Дата документу 16.08.2018
Справа № 334/5985/18
Провадження № 1-кс/334/2339/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 юриста 1 класу ОСОБА_3 розглянувши клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, у кримінальному провадженні №0001514 від 18 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 юриста 1 класу ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів.

Клопотання обґрунтовано тим, що 18 травня 2016 року СВ Хортицького ВП Ленінського відділу ГУНП в Запорізькій області за №0001514 з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України до ЄРДР внесені відомості про те, що у період часу з серпня 2015 року по травень 2016 року, невстановлена особа, шляхом обману, намагалася заволодіти житловою квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

22 липня 2018 року кримінальне правопорушення перекваліфіковане на ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України з правовою кваліфікацією незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.

Проведеними слідчими (розшуковими) та процесуальними діями встановлено наступне.

06 квітня 2018 року рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області задоволено заяву громадянки ОСОБА_5 про встановлення факту її спільного проживання однією сім`ю без реєстрації шлюбу з громадянином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в квартирі АДРЕСА_2 на день настання смерті останнього, тобто станом на 01 серпня 2015 року.

Згідно листа СКП «Запорізька ритуальна служба» №1292 від 06 грудня 2016 року, громадянин ОСОБА_4 похований відповідно до ст.16 Закону України «Про поховання та похоронну справу», як одинокий громадянин у зв`язку з тим, що тіло останнього тривалий час не було затребуване рідними, про що також зазначено у листі КУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ЗОР №01-15/7767 від 25 листопада 2016 року.

Допитана в процесуальному статусі свідка мешканка квартири АДРЕСА_3 громадянка ОСОБА_6 показала, що за вказаною адресою вона проживає близько 40 років та те, що в квартирі АДРЕСА_4 раніше проживала два сина з матір`ю, прізвище яких свідок не пам`ятає. Мати на ім`я ОСОБА_7 померла 10 років, старший син на ім`я ОСОБА_8 помер 5 років назад, а молодший син на ім`я ОСОБА_9 помер в 2015 році. В зазначеній квартирі, як показала свідок більше ніхто ніколи не проживав, ОСОБА_9 доживав в квартирі один.

Допитана в статусі свідка мешканка квартири АДРЕСА_5 громадянка ОСОБА_10 показала, що останні 14 років вона проживає за вказаною адресою. В квартирі АДРЕСА_4 проживав ОСОБА_11 разом зі своєю

матір`ю та братом. Після смерті матері та брата ОСОБА_9 довгий час проживав сам та тяжко хворів. За весь час ОСОБА_9 проживав сам, свідок не бачила, щоб за ним хтось доглядав. ОСОБА_9 помер в закритій квартирі, двері до якої вибили співробітники поліції.

17 травня 2017 року у справі №323/1383/16-ц ухвалою Апеляційного суду Запорізької області за результатами розгляду апеляційної скарги керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 скасовано рішення Оріхівського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2016 року та залишено без розгляду заяву ОСОБА_5 про встановлення факту її спільного проживання в квартирі АДРЕСА_2 однією сім`ю без реєстрації шлюбу з громадянином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на день настання смерті останнього, тобто станом на 01 серпня 2015 року.

Як зазначено в ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Так, до визначеного в ч.1 ст.91 КПК України переліку обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні належать зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст.91 КПК України визначено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У відповідності до положень ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 2 ст.84 КПК України визначено, що документи, так само як і показання, речові докази та висновки експертів є процесуальними джерелами доказів.

Як зазначено в ч.1 ст.99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно положень п.1 ч.2 ст.99 КПК України до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати носії інформації (у тому числі електронні).

Згідно положень ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

У відповідності до положень ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Умовою використання того чи іншого доказу у кримінальному провадженні згідно положень діючого КПК України є належність та допустимість доказів.

Так, в ст.85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно положень ч.1 ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, згідно положень п.5 ч.2 ст.131 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження, метою застосування яких згідно ч.1 ст.131 КПК України є досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити виїмку).

Згідно ст.160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Як зазначено в п.7 ч.1 ст.162 КПК України інформація, яка міститься в документах та яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікації, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо, належить до охоронюваної законом таємниці.

