н/п 1-кс/766/7897/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2018 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Херсонського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000057, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :
Прокурор військової прокуратури Херсонського гарнізону старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також прокурор просить покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- за кожним викликом прибувати до слідчого, прокурора чи суду;

- цілодобово не відлучатися з місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Мотивуючи клопотання, прокурор вказує, що в провадженні слідчих військової прокуратури Херсонського гарнізону перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000057, внесеного 21 листопада 2014 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.03.2014, на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 №303/2014, затвердженого Законом України №1225-VІІ від 05.09.2014 Первомайсько-Врадіївським ОРВК Миколаївської області ОСОБА_4 був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, яку проходив в посаді механіка-водія 3 відділення 2 механізованого взводу 4 механізованої роти військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), яка у листопаді 2014 року тимчасово дислокувалась в АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем та проходячи її у зазначеній вище посаді, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), ст.ст. 1-6 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, показувати приклад дисциплінованості, віддано служити Українському народові, неухильного виконання вимог законодавства, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, дорученні йому за посадою.

В період проходження військової служби солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин:

Так, 05 листопада 2014 року, діючи умисно, з метою ухилитись від військової служби, солдат ОСОБА_4 самовільно залишив розташування військової частинипольова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), яка на той час тимчасово дислокувалася в АДРЕСА_2 , після чого направився до місця свого проживання у м. Первомайськ, Миколаївської області.

В період з 05 листопада 2014 року по 05 лютого 2018 року військовослужбовець ОСОБА_4 обов`язки військової служби без поважних причин не виконував, перебував за місцем свого проживання, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.

За викладених обставин, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, а саме дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитись від військової служби.

28 липня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України та оголошено в розшук.

28 липня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.408 КК України.

15 червня 2018 року у кримінальному провадженні за №0000057 від 21 листопада 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.408 КК України дії ОСОБА_4 перекваліфіковано на склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України та повідомлено про зімну раніше повідомленої підозри.

Санкція частини 1 статті 408 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років та відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії середніх.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними досудовим розслідуванням доказами, а саме: показаннями свідків, матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Під час досудового розслідування були встановлені обставини, які прямо вказують на вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за яким останньому пред`явлено підозру.

05 лютого 2018 року, співробітниками Первомайського відділу поліції ГУНП в Миколаївської області на підставі ухвали Херсонського міського суду Херсонської області солдата ОСОБА_4 затримано та доставлено до військової прокуратури Херсонського гарнізону.

06 лютого 2018 року слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області винесено ухвалу №766/11369/16-к про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та у відповідності до ст. 194 КПК України покладено на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду.

- не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований чи проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Однак, в порушення наведеним обов`язкам підозрюваний ОСОБА_4 за викликами прокурора, слідчого 23.02.2018, 28.02.2018 не прибував та як встановлено за місцем проживання не проживав, чим останній фактично порушував та не належним чином виконував покладені на нього обов`язки в рамках застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо щодо підозрюваного не буде застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Водночас, існує ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування або суду, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Враховуючи викладене та те, що ОСОБА_4 ухилявся від слідства, таким чином перешкоджав досудовому розслідуванню. Тому повторні спроби підозрюваного ОСОБА_4 перешкоджати кримінальному провадженню та затягувати хід досудового розслідування є дуже ймовірними.

Прокурор вказує, що запобігти настанню вказаних ризиків неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Посилаючись на вищевикладені обставини та приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, враховуючи те, що є підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового розслідування, та свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим прокурор просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення прокурора та підозрюваного, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За матеріалами клопотання маються вагомі докази, які у достатній мірі вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення.

При вирішенні заявленого клопотання слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, враховуючи те, що є підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, також враховує, що підозрюваний працює та має постійне місце проживання.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що підозрюваний працює, має постійне місце проживання, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є недоцільним та вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити частково та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - домашній арешт, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21:00 години до 06:00 години, строком до 20.07.2018 р. та зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 20.07.2018 року також наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

В частині покладення на підозрюваного такого обов`язку як за кожним викликом прибувати до слідчого, прокурора чи суду, клопотання задоволенню не підлягає, оскільки вказаний обов`язок є обов`язковою умовою при застосуванні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а не додаткоим обов`язком, також не підлягає задоволенню покладення на підозрюваного такого обов`язку, як цілодобово не відлучатися з місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказаний обов`язок є суттю домашнього арешту, а не додатковим обов`язком, у зв`язку з чим клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 132, 176-205, КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора військової прокуратури Херсонського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000057, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - домашній арешт, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21:00 години до 06:00 години, строком до 20.07.2018 р. та зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 20.07.2018 року також наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

В іншій частині клопотання відмовити.

Строк дії даної ухвали до 20.07.2018 р. включно, по закінченню якого дана ухвала припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим, крім випадку його продовження у встановленому законом порядку.

Контроль за виконанням домашнього арешту покладається на слідчого.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Херсонської області протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали оголошений в приміщенні суду 20.06.2018 р. о 13 год. 20 хвил.

Слідчий суддяОСОБА_1