ун. № 759/90/18
пр. № 1-кп/759/291/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 21.06.2017 року за № 0000682 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, громадянина України, інваліда 2 групи, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2017 року, приблизно о 15 год. 39 хв. ОСОБА_4 , керуючи власним технічно справним автомобілем «Volkswagen Touran» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по четвертій смузі руху проїзної частини вул. Героїв Космосу, зі сторони Леся Курбаса в напрямку вул. Жмеринської та наближався до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований поблизу буд. № 6-8 по вул. Героїв Космосу, та який позначено інформаційно-вказівними знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і відповідною дорожньою розміткою 1.14.2.

В цей час попереду автомобіля Volkswagen Touran, д.н.з. НОМЕР_1 в першій смузі руху попутного напрямку руху перед вказаним нерегульованим пішохідним переходом зупинявся невстановлений слідство автомобіль, а в другій смузі руху розпочав зупинятися автомобіль Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 , водії яких стали пропускати пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які переходили дорогу по даному нерегульованому пішохідному переході справа наліво відносно руху автомобіля Volkswagen Touran, д.н.з. НОМЕР_1 .

Під час руху ОСОБА_4 в порушення п.п. 1.5, 2.3 підпункту «б» та 18.4 Правил дорожнього руху України проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та перед яким зупинялися в першій смузі руху невстановлений слідством автомобіль та в другій смузі руху автомобіль Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 , не зменшив швидкість руху свого автомобіля аж до його зупинки та не переконався, що на пішохідному переході не має пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив свій рух та на нерегульованому пішохідному переході, який розташований поблизу буд. № 6-8 по вул. Героїв Космосу в м. Києві, здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, лінійного перелому скроневої кістки зліва з переходом на основу черепа та піраміду скроневої кістки, пневмоцефалії зліва, забійної рани тім`яної ділянки зліва, саден м`яких тканин голови; саден м`яких тканин тулуба, верхніх кінцівок в ділянці передпліч, які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, лінійного перелому скроневої кістки зліва з переходом на основу черепа та піраміду скроневої кістки, пневмоцефалії зліва, забійної рани тім`яної ділянки зліва, саден м`яких тканин голови; саден м`яких тканин тулуба, верхніх кінцівок в ділянці передпліч, які у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі і пояснив, 20.06.2017 року на перехресті вул. Героїв Космосу і пр-т Л. Курбаса їхав зі швидкістю 15-20 км, перед пішохідним переходом повертав ліворуч, на не великій швидкісті. Попереду його автомобіля в першій сузі попутного напрямку руху зупинявся автомобіль, марку якого не пам`ятає, а в другій смузі руху зупинився автомобіль Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 , водії яких стали пропускати пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які переходили дорогу по даному нерегульованому пішохідному переході справа наліво, він не переконався, що на пішохідному переході не має пішоходів, продовжив свій рух і здійснив наїзд на потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обвинувачений визнав себе винуватим, пояснив, що був не уважним. ОСОБА_4 розповів, що після ДТП він вийшов з автомобіля і покликав на допомогу 2-х хлопців, які були поруч щоб допомогти потерпілим.

Обвинувачений зазначив, що відшкодував матеріальну шкоду кожному з потерпілих в розмірі 3200 грн., та згоден відшкодувати 2000 грн. моральної шкоди кожному з потерпілих.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 показав суду, що 20 червня 2018 року він разом з ОСОБА_10 вийшли з роботи, перейшли один пішохідний перехід і зупинилися перед великим переходом, при цьому на дорозі була велика кількість автомобілів, вони почекали поки автомобілі зупиняться перед пішохідним переходом та почали рух по нерегульованому пішохідному переходу. Після цього він не встиг зрозуміти, що трапилося, але опинився на землі. Як був скоєний наїзд на нього автомобілем під керуванням ОСОБА_4 він не зрозумів. Після ДТП ОСОБА_4 та перехожі допомогли йому піднятися. В результаті ДТП йому були заподіяні тілесні ушкодження, він проходив лікування, але працювати на час розгляду справи в суді не може в повному обсязі. Цивільний позов підтримує у повному обсязі та просить задовольнити на стягнути з ОСОБА_4 на його користь 50000 грн. матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди. При цьому зазначив, що ОСОБА_4 відшкодував йому частково лікування в сумі 3200 грн.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 дала в судовому засіданні покази за своїм змістом аналогічні показам потерпілого ОСОБА_9 . Зазначила, що вони разом зі ОСОБА_9 зупинились перед нерегульованим пішохідним переходом і коли автомобілі зупинилися почали рух по ньому і в цей момент стався наїзд обставини якого вона не бачила, оскільки почула звук коліс, стук та заплющила очі. В результаті ДТП їй були заподіяні тілесні ушкодження, в тому числі травма хребта, вона проходила лікування. Цивільний позов підтримує у повному обсязі та просить задовольнити на стягнути з ОСОБА_4 на його користь 65000 грн. матеріальної шкоди та 150000 грн. моральної шкоди. Зазнала моральних страждань під час ДТП, погано себе почуває, відчуває страх. При цьому зазначила, що ОСОБА_4 відшкодував їй частково лікування в сумі 2500 грн.

