УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000235 від 12.06.2017, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Миколаївка Станично-Луганського району Луганської області, громадянка України, українка, з вищою освітою, офіційно не працевлаштована, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрована та фактично проживає за адресою - АДРЕСА_1 , не засуджувалася;

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст. 110-2 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_7 про зміну підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу з застави на тримання під вартою.
На обґрунтування клопотання зазначено, що 17.05.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.4 ст. 110-2 КК України, відповідно до якої остання за попередньою змовою групою осіб вчинила фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, в особливо великому розмірі.

Рішенням слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2018 до підозрюваної ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави у розмірі 881 000 грн.

У подальшому 21.05.2018 сума застави сплачена, у зв`язку з цим на підозрювану покладена низка процесуальних обов`язків, а саме: прибувати до слідчих слідчої групи 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою; не відлучатися за межі м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У той же час, на думку ініціатора клопотання, вказаний запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної та запобігти вчиненню з боку останньої дій з метою переховування від органу досудового розслідування та суду, продовження злочинної діяльності або вчинення іншого злочину, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
На підставі викладеного слідчий просив змінити заснований до підозрюваної запобіжний захід у вигляді застави на тримання останньої під вартою.
У силу ст.200 КПК України слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися з клопотанням про зміну запобіжного заходу у разі існування під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу обставин, про які слідчий не знав і не міг знати.
Таким чином, сторона обвинувачення має право звернутись з клопотанням про зміну обраного особі запобіжного заходу лише у разі встановлення обставин, що мають суттєве значення та не були відомі при ухваленні попереднього рішення.
Як зазначено слідчим, підставою для ініціювання зміни запобіжного заходу є значна ймовірність вчинення з боку підозрюваної дій з метою уникнення покарання за інкриміновані їй дії, тобто з метою переховування, а також продовження злочинної діяльності.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
- чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
- чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
- чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Статтею 177 КПК визначені такі ризики не процесуальної поведінки підозрюваного: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, приховання або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, інших підозрюваних; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що з наданих органом досудового розслідування матеріалів можна дійти висновку про причетність гр. ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110-2 КК України.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної, слідчий суддя відмічає, що ризиком у такому випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
На думку сторони обвинувачення, існують ризики щодо переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, потерпілого та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, продовження злочинної діяльності.
Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 під час застосування до неї запобіжного заходу у виді застави. Тобто, підозрювана, перебуваючи на свободі, мала можливість безперешкодно покинути місце проживання, однак до таких дій не вдавалась, самостійно прибувала до слідчого та суду для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу.
З наведеного витікає, що покладені на ОСОБА_4 рішенням слідчого судді від 18.05.2018 обов`язки остання не порушує, що свідчить про належність процесуальну поведінку підозрюваної та відсутність у останньої наміру переховуватись від органу досудового розслідування чи суду.
Слідчий суддя приймає до уваги позицію ЄСПЛ у рішенні «Луценко проти Украйни», у якому суд зазначив що затримання підозрюваного суперечило меті статті 5 Конвенції, тобто було свавільним та незаконним, оскільки наявність ризику втечі, що стала підставою для застосування національним судом обґрунтування тримання під вартою, була необґрунтована, тому що попередньо до заявника застосований більш м`який запобіжний захід і будь-яких скарг з боку слідчого щодо дотримання підозрюваним його умов не було.
Таким чином, за умови належного виконання особою своїх процесуальних обов`язків застосування до неї найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є порушенням статті 5 Конвенції.

З урахуванням того, що сторона обвинувачення не обґрунтувала та не довеласвої припущення щодо можливого вчинення підозрюваною дій, спрямованих на ухилення від органу досудового розслідування та суду, або порушення нею покладених процесуальних обов`язків, слідчий суддя дійшов висновку, що наведене ініціатором клопотання не є підставою для зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Таким чином, наявність нових обставин, які б не розглядалися слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, не наведені, що має наслідком відмову у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 177, 193, 200, 201, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання старшого слідчого 2 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави, застосованого до підозрюваної ОСОБА_4 , на тримання під вартою відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1