АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/709/18 Справа № 703/396/17 Категорія: ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

законного представника особи,

до якої застосовані примусові

заходи медичного характеру ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_10 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 липня 2018 року, якою відносно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше судимого: 06.01.2015 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання на підставі ст. 104 КК України, з іспитовим строком 2 роки,

який вчинив суспільно-небезпечні діяння, передбачені ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 та ч. 3 ст. 185 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні із посиленим типом нагляду.

Судові витрати на проведення авто-товарознавчої експертизи в сумі 296,61 грн. віднесено на рахунок держави. Вирішено питання щодо речових доказів.

в с т а н о в и л а :

Згідно з ухвалою суду ОСОБА_11 30.08.2016 року близько 5 год., перебуваючи в приміщенні комп`ютерного клубу «Плазма» по бульвару Бобринського, 5 в м. Сміла, шляхом вільного доступу викрав у ОСОБА_12 офіційний документ картку банківської установи ПАТ КБ «Приват Банк» і, діючи умисно, цього ж дня о 5 год. 30 хв., знаючи пін-код доступу до його рахунку, знявши в банкоматі по АДРЕСА_2 , таємно викрав гроші в сумі 3000 грн., чим завдав потерпілому шкоди на вказану суму.

Він же, 5 січня 2017 року близько 19 год. 30 хв., перебуваючи біля магазину «АТБ» по вул. Б. Хмельницького, 60 в м. Сміла, за попередньою змовою та разом з ОСОБА_13 , умисно, відкрито викрали у ОСОБА_14 пару кросівок «Vans» вартістю 180 грн., які належать його матері ОСОБА_15 , чим завдали потерпілій шкоди на вказану суму.

Він же, повторно, разом з ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , кримінальне провадження щодо якого виділене в окреме провадження, за попередньою змовою, 26 квітня 2017 року близько 01 год., перебуваючи біля будинку № 33 по вул. Захисників Вітчизни в м. Сміла, відкривши люк підземної кабельної мережі, проникли туди та шляхом вільного доступу таємно викрали 60 м кабелю зв`язку ТПП 100*2*0,4 вартістю 3 827,44 грн. і 60 м кабелю зв`язку ТПП 50*2*0,4 вартістю 2044,80 грн., чим спричинили Черкаській філії ПАТ «Укртелеком» шкоди на загальну суму 5 872,24 грн.

Також ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , кримінальне провадження щодо якого виділене в окреме провадження, за попередньою змовою та діючи разом, 5 травня 2017 року близько 01 год., віджавши замок дверей, проникли в гараж будинковолодіння АДРЕСА_3 , де незаконно заволоділи мотоциклом «Viper V250CR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 32 700 грн., чим завдали ОСОБА_18 шкоди на зазначену суму. Також ОСОБА_11 разом з ОСОБА_16 , за попередньою змовою, повторно 5 травня 2017 року близько 01 год. після вчинення крадіжки мотоцикла з цього ж гаража викрали спортивний велосипед «Ардіс» вартістю 3500 грн., чим завдали ОСОБА_18 шкоди на зазначену суму.

Не погоджуючись з ухвалою суду, заступник прокурора Черкаської області ОСОБА_10 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 липня 2018 року скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Не оспорюючи фактичних обставин вчинення суспільно-небезпечних діянь, які суд визнав доведеними, прокурор вважає, що вказана ухвала є незаконною з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність

Вказує, що в основу ухваленого судом рішення про застосування до ОСОБА_11 примусових заходів медичного характеру покладено акт судово-психіатричної експертизи № 183 від 08.05.2018, яка була призначена під час судового розгляду. Відповідно до висновку експерта, ОСОБА_11 на період часу, до якого відноситься вчинення інкримінованих діянь, виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну, що позбавляло його на вказаний період часу та на час судового розгляду справи здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував в достатній мірі вимоги закону та судової практики, зокрема положення ст. 370 КПК України, ст. 503, 513 КПК України, ст. 3 Закону України «Про судову експертизу», пункт 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування».

Зазначає, що відповідно п. п. 34, 35 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 397 від 08.10.2001, мотивувальна частина експертизи повинна містити обґрунтоване пояснення даних про психічний стан особи та фактів, які встановлені і виявлені при дослідженні об`єктів експертизи; висновок експертизи повинен бути обґрунтованим.

Вказує, що під час судового розгляду за клопотанням сторони захисту Смілянським міськрайонним судом 02.04.2018 постановлено ухвалу про доручення КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» проведення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_11 . Заявляючи зазначене клопотання, захисником надано суду висновок судово-психіатричної експертизи № 102 від 14.03.2018, проведеної в іншому кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_11 .

Відповідно до мотивувальної частини висновку, експертами КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» виявлено, що починаючи з літа 2017 року клінічна картина наявних у ОСОБА_11 психопатоподібних порушень ускладнилась відсутніми раніше психотичними розладами. У висновку містяться посилання на результати експертиз, що проведені 25.01.2017, 19.05.2017, якими констатовано здатність ОСОБА_11 на період липня 2016 року - травня 2017 року усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Таким чином, станом на 02.04.2018 року при призначенні ОСОБА_11 судово-психіатричної експертизи суду було достеменно відомо, що стан його психічного здоров`я на час вчинення інкримінованих діянь неодноразово досліджувався експертами. При цьому, будь-які відомості, що викликають сумніви у правильності їх висновків, відсутні.

