У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/6229/17

№ 1-кс/183/15/18

26 червня 2018 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду скаргу на бездіяльність слідчого Новомосковського відділу поліції головного управління національної поліції у Дніпропетровській області та зобов`язання слідчого виключити з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по кримінальному провадженню про оголошення підозри від 05 січня 2018 р. ОСОБА_3 у вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ст. 15 ч. 4 ст. 190 , ч. 4 ст. 358 КК України, -

за участю заявника адвоката ОСОБА_4 ,

встановив :

заявник адвокат ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого Новомосковського відділу поліції головного управління національної поліції у Дніпропетровській області та про зобов`язання слідчого виключити з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по кримінальному провадженню про оголошення підозри від 05 січня 2018 р. ОСОБА_3 у вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ст. 15 ч. 4 ст. 190 , ч. 4 ст. 358 КК України.

Скаргу ОСОБА_4 мотивувала тим, що в провадженні слідчого СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта ОСОБА_5 знаходиться кримінальне провадження № 0003330.05.01.2018 р. було складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст.190, ст. 15 ч.4 ст.190, ч. 4 ст.358 КК України. Повідомлення про підозру було вручено матері ОСОБА_3 - ОСОБА_6 за місцем її мешкання - АДРЕСА_1 . Вважає, що врученню повідомлення про підозру передувала бездіяльність слідчого, яка привела до порушення прав ОСОБА_3 на захист та права бути поінформованим про суть висунутих йому офіційних тверджень про наявність припущення вчинення особою кримінально караного правопорушення.

Відповідно до ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Таким чином, для того щоб слідчий мав законні підстави для вручення повідомлення про підозру іншій особі (в даному випадку матері підозрюваного) він мав виконати певні обов`язкові процесуальні дії, а саме, вжити заходи для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.Такідіїслідчогоповинні бути відображені належним чином в процесуальних документах кримінального провадження. Одноразова неможливість вручення процесуального документа не може сама по собі свідчити про те, що особа переховується від органів слідства.

Слідчим взагалі не вживалося жодних дій, які б вказували про дійсний намір виклику ОСОБА_3 для вручення йому повідомлення про підозру. ОСОБА_3 неодноразово допитувався по даним обставинам в якості свідка, завжди прибував на кожний виклик слідчого та прокурора. Його дійсне місце проживання достовірно відомо органу досудового розслідування, як і місце роботи. Органу досудового розслідування відомі також дані захисника ОСОБА_3 .При врученні повідомлення про підозру матері ОСОБА_3 представник органу досудового розслідування навіть не залишив повістку про виклик ОСОБА_3 , не опитав матір про місцезнаходження ОСОБА_3 . Взагалі був проігнорований достовірно відомий слідчому факт того, що ОСОБА_3 не проживає за адресою, на яку прибули для вручення підозри.
Такі обставини вказують на те, що бездіяльність була допущена умисно, з метою формування штучної ситуації, при якій буде можливо оголосити ОСОБА_3 в розшук. А також, більш вірогідно обрати запобіжний захід, посилаючись на штучно створений ризик переховування особи від правоохоронних органів.

Таким чином, бездіяльність слідчого, як полягала у не вчиненні сукупності дій, спрямованих на визначення місцезнаходження ОСОБА_3 тягне за собою низку порушень норм КПК України і має мати наслідком визнання юридичного факту (юридичної події) вручення повідомлення про підозру такою, що не має юридичного значення. І як наслідок факт повідомлення про підозру необхідно виключити з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню.

Судом досліджено надані заявником пояснення, копія повідомлення про підозру від 05 січня 2018 р. ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 190, ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, переглянуто відеозапис наданий слідчим події вручення підозри. Дослідивши належним чином скаргу,суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим.

Відповідно до ст. 214 КПК України досудове розслідування починається слідчим з моменту внесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Вирішуючи вимогу заявника про визнання дій слідчого протиправними, суд вважає за необхідне у задоволенні цієї вимоги скарги відмовити, оскільки нормами КПК України, у тому числі ст. 303 КПК України не передбачено визнання дій або бездіяльності слідчого або прокурора протиправними при проведенні слідчої дії повідомленні про підозру особі, що підозрюється або її родичам. Крім того, у ч. 2 ст. 307 КПК України вказано конкретний перелік саме про що може бути ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги, вказаний перелік є вичерпним і не передбачає винесення судового рішення про визнання дій та бездіяльності слідчого та прокурора незаконними або протиправними, що є підставою для відмови у задоволенні скарги в частині визнання дії слідчого протиправними.

Відмовляючи в задоволенні скарги суд виходив також з вимог ст. 9 КПК України відповідно до якої під час кримінального провадження слідчий суддя повинен неухильно додержуватися вимог КПК України. І даному випадку суд зобов`язаний прийняти рішення з застосуванням діючого законодавства, та позбавлений права виходити за його межі у даній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 110, 214, 303, 307, 309 КПК України, суд,

постановив :

в задоволенні скарги ОСОБА_4 щодо визнання неправомірною бездіяльність слідчого Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , яка полягає у не вчиненні по кримінальному провадженню №0003330 сукупних дій спрямованих на визначення місця знаходження ОСОБА_3 , встановлення юридичного факту повідомлення про підозру ОСОБА_3 , як такого, що відбувся в результаті бездіяльності слідчого, та таким, що не має юридичного значення, та зобов`язання слідчого виключити з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості по кримінальному провадженню про оголошення підозри від 05 січня 2018 р. ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1