Справа № 369/3690/18
Провадження №1-кс/369/1080/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2018 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про примусове відібрання біологічних зразків у кримінальному провадженні № 0000734 від 03 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 з клопотанням, погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про примусове відібрання біологічних зразків у кримінальному провадженні № 0000734 від 03 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовував тим, що слідчим відділом Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000734 від 03 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Слідчий у своєму клопотанні зазначив, що в ході огляду місця події від 03.02.2018 року було проведено огляд в будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено наручний годинний «Alarm 100М», змиви з сумки; змиви з ручок на кухні; куртка; змиви з зовнішньої та внутрішньої сторони в місці проникнення. Також в період часу з 16 год. 30 хв. по 17 по АДРЕСА_1 -Поштова год. 30 хв. 04 лютого 2018 року було проведено додатковий огляд будинку, що розташований, де було виявлено та вилучено балаклаву чорного кольору, розкладний ніж сірого кольору з чорною вставкою на рукоятці, предмет схожий на пристрій для відстрілу гумовими кулями та набоїв до нього.

По вказаним предметам були призначені молекулярно-генетичні експертизи.

Слідчий зазначив, що у слідства виникла необхідність у відібранні біологічних зразків зразків крові у підозрюваного ОСОБА_4 для направлення вказаних зразків на проведення молекулярно-генетичних експертиз, з метою підтвердження чи спростування, що вказані зразки належать підозрюваному чи іншим особам, оскільки не встановлено на даний час співучасників вчинення вказаного злочину.

07 лютого 2018 року підозрюваний відмовився добровільно надавати біологічні зразки.

Враховуючи викладене, слідчий просив надати дозвіл на примусове відібрання біологічних зразків крові у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із залученням відповідного спеціаліста.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Приписи ст. 241 КПК України регламентують порядок освідування особи.

Зокрема, положеннями ч. 4 зазначеної норми процесуального права при освідуванні не допускаються дії, які принижують честь і гідність особи або небезпечні для її здоров`я.

Так, слідчим у клопотання зазначено, що надання дозволу на примусове відібрання зразків необхідне оскільки підозрюваний відмовився від їх надання, і в той же час для проведення судово-медичної експертизи необхідне їх отримання.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 25.12.1993 року у справі «Функе проти Франції» зазначив, що не можливо здійснення по відношенню до особи будь - якого примусу з метою надання цією особою доказів, які згодом буде покладено в основу її обвинувачення.

За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «Х та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

Проте, ЄСПЛ допускає можливість здійснення примусового отримання зразків для дослідження, водночас регламентуючи чіткі умови та порядок здійснення такого втручання, наголошуючи, що отримання біологічних зразків можна проводити тільки за розпорядженням уповноваженої на це посадової особи, його може робити тільки акредитований лікар, котрий вправі відмовитися від виконання аналізу з огляду на виняткові причини медичного характеру. Згідно практики ЄСПЛ обов`язковою умовою отримання біологічних зразків є проведення його акредитованим лікарем, оскільки такі маніпуляції потребують спеціальних медичних знань.

Під біологічними зразками для проведення експертизи розуміють різного роду виділення (слина, сперма, клітини епітелію, кров, зразки кісткового мозку, органів тощо). Відомо, що їх примусове відібрання потребує обов`язкового залучення відповідного спеціаліста.

При цьому, необхідно передбачити можливість здійснення примусового відібрання біологічних зразків, які потребують порушення анатомічної цілісності тканин організму за умови отримання попереднього висновку лікаря про можливість здійснення примусового відбору зразків, або проведення судово-медичної експертизи. Виключно за таких умов, отримання біологічних зразків, що потребує порушення анатомічної цілісності тканин організму чи різного роду медичних маніпуляцій може бути визнано виправданим в розумінні практики ЄСПЛ.

Приймаючи рішення по суті заявлених вимог слідчий суддя виходить з того, що дана категорія справ розглядається за правилами ст.ст. 160-167 ЦПК України, які регламентують розгляд клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів.

Зазначеними нормами процесуального права, зокрема, приписами ст. 160 КПК України визначено, що у клопотанні зазначається речі і документи, доступ до яких планується отримати, значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Проте, клопотання слідчого не містить відомостей щодо мети отримання біологічних зразків - значення останніх для встановлення обставин у кримінальному провадженні, що позбавляє слідчого суддю можливості зробити висновки та достовірно пересвідчитись в тому, що з урахуванням вищенаведеного, процедура їх відібрання не завдасть шкоди здоров`ю підозрюваного, що таке втручання у права особи буде виправданим, пересвідчитись, що іншим чином такі зразки отримати неможливо і примус є єдиним можливим засобом.

За приписами ст. 22 КПУ України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи, що прохальна частина клопотання не має належного обгрунтування у необхідності проведення зазначеної слідчої дії, зважаючи на те, що і під час розгляду клопотання не було отримано таких відомостей, що унеможливлює надання оцінки обставинам на які наголошує практика Європейського суду з прав людини та з урахуванням зазначеної практики, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено обставин, з якими чинне законодавство України передбачає можливість надання дозволу на здійснення відібрання біологічних зразків примусово, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 22, 160-166,245, 241, 309 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про примусове відібрання біологічних зразків у кримінальному провадженні № 0000734 від 03 лютого 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1