УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/4362/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
04 червня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження № 295/4362/17 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 26 березня 2018 року, якою задоволено подання заступника начальника Житомирського МВ з питань пробації та направлено ОСОБА_8 для відбування покарання призначеного вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 21.12.2015 року до місць позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років,-
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання заступника начальника Житомирського МВ з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання до місць позбавлення волі. Вважає, що ухвала суду є незаконною, постановленою без повного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що за час відбування іспитового строку він жодного разу не пропустив явку до органу з питань пробації без поважних причин, нових злочинів не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягався. Вказує, що він дійсно неодноразово не являвся до органу з питань пробації під час розгляду справи у суді першої інстанції, однак він має документальне підтвердження, поважності причин кожної його неявки. Стверджує, що 01.03.2018 року він приходив до органу з питань пробації, але з невідомих йому причин інспектор відмітку не поставила. Вважає, що твердження інспектора з питань пробації про те, що його мати повідомила, що він ( ОСОБА_8 ) веде аморальний та бродяжницький спосіб життя не відповідає дійсності, оскільки його матір була присутня під час розгляду справи в суді першої інстанції та вказала, що такої розмови не було.
В ухвалі суду зазначено, що 20.04.2017 року заступник начальника Житомирського МВ з питань пробації звернувся до суд з поданням про скасування звільнення з випробуванням засудженому ОСОБА_8 та направлення останнього для відбування покарання в місця позбавлення волі згідно вироку суду.
В поданні зазначив, що засудженому ОСОБА_8 при постановленні на облік 01.02.2016 року були роз`ясненні права та обов`язки, пов`язані з відбуванням покарання та він був попереджений про наслідки невиконання покладених на нього судом обов`язків або при систематичних порушеннях, що потягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчитимуть про його небажання стати на шлях виправлення. Роз`яснено, що суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації може винести ухвалу про скасування іспитового строку і направлення засудженого для відбування покарання згідно вироку суду.
За період відбування покарання та перебуваючи на обліку в органі пробації засуджений ОСОБА_8 безвідповідально ставився до покладених на нього судом обов`язків, не з`являвся для реєстрації без поважних причин та документально своєї неявки не підтверджував, за повідомленням матері засудженого змінив місце проживання, веде аморальний та бродяжницький спосіб життя. Така поведінка засудженого свідчить про те, що він не став на шлях виправлення, тому підлягає направленню для відбування покарання в місця позбавлення волі.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 було засуджено вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 21.12.2015 року за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 308, ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75КК України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 3 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
За час відбування іспитового строку засуджений ОСОБА_8 покладені на нього обов`язки згідно вироку Червоноармійського районного суду Житомирської області від 21.12.2015 року належним чином не виконував.
Крім того, після направлення подання до суду засуджений без поважних причин не з`являвся на реєстрацію 22.06.2017р., 17.08.2017р., 24.08.2017р., 28.08.2017р., 14.09.2017р., 09.11.2017р., 07.12.2017р, 14.12.2017р., 21.12.2017р., 28.12.2017р., 25.01.2018р., 01.03.2018р., 12.03.2018р., що свідчить про систематичність невиконання засудженим обов`язків покладених на нього вироком суду.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання заступника начальника Житомирського МВ з питань виконання покарань та пробації підлягає задоволенню.
Засуджений ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги.
Враховуючи, що інтереси ОСОБА_8 представляє захисник ОСОБА_7 , який присутній в судовому засіданні, явка засудженого не є обов`язковою, з урахуванням думки сторін, апеляційний суд вважає можливим розглядати апеляційну скаргу ОСОБА_8 у його відсутності.
Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження та особову справу №12/2016 щодо ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Згідно ч.4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
У відповідності до ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 було засуджено вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 21.12.2015 року за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 308, ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 3 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
01.02.2016 року ОСОБА_8 був поставлений на облік до Богунського РС Житомирського РВ з питань пробації, йому було роз`яснено умови та порядок відбування покарання з випробуванням, правові наслідки за порушення громадського порядку, вчинення нового злочину.
За результатами проведеної бесіди ОСОБА_8 дав підписку про ознайомлення з умовами відбування іспитового терміну, та обов`язками, які він зобов`язується виконати та відповідальністю, яка настає в разі їх невиконання (а.о.с. 13).
Постановою ст. інспектора Богунського РВ м. Житомира КВІ від 01.02.2016 року було встановлено ОСОБА_8 дні явки на реєстрацію: 1-й, 2-й, 3-й, 4-й четверги кожного місяця (а.о.с. 15). З даною постановою ОСОБА_8 ознайомлений під підпис.
Проте, як вбачається з матеріалів особової справи 12/2016 засуджений ОСОБА_8 14.07.2016р., 21.07.2016р., 03.11.2016р. та 26.01.2017 року без поважних причин не з`являвся для реєстрації до органу пробації, за що був неодноразово застережений у вигляді письмового попередження (а.о.с. 43, 47, 59, 69). Однак, незважаючи на неодноразові попередження та додатково проведену індивідуально-профілактичну роботу 09.03.2017р., 16.03.2017р., 23.03.2017р., 06.04.2017р. знову не з`явився на реєстрацію. 30.03.2017р. із засудженим ОСОБА_8 була проведена телефонна розмова в ході якої останній повідомив інспектора органу пробації, що перебуває за межами м.Житомира та зобов`язався прибути 06.04.2017р. до органу пробації. 04.04.2017р. мати засудженого повідомила, що син за адресою АДРЕСА_1 не проживає, орієнтовне місце його проживання с.Іванівка.
Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах провадження та досліджені судом першої інстанції докази, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_8 не виконує покладені вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 21.12.2015 року на нього обовязки, а саме: змінив місце проживання, не повідомляючи орган з питань пробації, не з`являвся на виклики до уповноваженого органу з питань пробації, що підтверджено належними та допустимими доказами, і свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а тому висновок суду про необхідність направлення засудженого для відбування призначеного покарання є законним та обґрунтованим.
Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 є суперечливими та надуманими, які не узгоджуються з матеріалами провадження, і є такими, що не підлягають до задоволення, а поведінка засудженого є нічим іншим як способом правомірного (процесуального) захисту та бажанням уникнення від відповідальності за вчинене.
Крім того, представник органу пробації, при апеляційному розгляді, підтвердила, що після направлення подання до суду першої інстанції засуджений ОСОБА_8 без поважних причин не з`являвся на реєстрацію 22.06.2017р., 17.08.2017р., 24.08.2017р., 28.08.2017р., 14.09.2017р., 09.11.2017р., 07.12.2017р, 14.12.2017р., 21.12.2017р., 28.12.2017р., 25.01.2018р., 01.03.2018р., 12.03.2018р., що свідчить про систематичність невиконання останнім обов`язків покладених на нього вироком суду.
На підставі вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що місцевий суд вірно зробив висновок про наявність підстав для скасування звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання до місць позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 26 березня 2018 року, якою задоволено подання заступника начальника Житомирського МВ з питань пробації та направлено ОСОБА_8 для відбування покарання призначеного вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 21.12.2015 року до місць позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: