Справа № 448/1232/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/735/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 рокуколегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,
представника особи, у якої вилучено майно, адвоката: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 23 серпня 2018 р. про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:
Органами досудового розслідування проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні №0000508 від 15 серпня 2018 р., внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.

В рамках даного кримінального провадження заступником начальника СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 до Мостиського районного суду Львівської області внесено клопотання про накладення арешту на транспортний засіб, належний ОСОБА_7 .

Подане клопотання обґрунтоване тим, що 25 червня 2018 р. на міжнародному пункті пропуску «Шегині» працівниками прикордонної служби було затримано транспортний засіб автомобіль «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , оскільки такий автомобіль згідно баз даних Інтерполу перебуває у розшуку, ініціатором якого є Республіка Польща. Вказаний транспортний засіб постановою від 15 серпня 2018 р. визнано речовим доказом у кримінальному провадженні і залишено на зберіганні на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді клопотання слідчого задоволено: накладено арешт на автомобіль марки «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 .

На ухвалу слідчого судді представником ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність і необґрунтованість прийнятого судом рішення. Зокрема, звертається увага на те, що підозра про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 не пред`явлена, сам транспортний засіб був вилучений правоохоронним органом ще 25 червня 2018 р. і впродовж 2 місяців без жодних правових підстав перебував у володінні органу поліції, слідчий пропустив встановлений КПК України строк на звернення з клопотанням про накладення арешту на майно, а його клопотання взагалі нічим не обґрунтоване і не відповідає положенням чинного законодавства, які визначають чіткий перелік того, що підлягає обов`язковому зазначенню у відповідному клопотанні. У зв`язку з цим адвокат ОСОБА_10 просить оскаржувану ухвалу скасувати і постановити нову про відмову у накладенні арешту на автомобіль ОСОБА_7 .

У судове засідання суду апеляційної інстанції прокурор Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_11 не з`явилася, листом №05/25-506вих-18 від 03 вересня 2018 р. просить справу розглядати без її участі, апеляційну скаргу заперечує. Ініціатор клопотання про накладення арешту на майно заступник начальника СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 , будучи у встановленому порядку повідомленим про дату та час розгляду справи, до суду не прибув, матеріали кримінального провадження №0000508 від 15 серпня 2018 р. не представив, причин неприбуття не повідомив. За таких обставин та на підставі ч.1 ст.172, ч.4 ст.405 КПК України апеляційний суд вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 за відсутності учасників провадження, які не з`явилися у судове засідання.

Заслухавши доповідача, доводи адвоката ОСОБА_6 на підтримання поданої ним в інтересах ОСОБА_7 апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з таких підстав.

Із наявних матеріалів встановлено, що 15 серпня 2018 р. заступником начальника СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.198 КК України, за фактом виявлення транспортного засобу, який перебуває у міждержавному розшуку. Згідно фабули, викладеної у витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000508 від 15 серпня 2018 р., 25.06.2018 р. на МПП «Шегині» працівниками прикордонної служби було затримано автомобіль марки «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя м. Одеси, у зв`язку з перебуванням вказаного транспортного засобу у розшуку ГС Інтерполу, країна-ініціатор Республіка Польща (а.с.2).

Постановою заступника начальника СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 15 серпня 2018 р. вказаний автомобіль визнано речовим доказом та залишено на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області.

У подальшому ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням за вих. №359 від 16 серпня 2018 р. про накладення арешту на автомобіль марки «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке зареєстроване у Мостиському районному суді Львівської області 20 серпня 2018 р. Таке клопотання обґрунтоване тим, що арешт має за мету збереження транспортного засобу як речового доказу у кримінальному провадженні.

Постановляючи оскаржувану ухвалу слідчий суддя визнав доводи поданого клопотання мотивованими.

Однак, колегія суддів з таким висновком не погоджується і вважає його таким, що не враховує фактичні обставини справи.

Так, з матеріалів справи слідує, що у зв`язку із виявленням розшукуваного автомобіля марки «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , слідчим СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_12 25 червня 2018 р. оформлено протокол огляду та затримання транспортного засобу, відповідно до якого у присутності понятих даний транспортний засіб вилучено у ОСОБА_7 і в подальшому йому не повертався (розписка про повернення автомобіля, як складова вказаного протоколу, містить лише пусті, незаповнені графи) (а.с.23).

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно положень ч.2 ст.167 КПК України Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У протоколі №25 огляду та затримання транспортного засобу «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , від 25 червня 2018 р. слідчим СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_12 як причину затримання вказано: «інформація Interpol» (а.с.23).

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин і положень ст.167 КПК України, обґрунтованими є доводи адвоката ОСОБА_6 про те, що 25 червня 2018 р. по суті відбулось тимчасове вилучення автомобіля у громадянина ОСОБА_7 .

Згідно вимог ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчим суддею суду першої інстанції не враховано, що з часу вилучення у ОСОБА_7 транспортного засобу, 25 червня 2018 р., і до моменту звернення слідчого до суду з клопотанням про накладення на нього арешту 20 серпня 2018 р. пройшло майже 2 місяці. Таким чином, строк на подання клопотання про арешт майна, визначений у ч.5 ст.171 КПК України, сплив.

Крім цього, встановлено, що оскаржувана ухвала слідчого судді обґрунтована виключно фактом перебування автомобіля у розшуку і потребами досудового розслідування. Таку ж мотивацію містить клопотання слідчого про арешт майна.

Однак, як слідчим, так і слідчим суддею не враховано, що відповідно до п.п.5, 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження і наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_7 вказав, що він у вересні 2017 р. на території Республіки Польща придбав автомобіль марки «Renault Megane», після чого ввіз його на територію України, провів розмитнення та офіційно поставив на облік в органах поліції, при цьому жодних зауважень від офіційних державних органів з приводу автомобіля не було (а.с.7). З приводу цих обставин до матеріалів справи долучено копії митних і реєстраційних документів на автомобіль (а.с.24-40).

Однак, всупереч вимогам ст.173 КПК України в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею не оцінено співрозмірність між негативними наслідками, що настануть для ОСОБА_7 у зв`язку з арештом автомобіля, на який ним оформлено право власності, та завданнями кримінального судочинства, враховуючи, що підозри у кримінальному провадженні №0000508 нікому не пред`явлено, автомобіль, на який накладено арешт, ще з 25 червня 2018 р. перебуває на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, хоча відомості про вчинений злочин були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань лише 15 серпня 2018 р. (а.с.2). Також не зазначено, чи питання збереження речового доказу у виді автомобіля потребує такого виду обтяження, як накладення на нього арешту і, водночас, не спростовано доводів адвоката ОСОБА_13 про можливість досягнення цієї мети шляхом передачі транспортного засобу на відповідальне зберігання ОСОБА_7 .

Наведені порушення процесуального закону в частині пропуску строку на звернення з клопотанням про накладення арешту на майно і неналежного обґрунтування постановленої слідчим суддею ухвали є підставою для її скасування і відмови в задоволенні клопотання слідчого. Керуючись ст.ст. 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 , задоволити.

Ухвалу слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 23 серпня 2018 р. про накладення арешту на автомобіль марки «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , скасувати.

У задоволенні клопотання заступника начальника СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 про накладення арешту на транспортний засіб ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4