Справа № 333/2849/18
Провадження № 333/456/18
ВИРОК
Іменем України

26 вересня 2018р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання : ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, не одруженого, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, -

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2018 року близько 10 години ЗО хвилин ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись на подвір`ї ЗОШ №103, яка розташована за адресою: вул. Новокузнецька, буд.18-А, м. Запоріжжя, шляхом ривку з рук малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою особистого збагачення, відкрито викрав мобільний телефон "Sony Xperia Z" в корпусі чорного кольору, вартістю 5000 грн. 00 коп., який знаходився в користуванні останньої, та належить потерпілому ОСОБА_7 , після чого втік з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
У результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_7 спричинено майнову шкоду в розмірі 5000 грн. 00 коп.
Далі, 29 квітня 2018 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись у лісосмузі Південного мікрорайону м. Запоріжжя, шляхом ривку з рук неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою особистого збагачення, відкрито викрав мобільний телефон "Xiaomi Redmi 4 X" в корпусі чорного кольору, вартістю 3500 грн. 00 коп., який знаходився в користуванні останнього, та належить потерпілому ОСОБА_9 , після чого втік з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
У результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_9 спричинено майнову шкоду в розмірі 3500 грн. 00 коп.
Також 05 травня 2018 року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись біля буд. №15 по вул. 40-річчя Перемоги у м. Запоріжжя, шляхом ривку з рук малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою особистого збагачення, відкрито викрав мобільний телефон " Xiaomi Redmi 4А" в корпусі чорного кольору, вартістю 3015 грн. 00 коп., який знаходився в користуванні останнього, та належить потерпілому ОСОБА_11 , після чого втік з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
У результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_11 спричинено майнову шкоду в розмірі 3015 грн. 00 коп.
Крім того, 07 травня 2018 року близько 15 години 50 хвилин ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись на сходинковому майданчику 6 поверху під`їзду №4 будинку АДРЕСА_2 , шляхом ривку з рук малолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою особистого збагачення, відкрито викрав мобільний телефон "Bleckview А7" в корпусі золотисто- коричневого кольору, вартістю 1600 грн. 00 коп., який знаходився в користуванні останнього, та належить потерпілому ОСОБА_13 , після чого втік з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
У результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_13 спричинено майнову шкоду в розмірі 1600 грн. 00 коп.
Далі, 14 травня 2018 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись в арці яка розташована між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , шляхом ривку з рук неповнолітнього ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з метою особистого збагачення відкрито викрав мобільний телефон "Asus ZC500TG" в корпусі чорного кольору, вартістю 2999 грн. 00 коп., який знаходився в користуванні останнього, та належить потерпілій ОСОБА_15 , після чого втік з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
У результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_15 спричинено майнову шкоду в розмірі 2999 грн. 00 коп.
Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 як скоєння злочинів, передбачених:

- ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадання чужого майна (грабіж).
- ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадання чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав себе винуватим у повному обсязі у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України,та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказані злочини і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

Дійсно, в період часу з квітня по травень 2018 року він скоїв декілька грабежів на території Комунарського району м. Запоріжжя. Так 24 квітня 2018 р. близько 10-30, знаходячись на подвірні ЗОШ №103 по вул. Новокузнецькій 18-а в м. Запоріжжя він відкрито, шляхом ривку викрав мобільний телефон «SONY Xperia Z» який належав малолітньої ОСОБА_6 . Крім того, 29 квітня 2018 року близько 16-00 він, знаходячись у лісосмузі Південного мікрорайону в м. Запоріжжя шляхом ривку з рук неповнолітнього ОСОБА_8 викрав мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4X. Також 5 травня 2018 року близько 13-30 біля будинку № 15 по вул.. 40-річчя Перемоги у м. Запоріжжя застосовуючи ривок, викрав з рук малолітнього ОСОБА_10 мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4А. Крім того ОСОБА_4 пояснив, що 7 травня 2018 року він знаходився на сходинковому майданчику 6 поверху під`їзду №4 по АДРЕСА_2 , де шляхом ривка з рук малолітнього ОСОБА_12 викрав телефон «Bleckview A7». Також 14 травня 2018 року він, знаходячись в арці між будинками №65 та АДРЕСА_4 шляхом ривка з рук неповнолітнього ОСОБА_14 викрав мобільний телефон «Asus ZC500TG». Як пояснив обвинувачений, викраденим майном він розпоряджувався на власний розсуд.

У скоєному розкаюється та вважає, що головною причиною скоєного є нестача грошових коштів.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.186КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, що стосуються речових доказів, цивільного позову, а також, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих йому злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акту, доведена повністю.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».
Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є інвалідом), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, не одружений, має позитивну характеристику. Також, суд враховує думку потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , які в своїх заявах, наданих до суду зазначили, що ніяких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не мають та просили призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі. А також заяву потерпілого ОСОБА_7 , який в своїй заяві зазначив, що матеріальна та моральна шкода йому відшкодована в повному обсязі, тому він просить залишити його позов без розгляду та просить призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 на розсуд суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого, є щире каяття, що підтверджується його поведінкою під час судового розгляду та повне відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Обставини, обтяжуючі покарання ОСОБА_4 відсутні.

Санкції ст. ст. 186 ч.1, 2 КК України передбачають такі покарання як штраф, громадські або виправні роботи та арешт і позбавлення волі. Призначити покарання у вигляді штрафу та виправних робіт суд вважає недоцільним, так як обвинувачений не працює та не має стабільного доходу, а у разі призначення громадських робіт, не буде виконано мету покарання. Тому суд вважає що покарання у вигляді позбавлення волі є необхідним та достатнім для його виправлення.

Разом з тим суд приймає до уваги наступне.

У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Враховуючи тяжкість скоєних ОСОБА_4 злочинів, дані про його особу, відсутність у обвинуваченого судимостей, щире каяття обвинуваченого, його позитивну поведінку після вчинення злочинів (повне відшкодування завданих ним моральних та матеріальних збитків), суд з урахуванням вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_7 заявлений цивільний позов на відшкодування матеріальної та матеріальної шкоди, який він просить залишити без розгляду, тому як матеріальна та моральна шкода йому відшкодована в повному обсязі.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 377 КПК України якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з під варти в залі судового засідання у разі засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, та звільнення від відбування покарання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 змінити на особисте забов`язання.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.186 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;
- за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно вимог ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

На підставі ч.1 ст. 377 КПК звільнити ОСОБА_4 з під варти в залі суду негайно.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 змінити на особисте забов`язання.

Речові докази:

- копії сторінок особистого блокноту свідка ОСОБА_16 , приєднані до матеріалів кримінального провадження постановами слідчого від 28.04.2018, 03.05.2018, 13.05.2018, 14.05.2018, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах судового кримінального провадження

- один недопалок цигарки «ЛМ М1Х» приєднаний до матеріалів кримінального провадження постановою слідчого від 30.04.2018р., який знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1