У Х В А Л А
08.06.2018 Справа №607/9671/18

№1-кс/607/4680/2018

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі, клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2018 року (провадження №607/8449/18) в рамках кримінального провадження № 0001343 від 11.05.2018 року на майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_6 група приміщень № 3 (літ. А) об`єкт житлової нерухомості загальною площею 399,9 кв. м. та приміщення № 1-7 загальною площе. АДРЕСА_1 , та на майно, яке належить ОСОБА_4 група приміщень № 2 (літ. А) об`єкт житлової нерухомості загальною площею 397,6 кв.м. та на майно, яке належить ОСОБА_7 група приміщень № 1 (літ. А) об`єкт житлової нерухомості загальною площею 293,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 .
В обґрунтування клопотання представник ОСОБА_6 - ОСОБА_3 посилається, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.05.2018 року було накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , шляхом заборони їм чи їх представникам чи уповноваженим ними особам відчуження, користування та розпорядження даним майном, з метою збереження речового доказу, а також здійснення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження за №0001343 від 11.05.2018 року та дослідження усіх обставин даної події. 26 квітня 2018 року ОСОБА_4 придбав у приватну власність, згідно договорів купівлі-продажу посвідчених нотаріально в юридичної особи - ТОВ «БК» Моноліт Сервіс» нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , без жодних порушень законодавства України. З огляду на наведене, ОСОБА_4 вважає, що даною ухвалою незаконно обмежено право власності його довірителя на згадане вище майно, таке обмеження є нераціональним та неспівмірним до завдань кримінального провадження, а ухвала такою, що винесена без належного обґрунтування щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, оскільки будівля об`єкт торгово-побутового призначення за адресою м. Тернопіль, вул. Шептицького Митрополита, 6 є об`єктом кримінально протиправних дій у справі, у зв`язку із чим було накладено арешт на майно для уникнення ризику його відчуження, а тому мета застосування арешту є виправдана і потреба в арешті не відпала. ОСОБА_5 додатково зазначив, що постановою ГУНП в Тернопільській області від 15 травня 2018 року дане нерухоме майно визнано речовим доказом у даному провадженні.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , який підтримав клопотання, заперечення слідчого ОСОБА_5 , вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, дослідивши матеріали кримінального провадження №0001343 від 11 травня 2018 року, в межах якого накладався арешт, приходить до наступного висновку.
Слідчим відділом Тернопільського ВП ГУНП здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001343 від 11 травня 2018 року за ознаками злочину передбаченого ст. 356 Кримінального кодексу України.
У ході досудового розслідування встановлено, що у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_8 викрадено ключі доступу до державних реєстрів. Після чого, 23.04.2018 під ключем зазначеного приватного нотаріуса у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано заяву № 27870845 та в розділі № 01 на підставі рішення про державну реєстрацію прав № 40771831 здійснено державну реєстрацію переходу права власності від ОСОБА_9 до ТОВ «ВЕДА КД» на об`єкт за адресою: вул. Шептицького, 6, м. Тернопіль на підставі рішення Жовтневного районного суду міста Запоріжжя від 24.10.2016 у справі № 331/6759/16-ц.
Окрім цього, встановлено, що рішення Жовтневного районного суду міста Запоріжжя від 24.10.2016 у справі № 331/6759/16-ц жодним чином не стосується припинення права власності за ОСОБА_9 на об`єкт нерухомості за адресою місто Тернопіль, вулиця Шептицького Митрополита, 6. У свою чергу дане рішення суду стосується лише зміни до актового запису про народження осіб, які не є власниками майна за адресою: АДРЕСА_2 .
24.04.2018 року на підставі договорів купівлі-продажу укладених між ТОВ «ВЕДА КД» та ТОВ «БК «МОНОЛІТ СЕРВІС» право власності на визначене нерухоме майно здобуло ТОВ «БК «МОНОЛІТ СЕРВІС». В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 являється єдиним засновником та керівником ТОВ «БК «МОНОЛІТ СЕРВІС».
26.04.2018 року між ОСОБА_6 та ТОВ «БК «МОНОЛІТ СЕРВІС» укладено договір купівлі-продажу 1/54 частки, внаслідок якого ОСОБА_6 здобув право власності на 1/54 частки об`єкту торгово-побутового призначення за адресою АДРЕСА_2 .
26.04.2018 року між ОСОБА_6 та ТОВ «БК «МОНОЛІТ СЕРВІС» укладено договір поділу майна в натурі, що є спільною частковою власністю, внаслідок якого об`єкт нерухомості за адресою АДРЕСА_2 було поділено на 3 частини.
26.04.2018 року на підставі договорів купівлі-продажу укладених з ТОВ «БК «МОНОЛІТ СЕРВІС» ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 набули право власності на частки об`єкту нерухомості за адресою АДРЕСА_2 .
На підставі договорів позики від 26.04.2018 року укладених між ОСОБА_10 як позикодавцем та ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 як позичальниками укладено іпотечні договори від 17.01.2017 року між ОСОБА_10 , як іпотекодержатилем та ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 як іпотекодавцями, якими накладено обтяження на об`єкт торгово-побутового призначення за адресою АДРЕСА_2 .
Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено, що саме заявник ОСОБА_6 , від імені якого і діє ОСОБА_3 систематично та неодноразово вже здійснював дії стосовно об`єкту нерухомості за адресою АДРЕСА_2 і тому в суду є підстави вважати, що належне обґрунтування щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження є правомірним, а скасування такого заходу в даних умовах може надати можливість вчинення щодо даного майна ОСОБА_6 та іншими особами чи їх представниками подальших дій щодо відчуження, розпорядження, передачу в користування іншим особам даного майна, тощо.
Окрім цього, в матеріалах провадження міститься скарга потерпілого у даному кримінальному провадженні у Міністерство Юстиції України про скасування реєстраційних дій в Державному реєстрі речових права на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно стосовно припинення права власності ОСОБА_9 на об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2 та відновлення його в якості власника даного об`єкту нерухомості. Отже, потерпілий оспорює правомірність дії ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 щодо набуття ними права власності.
Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Таким чином, можливість накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України, закон не пов`язує з наявністю в кримінальному провадженні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями, а також спеціальної мети - забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна.
Провівши системний аналіз обставин з`ясованих в рамках досудового розслідування та враховуючи, що скасування арешту накладеного Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 12.05.2018 р. може призвести до загрози вибування майна. Враховуючи ті обставини, які повідомив слідчий та вбачаються з матеріалів кримінального провадження та те, що досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б спростовувало висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 12.05.2018р. та надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на теперішній час відпала, слідчий суддя вважає, що клопотання про скасування арешту накладеного ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.05.2018 року (провадження № 607/8449/18) не підлягає задоволенню, а потреба в застосуванні арешту не відпала, тимчасове обмеження права власності в даному випадку є виправданим.
Не вбачаючи підстав для задоволення клопотання, керуючись ст.ст. 167, 170, 174 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 12 травня 2018 року (№607/8449/18) у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001343 від 11 травня 2018 року відмовити.
Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001343 від 11 травня 2018 року повернути слідчому СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , після оголошення повного тексту ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1