Справа № 638/7061/16-к
Провадження № 1-кс/638/2709/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2018 року Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі судових засідань в приміщенні суду скаргу ОСОБА_4 щодо бездіяльності повноважних осіб Харківської місцевої прокуратури № 1, -

в с т а н о в и в :
10 липня 2017 року в провадження суду надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність першого заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , процесуального керівника прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 , в порядку ст.ст. 303-307 КПК України, в якій заявник просить визнати бездіяльність заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , процесуального керівника прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 , яка виявляється в неналежному виконанні службових обов`язків- здійснення нагляду за дотриманням законів при проведенні досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0001538 від 31 березня 2016року, в неприйнятті рішення по наданому заявницею клопотанню вх. № 8154 вх-18 від 02 липня 2018 року в установленій законом формі, зобов`язати процесуального керівника- прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 прийняти рішення по клопотанню вх. № 8154 вх-18 від 02 липня 2018 року в установленій законом формі, про що повідомити ОСОБА_4 , постановити ухвалу щодо внесення до ЕРДР прокуратурою Харківської області по факту скоєння дій, які підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 367 КК України першим заступником керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 молодшим радником юстиції ОСОБА_7 процесуальним керівником прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 .
Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що 02 липня 2018 року ОСОБА_4 було подано клопотання процесуальному керівникові прокурору Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 , однак, заявник зазначає, що в передбачений строк, прокурором не прийнято відповідного рішення. Таким чином, прокурор не задовольнила клопотання і не ухвалила рішення про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання, про що повинна була ухвалити вмотивовану постанову, однак цього не зробила. На підставі чого, ОСОБА_4 звернулася з даною скаргою до суду.
Заявник в судовому засіданні підтримала доводи скарги та просила її задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що на її думку процесуальним керівником та заступником прокурора не вживаються всі дії необхідні для належного розслідування вказаного кримінального провадження.
В судовому засіданні прокурор вважав доводи заявниці такими, що не мотивовані та просив у задоволенні скарги відмовити.
Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дійшов до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що 02 липня 2018 року ОСОБА_4 звернулась до процесуального керівника прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 в якому просила повідомити ОСОБА_10 1977 року народження про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно, що завдало значної шкоди ОСОБА_4 , в кримінальному провадження № 0001538 від 31 березня 2016 року, а також повідомити про результати розгляду вказаного клопотання у спосіб зазначений ст. 220 КПК України.
У подальшому відповідно до листа від 04 липня 2018 року перший заступник керівника місцевої прокуратури ОСОБА_11 направив для розгляду по суті в межах наданої компетенції клопотання ОСОБА_4 від 02 липня 2018 року заступнику начальника СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_12
09 липня 2018 року вказане клопотання розглянуте та ухвалена постанова про відмову у задоволенні клопотання.
Суд констатує, що в матеріалах кримінального провадження, наданого до суду для огляду в судовому засіданні під час розгляду скарги ОСОБА_4 , відсутні дані про направлення вказаної постанови від 09 липня 2018 року ОСОБА_4 .
Зі змісту постанови від 09 липня 2018 року вбачається, що слідчий ОСОБА_13 зазначає, що в ході досудового розслідування на даний час недостатньо доказів для повідомлення ОСОБА_10 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином, достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення в кожному випадку повинні встановлювати уповноважені особи, залежно від характеру вчиненого правопорушення, його індивідуальних особливостей та конкретних обставин. На момент повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення повинно бути зібрано достатньо доказів, які вказують на те, що: 1) кримінальне правопорушення дійсно мало місце, дані про нього внесені до ЄРДР; 2) вчинене воно особою, стосовно якої вирішується питання щодо вручення їй повідомлення про підозру; 3) суспільно небезпечне діяння містить склад конкретного кримінального правопорушення.
Положенням ст.303 КПК України, передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню, а саме на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення , у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодекс, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування -потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження -заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження -заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим -особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки -особами, до яких можуть застосовані заходи безпеки, передбачені законом;7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій -особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Тобто, скаржник повинен обґрунтувати свою позицію, що слідчий чи прокурор у певний конкретний процесуальний строк передбачений КПК України повинен був вчинити певну конкретну процесуальну дію, але не вчинив її, чим допустив бездіяльність.
Відповідно до вимог ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Зі змісту ч. 2 ст. 220 КПК України вбачається, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин- надсилається їй.
За ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Слідчий суддя вважає, що бездіяльності з боку першого заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , процесуального керівника прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 щодо розгляду клопотання не вбачається, оскільки 09 липня 2018 року вказане клопотання розглянуте в порядку ст. 220 КПК України, і в якому повідомлено про наслідки розгляду клопотання та про недостатність доказів для повідомлення про підозру.
Питання щодо вручення підозри вирішується уповноваженою особою за результатами проведення досудового розслідування. До компетенції слідчого судді не входить вирішення питання щодо зобов"язання процесуального керівника приймати рішення про повідомлення про підозру винній особі.
Також суд зауважує, що вимоги заявниці щодо постановлення ухвали щодо внесення до ЕРДР прокуратурою Харківської області по факту скоєння дій, які підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 367 КК України першим заступником керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 молодшим радником юстиції ОСОБА_7 процесуальним керівником прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 є передчасними. Заявниця не надала даних, що вона зверталась з відповідними заявами до правоохоронних органів, та, що їй відмовлено у внесенні до ЕРДР вказаних нею у заявах відомостей.
Суд звертає увагу на ті факти, що при судовому розгляді вказаної скарги заявник досить ґрунтовно та послідовно розповіла про рух кримінального провадження, натомість на вимогах скарги майже не зупинялась.
Станом на 31 липня 2018 року заявник, яка є потерпілою у вказаному кримінальному провадженні ознайомлена з матеріалами кримінального провадження у повному обсязі, про що вона надала відповідну заяву, та має право оскаржувати дії слідчого щодо розгляду її клопотання постановою від 09 липня 2018 року.
За правилами ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.
Зважаючи, на вищевикладене, скарга ОСОБА_4 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки доводи скарги не знайшли свого підтвердження в судового засіданні, натомість вказані у скарзі доводи спростовані матеріалами кримінального провадження.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 9, 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

постановив:
Скаргу ОСОБА_4 щодо бездіяльності повноважних осіб Харківської місцевої прокуратури № 1 залишити без задоволення.

Повний текст ухвали буде складений та проголошений 02 серпня 2018 року о 16.30 годині.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1