У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.09.2018 Справа №607/12349/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
в складі головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі кримінальне провадження №0001461, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Мельниця-Подільська Борщівського району Тернопільської області, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК України,
- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 згідно обвинувального акту від 27 червня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001461 від 23.05.2018 року обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.320 КК України порушення встановлених правил зберігання, обліку наркотичних засобів.

Перед початком судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.320 КК України він визнає повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаюється та просить суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, кримінальне провадження про його обвинувачення закрити, оскільки злочин, у вчиненні якого він обвинувачується відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, вчинений ним у червні-липні 2008 року та з моменту вчинення злочину пройшов строк, вказаний у п.3 ч.1 ст.49 КК України, про що подав письмову заяву.

В судовому засіданні прокурор не заперечив щодо задоволення вищевказаного клопотання та вважає, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.320 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, виходячи із наступного.

Так, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України,якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули відповідні строки, зокрема п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Така ж позиція висловлена і Верховним Судом України у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, відповідно до якої особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Тобто, звільнення особи від кримінальної відповідальності за строками давності визначено законом не як право, а як обов`язок суду.

Окрім цього, судом враховується те, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.320 КК України,як порушення встановлених правил зберігання, обліку наркотичних засобів є вірною та не оспорюється учасниками судового провадження.

Судом береться до уваги, що обвинуваченим вищевказане кримінальне правопорушення скоєно у 2008 році, тобто, з дня його вчинення минуло понад п`ять років.

Від дня скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.320 КК України і по даний час обвинувачений ОСОБА_3 не ухилявся від слідства або суду та не вчинив будь-якого нового злочину.

З врахуванням вищенаведених підстав та умов, з огляду на те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності не є правом, а є обов`язком суду, обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі наведеного та керуючись ст. 12, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 369-372, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0001461, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 320 КК України - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області на протязі 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1