Провадження №1-кп/748/347/18
Єдиний унікальний № 748/2559/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2018 року м. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 вересня 2018 року за № 0000932, відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, розлученого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із повною середньою освітою, не працюючого, звільненого з військової служби у запас наказом №253 від 05.10.2018, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 18 липня 2018 року близько 08 годині 30 хвилин, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 12, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, направленим на самовільне залишення військової частини, в умовах особливого періоду, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів та поважних причин, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка розташовується за адресою: АДРЕСА_2 .

13 вересня 2018 року сержант ОСОБА_3 самостійно повернувся до військової частини та приступив до виконання службових обов`язків.

Так, сержант ОСОБА_3 внаслідок самовільного залишення військової частини, у період з 18 липня 2018 року по 12 вересня 2018 року обов`язки військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи, або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та його причини не повідомляв, проводячи час на власний розсуд на місцем проживання: АДРЕСА_3 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України визнав повністю та підтвердив обставини, що викладені у обвинуваченні. Додатково пояснив, що військову частину самовільно залишив в зв"язку з проблемами у сім"ї. Щиро каявся у скоєному.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд вважає за необхідне визнати щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його молодий вік, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, дані, що характеризують його особу, те що він до кримінальної відповідальності не притягувався, стан його здоров`я згідно наданих суду даних, сімейний стан, те, що розлучений та має на утриманні малолітню дитину, майновий стан, що не працює, звільнений з військової служби у запас, відсутність даних про притягнення його до адміністративної відповідальності, службову характеристику, згідно якої, ОСОБА_3 , за час проходження військової служби зарекомендував себе посередньо, а по службі - задовільно, вважає, що обвинуваченому має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у межах санкції ч. 4 ст. 407 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи особу ОСОБА_3 , його молодий вік, те, що він у вчиненому щиро розкаявся, є раніше не судимим, має на утриманні малолітню дитину, а також обставини даної справи, за період відсутності його в розташуванні військової частини нових злочинів не вчинив, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а виправлення та попередження вчинення нових злочинів, суд вважає, що обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, оскільки він як особа не становить небезпеки, а отже його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства протягом іспитового строку.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України, і призначити йому за даний злочин покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки:

-періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1