Справа № 461/4149/18
Провадження № 1-в/461/132/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2018 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання,

встановив:
засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому останній просить зарахувати йому в строк відбуття покарання термін утримання в слідчому ізоляторі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, у період з 21.01.2011 року по 01.07.2016 року. Згідно клопотання просить розгляд справи проводити без його участі та задоволити клопотання.

Прокурор подав заяву про розгляд справи без його участі, згідно якої клопотання не заперечує.

Представник ЛУВП №19 подав заяву про розгляд справи без його участі, згідно якої клопотання не заперечує.

Дослідивши матеріали клопотання, особову справу засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень статті 52 КК України, основними покараннями є громадські роботи, виправні роботи, службові обмеження для військовослужбовців, арешт, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі на певний строк, довічне позбавлення волі.

Статтею 63 КК України визначено, що покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

Таким чином, довічне позбавлення волі найсуворіше покарання у кримінальному праві України. Цей вид покарання передбачено в альтернативі з позбавленням волі на певний строк за обмежене коло особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених КК, якщо суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк.

При цьому, упродовж відбування довічного позбавлення волі законодавством установлені конкретні часові показники, сплив яких змінює правовий статус засудженого до цього покарання, що передбачено нормами КВК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (зі змінами внесеними Законом України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання"),зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до Прикінцевих положень цього ж Закону, цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Згідно ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє увязнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Судом встановлено, що вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.10.2013 року ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.146, ч.4 ст.187 КК України до довічного позбавлення волі. Зазначено, що початком строку відбуття покарання слід вважати час його фактичного затримання - 27.07.2006 року.
У вказаний час, засуджений вже відбував покарання за вироком Апеляційного суду Львівської області від 29.03.2009 року у виді довічного позбавлення волі, за вчинення злочинів, передбачених п. п. 7,9,12,13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.194 КК України. Згідно вказаного судового рішення строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 слід рахувати з дня його фактичного затримання 27.07.2006 року.
Згідно особової справи на засудженого вбачається, що постановою Галицького районного суду м. Львова від 21.01.2011 року, ОСОБА_3 в межах нової порушеної справи було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 25.05.2016 року вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.10.2013 року залишено без змін. У відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України зараховано засудженому в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання по момент винесення ухвали Апеляційного суду Львівської області від 03.07.2014 року, а також час з моменту скасування даної ухвали Вищим спеціалізованим судом України з розгляду кримілаьних та цивільних справ від 13.10.2015 року по момент винесення ухвали Апеляційного суду Львівської області від 25.05.2016 року.
Щодо зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення з 25.05.2016 року по 01.07.2016 року, суд зазначає, що у вказаний період засуджений ОСОБА_3 відбував покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.10.2013 року, що в розумінні положень КВК України не може вважатися попереднім ув`язненням.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для перерахунку засудженому ОСОБА_3 строку попереднього ув`язнення в строк покарання, оскільки вказане питання вже вирішено судом апеляційної інстанції, який проводив розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.146, ч.4 ст.187 КК України, період знаходження засудженого у слідчому ізоляторі з 25.05.2016 року по 01.07.2016 року попереднім ув`язнення не являється, відтак в задоволенні поданого клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 5,72 КК України, п.14 ч. 1 ст. 537, ч.2 ст. 539 КПК України, ч. 1 ст. 1 Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", Законом України «Про попереднє ув`язнення»-

постановив:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подано апеляцію протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Львівської області, а особам, які не були присутні під час оголошення судового рішення в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1