Справа № 462/5483/18
У Х В А Л А

04 вересня 2018 року Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

03.09.2018 року внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003169 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Слідчий Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором, звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, покликаючись на те, що 02.09.2018 року до Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області надійшов рапорт інспектора поліцейського взводу 1 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_4 про те, що 02.09.2018 року, під час перевірки за базою даних національної автоматизованої інформаційної системи МВС, реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_1 належить автомобілю «Ауді А 4» із номером кузова НОМЕР_2 .

Свідок ОСОБА_5 повідомив, що приблизно в червні 2018 року, будучи в м. Тернополі, у невідомого чоловіка обміняв свій автомобіль марки «Форт» RJA 61972» на автомобіль марки «Ауді № 4».

02.09.2018 року він був зупинений за порушення правил дорожнього руху по вул. Городоцька,174 в м. Львові. При перевірці документів на автомобіль, працівники патрульної поліції повідомили йому, що за базою даних національної автоматизованої інформаційної системи МВС, автомобіль за реєстраційним номером НОМЕР_1 належить автомобілю «Ауді А 4» із номером кузова НОМЕР_2 .

02.08.2018 року автомобіль «Ауді А 4», номерний знак НОМЕР_1 , у відповідності до ст. ст. 104, 105, 106, 234, 237, 223 КПК України було вилучено.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову чи можуть настати інші наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Володілець майна ОСОБА_5 до суду не з`явився, однак його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши слідчого, яка клопотання підтримала, оглянувши матеріали клопотання, вважаю, що його слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення .

Згідно із вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із вимогами ч.3 ст.170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Оскільки досудовим слідством встановлено, що автомобіль «Ауді А 4», номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ від автомобіля, можуть бути використані як доказ факту і обставин вчинення кримінального правопорушення, їх визнано речовими доказами, відповідно до постанови слідчого від 03.09.2018 року, а тому аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що вказаний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключ відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а відтак для уникнення можливості його приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, відчуження, необхідно накласти на них арешт.
Керуючись ст. 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Ауді А 4», номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, володільцем якого є ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого на прізвище ОСОБА_6 , та один ключ.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом 5 діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

помічник судді: ОСОБА_7