Провадження № 11-кп/811/64/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

17 жовтня 2018 року. Суддя апеляційного суду Львівської області ОСОБА_2 у місті Львові, перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 02 листопада 2017 року відносно ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 02.11.2017 року ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.140 КК України на один рік позбавлення волі з позбавленням займатись лікарською діяльністю у комунальних та приватних медичних закладах строком на один рік

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 300000 гривень моральної шкоди; на користь ОСОБА_5 50000 моральної шкоди. Стягнуто з Комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м. Львова на користь ОСОБА_4 50000 гривень моральної шкоди.

На вказаний вирок суду обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити вирок або ухвалу без змін; 2) змінити вирок або ухвалу; 3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; 4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу; 5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження; 6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Постановлення судом апеляційної інстанції нових вироків допускається лише у вичерпних випадках, передбачених ст.420 КПК України, а саме: 1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; 2) необхідності застосування більш суворого покарання; 3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; 4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_3 просить скасувати оскаржуваний вирок суду першої інстанції та постановити новий вирок, яким його виправдати за відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України.

Однак такі апеляційні вимоги явно виходять за межі та жодним чином не узгоджуються з положеннями ст.ст.407, 420 КПК України, якими визначено повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, а саме ст.407 КПК України не передбачає можливості скасувати вирок суду першої інстанції і ухвалити новий виправдувальний вирок.

Отже, зі змісту апеляційної скарги незрозуміло, яке законне рішення у відповідності до вимог ст.407 КПК України має прийняти апеляційний суд.

Таким чином, приходжу до переконання, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.396, 399 КПК України

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 02 листопада 2017 року відносно ОСОБА_3 залишити без руху.

Надати обвинуваченому ОСОБА_3 строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня одержання копії ухвали.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Суддя-доповідач ОСОБА_2