Згідно положень ч.6 ст.163 КПК України, тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю надається стороні кримінального провадження лише на підставі ухвали слідчого судді, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Тому, з метою дотримання вимог ч.2 ст.9, ч.1 ст.84, ст. 85, ст.86, ч.2 ст.93 КПК України, збирання у кримінальному провадженні належних і допустимих доказів винуватості громадянки ОСОБА_5 у незакінченого замаху на вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, насамперед шляхом встановлення її дійсного місця проживання за останні п`ять років на день настання смерті громадянина ОСОБА_4 тобто з 02 серпня 2010 року а також на даний час, стороні обвинувачення необхідно отримати тимчасовий доступ до інформації, що міститься в оператора мобільного зв`язку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_6 ), по абонентському номеру НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 про зв`язок абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання, зокрема інформації про отримані вхідних дзвінки, у тому числі неприйняті, вхідні sмs та ммs повідомлення, здійснення вихідних дзвінків та надіслання sмs та ммs повідомлень, з прив`язкою до базових станцій мобільного оператору зв`язку, тощо, встановлення ІМЕІ номера телефону, яким користувався абонент.

Доказом того, що вищезазначеним номером користується ОСОБА_5 є її скарга від 09 червня 2016 року на адресу міністра МВС України, керівника Запорізької місцевої прокуратури №3 та Генерального прокурора України в якій остання самостійно вказала на номер НОМЕР_2 , як на свій власний.

Сторона обвинувачення вважає, що такий ступінь втручання у права особи ОСОБА_5 виправдовує потреби досудового розслідування та надасть можливість виконати ті завдання, для виконання яких сторона обвинувачення звертається з даним клопотанням, що повністю узгоджується з положеннями ч.3 ст.132 КПК України.

Інших законних джерел отримання вищезазначених документів, окрім як шляхом проведення тимчасового доступу до зазначених документів доказів у кримінальному провадженні, чинний КПК України не передбачає.

Клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 юриста 1 класу ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст.160 Кримінального процесуального кодексу України.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив клопотання задовольнити.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і

документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ч.1 ст. 163 КПК України після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя здійснює судовий виклик особи, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, за винятком випадку, встановленого частиною другою цієї статті.

Частина 5 статті 163 КПК України передбачає, що слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч.7 ст. 159 КПК України слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Згідно ст. 165 КПК України особа, яка зазначена в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі слідчого судді, суду. Зазначена в ухвалі слідчого судді, суду особа зобов`язана пред`явити особі, яка зазначена в ухвалі як володілець речей і документів, оригінал ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів та вручити її копію. Особа, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, зобов`язана залишити володільцю речей і документів опис речей і документів, які були вилучені на виконання ухвали слідчого судді, суду. На вимогу володільця особою, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, має бути залишено копію вилучених документів. Копії вилучених документів виготовляються з використанням копіювальної техніки, електронних засобів володільця (за його згодою) або копіювальної техніки, електронних засобів особи, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів.

Слідчий суддя вважає, що органом досудового слідства доведена наявність достатніх підстав вважати, що зазначені в клопотанні відомості перебувають у володінні відповідної особи. Ці відомості самі по собі та у сукупності з іншими речами, документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено можливість використання як доказів цих відомостей та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 159-166 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 юриста 1 класу ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0001514 від 18 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.190 КК України - задовольнити.

Надати слідчому СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 , слідчому СВ Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 , прокурору Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , а також, за дорученням слідчого чи прокурора оперативним співробітникам Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, дозвіл на тимчасовий доступ та отримання з можливістю вилучення інформації, а саме:

- по абонентському номеру НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 та який містить інформацію про зв`язок абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання, зокрема інформації про отримання вхідних дзвінків, у тому числі неприйняті sмs та ммs повідомлення, здійснення вихідних дзвінків та надіслання sмs та ммs повідомлень, з прив`язкою до базових станцій мобільного оператору зв`язку, встановлення ІМЕІ номера телефону, яким користувався абонент в період часу з 00 години 01 хвилини 02 серпня 2010 року до теперішнього часу, яка перебуває у оператора мобільного зв`язку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_6 ).

Зобов`язати керівництво оператора стільникового зв`язку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого за адресою: АДРЕСА_7 надати тимчасовий доступ до вказаної інформації з можливістю її вилучення.

Відповідно до ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала діє один місяць з дня її постановлення до 16 вересня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1