Справа № 589/4127/18
Провадження № 1-кс/589/2052/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року м. Шостка

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

28.09.2018 слідчому судді передана вищевказана скарга в якій заявник просить скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0001113 від 19.07.2018 за заявою ОСОБА_4 відносно дій посадових осіб ТОВ «Українсько-Голландська агрокомпанія» які містять ознаки злочину передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України (Самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику) вказуючи на неповноту досудового розслідування.

Зокрема, заявник вказує на свою незгоду з висновком слідчого про те, що під час досудового розслідування відомості про факти злочинних дій не знайшли свого підтвердження, адже належна ОСОБА_4 земельна ділянка на час перевірки використовується ФОП ОСОБА_5 згідно договору оренди, а тому самовільного зайняття земельної ділянки не виявлено.

Не погоджуючись з таким висновком заявниця вказує, що звертаючись з заявою про вчинення кримінального правопорушення вона вказувала на те, що посадові особи ТОВ «Українсько-Голландська агрокомпанія» заволоділи належною їй та її родині земельною ділянкою з кадастровим № :02:003:0240 площею 3,4781 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Собичівської сільради Шосткинського району - самовільно, без їхньої на те згоди та за відсутності укладеного договору про передання земельної ділянки в оренду, користуються нею протягом десяти років, отримують від цього прибуток, чим спричиняють заяниці та її родині значної шкоди.

Дана обставина, на думку заявниці, слідчим взагалі не перевірялась та жодних висновків з цього приводу не зроблено.

В судовому засіданні заявниця по суті скарги пояснила лише те, що вона має намір довести, що належною їй земельною ділянкою тривалий час користувалась ТОВ «Українсько-Голландська агрокомпанія» з метою домогтися виплати відповідної компенсації.
Слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, вказуючи на здійснені ним процесуальні дії в ході яких було встановлено відсутність події злочину, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України.
Заслухавши заявницю, слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження та надані ОСОБА_4 правовстановлюючі документи, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги необхідно відмовити враховуючи таке.
Слідчим суддею встановлено, що заявниця є спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 та згідно свідоцтва про право на спадщину за законом отримала у спадщину (разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ) право на земельну частку (пай) в сільськогосподарському акціонерно-пайовому товаристві закритого типу "Іскра" Шосткинського району Сумської області у розмірі 5,33 умовних кадастрових гектарів. Свідоцтво про право на спадщину за законом було видане 29.03.2017, тобто, більше ніж через двадцять років після смерті ОСОБА_6 .
Також слідчим суддею встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 92578648 земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0240 площею 3,4781 га на території Собичівської сільської ради Шосткинського району була зареєстрована відділом у Шосткинському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області 02.06.2017, а згідно того ж витягу право власності на дану земельну ділянку було зареєстровано 05.07.2017.
18.07.2017 ОСОБА_4 та інші співвласники уклали з фізичною особою - підприємцем договір оренди земельної ділянки.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Слідчим суддею звертається увага, що земельна частка (пай), яку успадкувала ОСОБА_4 є правом на умовну земельну частку в гектарах з відповідною грошовою оцінкою без виділення у загальному масиві земель, в той час як земельна ділянка відповідно до ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, виступає не земля у значенні одного з елементів довкілля верхнього шару земної поверхні, що виконує поселенську, економічну, екологічну та інші життєзабезпечуючі функції, а конкретна земельна ділянка. Основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України є право власності на землю (право користування землею).

Отже, твердження заявниці про те, що належною їй та іншим співвласникам земельною ділянкою впродовж 10 років протиправно користувалось ТОВ «Українсько-Голландська агрокомпанія» не відповідає дійсності, оскільки лише 29.03.2017 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом і вже після цього заявницею було розпочато процедуру виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок, зокрема, й процедуру присвоєння кадастрового номера. До моменту виділення земельної ділянки в натурі, встановлення межових знаків, підписання акту погодження меж будь-яка особа взагалі не могла порушувати право власності заявниці, оскільки в неї не було такого права щодо конкретної, індивідуально визначеної земельної ділянки. Таким чином, діяння, передбачене в ч. 1 ст. 197-1 КК України самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику, не могло бути вчинено до того, як земельна ділянка була сформована фактично та юридично.
В судовому засіданні заявниця також не підтвердила, що з моменту передання нею земельної ділянки в оренду (18.07.2018) сторонні особи користуються даною земельною ділянкою всупереч волі її співвласників.
Крім того, з пояснень ОСОБА_4 в судовому засіданні вбачається, що метою кримінального провадження для неї є здобуття доказів, які можливо буде використати в цивільно-правовому спорі, що до завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, не відноситься.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи зміст документів, долучених ОСОБА_4 до заяви про вчинення злочину, а також зміст листів отриманих слідчим на його запит з Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, слідчий суддя вважає, що у слідчого було достатньо даних на підставі яких він зробив правильний по суті висновок про відсутність події (а не складу, як помилково вказує заявниця) злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197 - 1 КК України.

Керуючись п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0001113 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1