Крім повного зізнання обвинуваченого у висунутому обвинуваченні, його винуватість у вчиненні вказаного злочину за наведених вище обставин підтверджується іншими дослідженими судом під час судового розгляду в межах висунутого обвинувачення доказами, які не викликають сумнівів у своїй достовірності, належності та допустимості.

Так, показання обвинуваченого про обставин ДТП за участю автомобіля «Volkswagen Touran» д.н.з. НОМЕР_1 , яким він, обвинувачений, керував під час згаданих вище подій, знайшли своє повне підтвердження під час дослідження в судовому засіданні схеми ДТП від 20.06.2017 року, протоколу огляду місця ДТП з додатками від 20.06.2017 року, протоколів проведення слідчого експерименту від 12.07.2017 року, висновками авто-технічних експертиз № 12-1/1280 від 10 липня 2017 року та № 12-1/1483 від 02 серпня 2017 року.

Згідно з дослідженими судом висновками авто-технічних експертиз № 12-1/1280 від 10 липня 2017 року та № 12-1/1483 від 02 серпня 2017 року, на момент огляду автомобіля «Volkswagen Touran» д.н.з. НОМЕР_1 несправностей технічного стану гальмівної системи, рульового керування та ходової частини не виявлено, в ДТП, що сталась 20 червня 2017, приблизно о 15 годині 39 хвилини водій автомобіля «Volkswagen Touran» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 з моменту виникнення небезпеки для його руху мав технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , шляхом застосування екстреного гальмування. Причиною виникнення ДТП, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам п. 18.4 Правил.

Особа водія встановлена в судовому засіданні під час дослідження документів, що посвідчують його особу, в тому числі права на керування транспортним засобом.

Характер отриманих потерпілими тілесних ушкоджень внаслідок ДТП та обставини їх подальшого лікування доведені даними, які містять в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні, а саме карта виїзду швидкої медичної допомоги № 1053 від 20.06.2017 року, медична картка стаціонарно хворого ОСОБА_9 № 2466/847/348 в КМКЛ № 17 (а.с. 29), консультативний висновок № 13593/17 від 15.09.2017 року, виписка з історії хворого ОСОБА_10 № 2378 (а.с. 41), Виписка з медичної карти ОСОБА_10 амбулаторного хворого № 173130 (а.с. 41), витяг з історії хвороби ОСОБА_10 № 3954 (а.с. 43), картки хворого, який лікується в фізіотерапевтичному відділенні (а.с. 44), та іншими матеріалами справи.

Згідно з дослідженим судом висновком судово-медичної експертизи № 1017/е в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забій правого плечового суглоба, лівого колінного суглоба, забій м`яких тканин, правої поперекової ділянки. Інші діагнози які були встановлені ОСОБА_10 під час її динамічного спостереження з 20.06.2017 року вторинна люмбалгія, артеріальна гіпертензія 2 ступеню, ризик невисокий, дисциркуляторна енцефалопатія 2 ступеню з цифалічним синдромом, церебрастенічним синдромом, остеохондроз попереково-крижового відділу хребта, віддзеркалюють клінічні прояви соматичних захворювань, кожне з яких не підлягає судово медичній оцінці ( у розумінні визначення ступеню тяжкості. (а.с. 211-218)

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1020/е за даними наданої медичної документації встановити кількість саден у ОСОБА_9 не є можливим, локація, морфологія ушкоджень вказаних в документації враховуючи обставини справи та часові данні, свідчать про те, що спричинені вони дією тупого предмету, могли утворитись в термін та за обставин вказаних в постанові тобто 20.06.2017 року при транспортній травмі (травма внаслідок зіткнення автомобіля, що рухався з пішоходом. Відкрита черепно-мозкова травма за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок порушення функції по місцю утворення саден у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб. Саме тому, вказані інші ушкодження відносяться до легкого тілесного ушкодження. З висновку вбачається, що не було виявлено достатніх об`єктивних судово-медичних даних у своїй сукупності для того, щоб вважати встановлений діагноз: «Забій головного мозку», як не обґрунтований, що не підлягає судово-медичній оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (а. 219-224).

Суд, допитавши обвинуваченого, потерпілих, дослідивши надані сторонами документи та речові докази, оцінивши їх у сукупності дійшов до наступних висновків.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Згідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 86 КПК України зазначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Враховуючи вище наведене суд приходить до висновку, що надані сторонами документи є належними доказами оскільки відповідають вимогам КПК України.