Покладений в основу оскаржуваного судового рішення акт судово-психіатричної експертизи ОСОБА_11 № 183 від 08.05.2018 містить протилежні висновки даним акту судово-психіатричної експертизи № 102 від 14.03.2018. При проведенні експертизи № 183 від 08.05.2018 експертами переглянуто період установленого експертизою № 102 від 14.03.2018 початку хронічного психічного захворювання у ОСОБА_11 без конкретизації хронологічних меж та констатовано, що на час інкримінованих дій (із 30.08.2016 по 05.05.2017) та на час проведення експертизи він виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну, що позбавляло та позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Крім того, висновок експертизи № 102 від 14.03.2018 обґрунтовано комплексом нових, раніше не відомих фактів, отриманих виключно при цілеспрямованому інтерв`юванні ОСОБА_11 .

Питання наявності психічного захворювання у ОСОБА_11 та здатність усвідомлювати свої дії, керувати ними, у тому числі в період інкримінованих діянь з 30.08.2016 по 05.05.2017, неодноразово було предметом проведення судово-психіатричних експертиз одним складом експертів (акти № 33 від 25.01.2017, № 211 від 19.05.2017). За результатами вказаних експертиз ОСОБА_11 з липня 2016 по травень 2017 року не виявляв і не виявляє ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, недоумства, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки та застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. За таких обставин психіатрична експертиза, проведена стосовно ОСОБА_11 08.05.2018, є повторною щодо питань, які досліджувались під час експертиз від 25.01.2017, 19.05.2017. Відповідно, судом не враховано, що згідно з п. 6 Порядку проведення повторної експертизи повинно доручатися іншому складу експертів.

Вказує, що у висновку судово-психіатричної експертизи № 183 від 08.05.2018 наявні посилання на протилежні результати попередніх експертиз, однак відсутнє обґрунтування суперечностей.

Крім того, посилання суду на спрямованість умислу ОСОБА_11 , а також повторність вчинення ним діянь за попередньою змовою з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 не узгоджується із висновком суду про нездатність ОСОБА_11 на час інкримінованих дій усвідомлювати свої дії та керувати ними. Вказане суперечить ст. ст. 26, 32 КК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності». Зазначає, що у разі визнання судом особи неосудною, виходячи із положень ст. 19 КК України, виключається наявність вольового моменту в її поведінці на час інкримінованих дій, що кваліфікуються згідно ст. 92 КК України як суспільно-небезпечні діяння, які підпадають під ознаки діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України. Тому посилання суду на наявність у ОСОБА_11 умислу та вчинення діянь за попередньою змовою групою осіб суперечить вимогам законодавства.

У судовому засіданні прокурор підтримав подану апеляційну скаргу прокурора з мотивів, які в ній наведені, та просив її задовольнити.

Законний представник ОСОБА_11 ОСОБА_7 , адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заперечили проти апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 513 КПК передбачається, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Колегія суддів вбачає, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке могло завадити ухвалити суду законне і обґрунтоване рішення.

Як слідує з матеріалів провадження, судом першої інстанції розглядається обвинувачення, яке було висунуте трьом особам, в тому числі й ОСОБА_11 . При цьому окремі злочини, які ставляться у вину останньому, за змістом обвинувачення були вчинені ним спільно і за попередньою змовою з іншими особами, в тому числі з однією з осіб, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження ( ОСОБА_17 ).

Суд першої інстанції, провівши судове слідство, й не ухвалюючи вироку відносно ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_11 вирішив в тому числі питання, які стосуються інших обвинувачених.

Зокрема, за змістом ухвали суд встановив, що певні діяння були вчинені в тому числі й ОСОБА_13 та ОСОБА_16 разом та за попередньою змовою з ОСОБА_11 . При цьому, як слушно указує прокурор, суд встановив наявність вольового моменту в діяннях і самого ОСОБА_11 стосовно його дії за попередньою змовою з іншими особами, хоча цією ж ухвалою він визнається судом особою, яка на час вчинення поставлених йому у вину діянь не могла розуміти їх зміст та керувати ними, що виключає можливість вчинення ним діяння у співучасті.

Також в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції на підтвердження обґрунтованості обставин вчинення трьома особами злочинів (діянь), які суд визнав доведеними, наводить лише докази щодо дослідження судом окремих документальних доказів, не наводячи жодних даних стосовно допитів самих ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , які прямо указані в постанові як особи, чиї злочинні дії суд визнав доведеними; допитів потерпілих, свідків тощо.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала у такому виді не може вважатися обґрунтованою і вмотивованою, а питання про застосування до особи примусових заходів медичного характеру за наявних умов не може вирішуватися відокремлено від надання оцінки висунутому іншим особам обвинуваченню в межах об`єднаного кримінального провадження.

Доводам прокурора про суперечності у змісті окремих судово-психіатричних експертиз, наявних у цьому провадженні, колегія суддів не вбачає доцільним давати оцінку на даний час з метою уникнення будь-якого впливу на позицію місцевого суду з цього питання при повторному розгляді провадження.

Тому, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 липня 2018 року, якою відносно ОСОБА_11 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим наглядом, скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :