, порожні бланки довіреностей нотаріусів Республіки Молдова, печатка суду, технічні паспорти на 2 автомобіля, походження яких невідоме, копії паспортів громадян іноземних держав, що може свідчити про те, що дані автомобілі використовуються за підробленими документами;

- слідчим суддею було безпідставно зазначено власником майна ОСОБА_8 та ОСОБА_19 , коли вони є його можливими користувачами.

Посилаючись на вищевикладене, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене у клопотанні майно задовольнити в повному обсязі та заборонити розпоряджатись чи використовувати зазначене майно будь-яким чином.

В запереченні на апеляційну скаргу представник власника майна - адвокат ОСОБА_7 зазначив, що вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає відхиленню, оскільки:

- в апеляційній скарзі не наведені жодні мотиви та підстави для скасування ухвали слідчого судді стосовно всіх 44 предметів, наведених в резолютивній частині ухвали;

- прокурором не враховано, що постановою слідчого ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області кримінальне провадження за фактом підробки свідоцтва про реєстрацію автомобіля BMW X5, н.з. НОМЕР_15 , закрите;

- позиція прокурора про те, що власником вищезазначеного автомобіля є ОСОБА_20 спростовується тим, що свідоцтво ОСОБА_20 та ОСОБА_8 були видані 05.10.2005 року, однак свідоцтво ОСОБА_20 старого зразка, а ОСОБА_8 - нового, а відповідно до постанови КМУ від 30.11.2004 р. №1615, станом на жовтень 2005 року видавались лише свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу нового зразка;

- до клопотання прокурора не долучено жодного доказу, що за допомогою будь-яких бланків чи копій документів вчинялась підробка чи що вони мають відношення до зазначеного кримінального провадження;

- доводи прокурора відносно зміни чи знищення ідентифікаційних номерів кузова вищевказаного автомобіля є безпідставними, оскільки відсутність такого номера в техпаспорті свідчить про те, що зазначений номер був знищений внаслідок зносу або ДТП, що і підлягало обов`язковій перевірці саме в 2005 року під час видачі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу;

- під час проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , відеозйомка проводилась не постійно, та, як наслідок, не було зафіксовано те, що працівники державної прикордонної служби України виходили з приміщення разом із ключами від вищевказаного автомобіля.

Враховуючи викладене, представник просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора на ухвалу слідчого судді.

Вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; заслухавши прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; власника майна та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді - без змін з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону…

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частина 2 зазначеної статті 170 КПК України встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, згідно із положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, при наявності мети забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частина 1 статті 98 КПК України, в свою чергу, розкриває поняття «речових доказів», відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

При цьому, положеннями частини 2 статті 173 КПК України передбачено, серед іншого, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Розглядаючи клопотання прокурора, слідчий суддя районного суду вказаних вимог закону при розгляді клопотання про накладення арешту на майно дотримався, повно та об`єктивно дослідив обставини провадження та при цьому належним чином мотивував своє рішення про часткове задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на частину майна, зазначеного в клопотанні.

Так, погоджуючись із висновками, викладеними слідчим суддею в мотивувальній частині ухвали (а.с. 38, зворотна сторона), апеляційний суд наголошує на тому, що з клопотання прокурора та доданих до нього матеріалів не вбачається правових підстав та мети арешту всього вказаного в клопотанні майна, зокрема: не зазначено підстав для арешту довіреностей ПМР на автомобілі; страхових полісів на автомобілі; техпаспортів; міжнародного посвідчення водія; тимчасової посвідки на постійне місце проживання; довідки з МРЕО; печатки експерта та ключів від автомобіля BMW X5, н.з. НОМЕР_15 .

Водночас, прокурором ані до клопотання, ані в судовому засіданні суду першої інстанції не було долучено зазначених копій документів до клопотання; не було зазначено, яким чином вказане майно стосується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, відомості про яке внесенні до ЄРДР; не було доведено можливість використання зазначеного майна як доказу в кримінальному провадженні, а також не були зазначені наслідки накладення арешту на зазначене майно для його власників - ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

До самого клопотання про накладення арешту на майно на обґрунтування його доводів було додано лише витяг з ЄРДР (а.с. 5) та протокол обшуку від 10.08.2018 року (а.с. 6-12).

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор також повідомив підстав для накладення арешту на все майно, зазначене в клопотанні.

Таким чином, на підставі викладених вище обставин, апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя районного суду при прийнятті до розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на майно дотримався всіх вимог кримінального процесуального закону та прийняв законне й обґрунтоване рішення про часткове задоволення клопотання та накладення арешту не на все майно, зазначене в клопотанні, а тому немає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування законної та обгрунтованої ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 167-173, 376, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив
Апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16.08.2018 року, якою у рамках кримінального провадження №40000002 від 18.01.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, було частково задоволено клопотання прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, належне ОСОБА_8 та ОСОБА_10 та вилучене в ході проведення обшуку 10.08.2018 року в будинку ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4