справа № 208/2540/18
№ провадження 1-кп/208/434/18
ВИРОК
Іменем України

27 липня 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у стадії підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002076 від 27.09.2017 року і угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з одного боку, та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянином України, українцем, маючим середньо-спеціальну освіту, не працюючим, не одруженим, зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимим, -
встановив:
Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002076 від 27.09.2017 року та угоди про визнання винуватості від 27.04.2018 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення при наступних обставинах:
ОСОБА_4 , у невстановленої в ході досудового розслідування особи, у невстановленому місці та у невстановлений час, маючи умисел спрямований на незаконне придбання наркотичних засобів, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 року, незаконно придбав невстановлену в ході досудового розслідування кількість особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений «опій ацетильований».
Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, ОСОБА_4 , у невстановлений під час досудового розслідування час, поклав придбаний ним особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений «опій ацетильований», що знаходився в медичному шприці об`ємом 5 мл., в кишеню своєї куртки, де почав його незаконно зберігати, для особистого вживання без мети збуту, до моменту проведення санкціонованого обшуку.
12.03.2018 року у період часу з 12.55 год. до 13.15 год. на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.02.2018 року, співробітниками Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 проведено обшук, за результатами якого виявлено та вилучено: медичний шприц об`ємом 5 мл., в якому міститься рідина коричневого кольору, масою 2,0496 г.
Висновком судово-хімічної експертизи № 1/8.6/1271 від 19.03.2018 року встановлено, що рідина масою 2,0496 г., яка містилася в медичному шприці об`ємом 5 мл., містить особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,1007 г.
Тобто, ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу на здійснення законних дій з наркотичними засобами, незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,1007 г, який відповідно до списку № 1 Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 року (зі змінами), внесеними Постановою КМ України № 1298 від 02.12.2009 року, відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
27 квітня 2018 року між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровській області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002076 та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому проваджені ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Дніпродзержинської місцевої прокуратури, за адресою: м. Дніпродзержинськ, вулиця І. Ясюковича, 2 укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до змісту укладеної та підписаної сторонами угоди:
Сторони повністю погодились з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 309 КК України.
Обвинувачений під час досудового розслідування беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та зобов`язується співпрацювати з правоохоронними органами у наданні відомостей про осіб, причетних до вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та обставин, при яких такі особи вчиняють злочини. Крім того, обвинувачений зобов`язується сприяти розслідуванню та дати показання у якості свідка щодо обставин та осіб, які займаються вчиненням злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів а також виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.
Сторони підтверджують, що в результаті вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 матеріальна шкода не заподіяна, а тому потреби у її відшкодуванні немає.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно з ст. 66 КК України, є його щире каяття, а обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, під час досудового розслідування не встановлено.
Крім того, при узгодженні покарання враховано те, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання і реєстрації, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2011 року, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно. З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, цілі та мети покарання, сторони узгодили наступне покарання:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він впродовж іспитового строку тривалістю один рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України обов`язки.
Сторони, підписуючи вказану угоду, розуміють, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.
Підстави оскарження вироку, яким затверджена угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено.
Також наслідком укладання угоди для обвинуваченого є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
У разі невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення звернутися до суду, яким затверджена угода, з клопотанням про скасування вироку.
Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку.
Крім того, обвинувачений розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України з призначенням йому вказаного остаточного покарання. Злочин вчинив при зазначених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах, просить затвердити укладену між ним і прокурором угоду.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, тому згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, враховуючи відсутність потерпілого, завдання кримінальним правопорушенням шкоди лише державним та суспільним інтересам, в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.
Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.
З урахуванням особи винного, ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, те що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання і реєстрації, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2011 року, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, його щире каяття, суд прийшов до висновку, що ці обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, а тому вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, щодо судових витрат відповідно до ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 квітня 2018 року, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002076 від 27.09.2017 року з одного боку та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, укладену в приміщенні Дніпродзержинської місцевої прокуратури за адресою: м. Кам`янське, вулиця І. Ясюковича, 2.
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного йому покарання, якщо він впродовж іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 858, 00 гривень витрат, пов`язаних з проведенням експертизи № 1/8.6/1271 від 19.03.2018 року.
Речові докази:
Рідину масою 2, 0496 г, яка знаходиться в медичному шприці об`ємом 5 мл та містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0, 1007 г, номер книги обліку речових доказів 47, порядковий номер 000030 - знищити.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст. 473, 394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1