Отже, аналізуючи та оцінюючи у сукупності докази та показання, надані сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена. Прийшовши до такого висновку, суд враховує наступне. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 20 червня 2017 року, приблизно о 15 год. 39 хв. ОСОБА_4 , керуючи власним технічно справним автомобілем «Volkswagen Touran» д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 2.3 підпункту «б» та 18.4 Правил дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, а потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження середньої тяжкості, а тому ці дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про його особу, який є інвалідом 2 групи, одружений, має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до кримінальної та адміністративної відповідальності раніше не притягався, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності. Окремо суд враховує поведінку обвинуваченого відразу після вчиненого (намагання надати потерпілим допомогу, сприяння органам правопорядку), а також і під час судового розгляду, який наповнений сумом з приводу вчиненого, співчуттям по відношенню до потерпілих, критичною оцінкою вчиненого та демонстрація готовності нести відповідальність за вчинене (повне визнання вини, належна процесуальна поведінка).

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Захисник, якого підтримав обвинувачений, заявив клопотання про застосування акта амністії та звільнення обвинуваченого від призначеного покарання, оскільки той є інвалідом другої групи, загального захворювання, а вчинений злочин є тяжким необережним.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, в тому числі прокурора та потерпіл их, які не заперечували проти застосування акта амністії, проаналізувавши заявлене клопотання, суд виходить з такого.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, згідно із вимогами ст. 1 Закону на нього поширюється Закон України «Про амністію в 2016 році» (далі - Закон), відповідно до вимог ст. 10 якого його виконання покладається на суди.

В силу п. «г» ст. 1 Закону звільняються від відбування покарання інваліди першої, другої, чи третьої групи. Як видно з дослідженого судом пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 , ОСОБА_4 є інвалідом другої групи.

На підставі наведеного, не вбачаючи передбачених законом перешкод для застосування акта амністії до ОСОБА_4 , в тому числі і передбачених ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" та ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", керуючись ч. 2 ст. 86 КК України, ч. 2 ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні", ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Потерпілий ОСОБА_9 заявив цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. При цьому він просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь матеріальну шкоду в сумі 50 000 грн., та моральну шкоду в сумі 100 000 грн.

Потерпіла ОСОБА_10 також заявила цивільний позов, та просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь, матеріальну шкоду в розмірі 65 000 грн, та моральну шкоду в розмірі 150 000 грн.

Захисник ОСОБА_7 подав клопотання про залучення в якості відповідача за цивільними позовами потерпілих ПрАТ «Страхова група «ТАС», оскільки на момент ДТП 20 червня 2017 року, приблизно о 15 год. 39 хв., ОСОБА_4 мав, поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого автомобіль «Volkswagen Touran» д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований ПрАТ «Страхова группа «ТАС».

Представник ПрАТ «Страхова група «ТАС», який в судове засідання не прибув подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в його задоволенні за безпідставністю та не обґрунтованістю.

Вирішуючи питання про доведеність розміру заподіяної шкоди потерпілим та можливість вирішення позову по суті в межах даного кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що цивільно-правова відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 застрахована у Приватному акціонерному товаристві Страхова група «ТАС», що стверджується Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4929410 від 17.11.2016 року (т. 1 а.с. 118).

Згідно ст. 2 п. 2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно ст. 33 п. 33.1.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства Страхова група «ТАС» з письмовим повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце з його вини 20.06.2017 року - не звертався.

Згідно ст. 1177 ч. 1 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов`язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Згідно ст. 11 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Потерпілим ОСОБА_9 в обґрунтування цивільного позову були надані чеки, які підтверджують витрати, які пов`язані з лікуванням, що на його думку становить 50000 грн. Разом з тим, загальний розмір витрат за чеками, долученими до цивільного позову судом розрахований та становить 18675,65 грн.

Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_9 документально підтверджений розмір матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням в загальній сумі 18675,65 грн.

Потерпілою ОСОБА_10 в обґрунтування цивільного позову були надані чеки, які підтверджують витрати, які пов`язані з лікуванням, що на її думку становить 65000 грн. Разом з тим, загальний розмір витрат за чеками, долученими до цивільного позову судом розрахований та становить 40768,19 грн.

Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_10 документально підтверджений розмір матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням в загальній сумі 40768,19 грн.

Відповідно до ст. 22 ЦК України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Щодо вимог потерпілого ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

У відповідності ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати не майнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом об`єктивно встановлено, що потерпілим внаслідок протиправних дій обвинуваченого були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження та тілесні ушкодження середньої тяжкості, що потягло необхідність тривалого лікування та реабілітації та отримання у зв`язку з цим душевних страждань, що порушило їх нормальний життєвий ритм, що свідчить про заподіяння потерпілим з вини обвинуваченого моральної шкоди.

На підставі аналізу наведених обставин та наявних доказів на підтвердження заподіяної моральної шкоди, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про те, що потерпілим була заподіяна моральна шкода в розмірі 50 000 грн. кожному.

На підставі ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.

ОСОБА_4 звільнити від призначеного основного та додаткового покарання на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з актом амністії.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 18675,65 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 40768,19 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди.

Судові витрати на проведення експертиз на загальну суму 6356 грн. 50 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази:

- автомобіль Volkswagen Touran, д.н.з. НОМЕР_1 - вважати таким, що повернутий за належністю законному володільцю ОСОБА_4 ;

- уламок скла правої фари автомобіля Volkswagen Touran, д.н.з. НОМЕР_1 - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляціїної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1