Справа №522/7350/18
Провадження № 1-кп/522/1043/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001354 від 07.03.2018 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ананьїв, Ананьївського району, Одеської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 15.03.2006 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік;
- 02.04.2009, Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді 5 місяців арешту;
- 09.02.2011, Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до покарання у виді 5 місяців арешту;
- 11.09.2012, Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 300, ч. 1 ст. 204, 70 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців,
- 18.12.2014 року обвинувальний акт за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України направлено до Приморського районного суду м.Одеси;
- 29.05.2017 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України направлено до Приморського районного суду м.Одеси;
- 29.12.2017 року обвинувальний акт за ч.2 ст.185 КК України направлено до Приморського районного суду м.Одеси,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
адвоката - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_3 -

ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001354 від 07.03.2018 року, відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив суд обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 оскільки є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 є те що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, тому існує необхідність запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків і інших учасників кримінального провадження та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_5 залишили питання щодо обрання запобіжного заходу на розсуд суду.

Дослідивши клопотання прокурора, вислухавши думку прокурора та учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_3 , так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого, а саме, що обвинувачений не працевлаштований, не навчається, не одружений, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і що необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків і інших учасників кримінального провадження.
Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме те що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке карається позбавленням волі на строк до 6 років, офіційно не працевлаштований, ніде не навчається, не одружений, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, вважаю за необхідне визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вважаю за доцільне визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 314, 291 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Застосувати стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеська установа виконання покарань-21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації на 60 діб, тобто до 01.07.2018 року.

Визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 140 960 (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного, провадження по справі 1-кп/522/1043/18.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду в розумні строки;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали суду обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 02.05.2018 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Суддя: ОСОБА_1
02.05.2018