Справа № 495/7629/18
№ провадження 1-кс/495/4070/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області - ОСОБА_3 , прокурора військової прокуратури ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області - ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу, -

В С Т А Н О В И В:

23.08.2018 року слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу.
В клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 17.03.2014 №303/2014 (затверджений Законом України від 17.03.2014 №1126-У11 «Про затвердження Указу президента України «Про часткову мобілізацію»), в Україні оголошено про мобілізацію.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це час, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це час період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обовязку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діє особливий період.

11 липня 2016 року між снайпером взводу охорони військової частини НОМЕР_1 старшим матросом ОСОБА_5 та Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_6 , укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на 3 (три) роки.

11 липня 2016 року командиром військової частини НОМЕР_2 виданий наказ № 22, відповідно до якого старший матрос ОСОБА_5 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , на всі види забезпечення та призначений на посаду старшого кухаря їдальні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 .

Старший матрос ОСОБА_5 , проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_2 зобов`язаний дотримуватися вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Закон України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року №548-ХІV визначає загальні права та обовязки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обовязки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоровя військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги вищевказаного Статуту зобовязаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобовязаннями України покладає на військовослужбовців такі обовязки:

?свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов'язок;

?бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

?беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

?постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов'язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

?знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

?дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

?поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

?бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

?вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

?виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

?додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обовязків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобовязаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Кожний військовослужбовець зобовязаний виконувати службові обовязки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобовязані завжди памятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до Закону України «Про дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обовязку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна зобовязує кожного військовослужбовця:

?додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів;

?виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

?поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно розпорядку робочого дня військової частини НОМЕР_2 на 2018 рік початок робочого дня о 08 год. 00 хв., кінець робочого дня о 17 год. 00 хв..

На порушення вищенаведених вимог, старший матрос ОСОБА_5 ,

05 червня 2018 року о 08 годині 00 хвилин, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних причин та ухиляється від проходження військової служби до теперішнього часу.

Таким чином, старший матрос ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 (крім строкової служби), 05 червня 2018 року о 08 годині, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних причин та ухиляється від проходження військової служби до теперішнього часу, тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Тим самим, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 06.07.2018 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та розпочато досудове розслідування.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець, громадянин України, уродженець Одеської області Миколаївського району с. Антонюки, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце служби і посада старший кухар їдальні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Під час досудового розслідування старшим слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_3 , та співробітниками центрального управління ВСП по м. Києву та Київській області, були здійснені спроби встановлення місце знаходження ОСОБА_5 , з метою його доставки до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, для вручення повідомлення про підозру у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення, але за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , на протязі тривалого часу не знаходиться. Про від`їзд чи зміну номерів телефону ОСОБА_5 , не повідомляв. У зв`язку з чим, ОСОБА_5 , поштою 22.08.2018, був направлений цінний лист з письмовим повідомленням про підозру та пам`яткою прав та обов`язків підозрюваного. Також для подальшого забезпечення явкою до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, з метою обрання запобіжного заходу, виклики підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні здійснено з додержанням ст.135 КПК України, а саме спроби вручити повістки ОСОБА_5 , не представляється можливим так як за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , підозрюваний на протязі тривалого часу не знаходиться. Повідомити ОСОБА_5 , в телефонному режимі не представляється можливим, у зв`язку з тим, що у останнього відсутній мобільний телефон.

Враховуючи вищевикладене, слідчий вказує, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , приховує своє місце перебування з метою уникнення кримінальної відповідальності, в зв`язку з чим обрати відносно нього запобіжний захід Білгород-Дністровським міськрайонном судом Одеської області не надасться можливим.

Приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, відомостей про своє місцезнаходження не надає, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що він переховується від органів досудового розслідування та суду, з метою запобігання ризику скоєння ним інших кримінальних правопорушень, так як він раніше судимий, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить задовольнити клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши слідчого та прокурора, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України підозрюваний зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Згідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у заходу статті 177 цього Кодексу.

Прокурором та слідчим зазначені обставини доведені.

В судовому засіданні встановлено, що 22 серпня 2018 року ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, а саме, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних причин та ухиляється від проходження військової служби до теперішнього часу, тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду.
Як вбачається з матеріалів справи, під час досудового розслідування старшим слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_3 , та співробітниками центрального управління ВСП по м. Києву та Київській області, були здійснені спроби встановлення місце знаходження ОСОБА_5 , з метою його доставки до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, для вручення повідомлення про підозру у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення, але за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , на протязі тривалого часу не знаходиться. Про від`їзд чи зміну номерів телефону ОСОБА_5 , не повідомляв. У зв`язку з чим, ОСОБА_5 , поштою 22.08.2018, був направлений цінний лист з письмовим повідомленням про підозру та пам`яткою прав та обов`язків підозрюваного. Також для подальшого забезпечення явкою до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, з метою обрання запобіжного заходу, виклики підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні здійснено з додержанням ст.135 КПК України, а саме спроби вручити повістки ОСОБА_5 , не представляється можливим так як за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , підозрюваний на протязі тривалого часу не знаходиться. Повідомити ОСОБА_5 , в телефонному режимі не представляється можливим, у зв`язку з тим, що у останнього відсутній мобільний телефон.

Враховуючи вищевикладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , приховує своє місце перебування з метою уникнення кримінальної відповідальності, в зв`язку з чим обрати відносно нього запобіжний захід Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області не надасться можливим.

Постановою слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук від 23.08.2018 року, досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000053 від 06.07.2018 року зупинено, а підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було оголошено в розшук.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, а тому клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 187-191 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області - ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для приводу до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя