Єдиний унікальний номер 719/369/18
Номер провадження 1-кп/719/37/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2018 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новодністровськ, Чернівецької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 05.08.2018 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новодністровськ, Чернівецької області, громадянина України, українця, освіта професійно-технічна, одруженого, багатодітного батька, непрацюючого, раніше не судимого, військовозобов`язаного, учасника бойових дій, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 04 серпня 2018 року, близько 22 год. 30 хв. - 23 год., перебуваючи на літній терасі кафе «Офелія», що розташоване за адресою: Чернівецька область, м. Новодністровськ, мікрорайон «Діброва», грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажному ставленні до існуючих у суспільстві правил поведінки і моральності, підійшов до стола, за яким перебували ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та безпричинно почав висловлюватися в їх адресу нецензурною лайкою і образливими словами. На зауваження останніх ОСОБА_4 не реагував та перевернув стіл, за яким знаходились ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , внаслідок чого побив посуд, що перебував на столі, та пошкодив екран мобільного телефону марки «Lenovo K53a48», що належить ОСОБА_5 . Після цього, ОСОБА_4 підійшов до іншого столу, за яким також знаходились відвідувачі вищевказаного кафе, та перевернув його, внаслідок чого пошкодив посуд, що перебував на столі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що 04 серпня 2018 року дізнався про загибель свого товариша учасника АТО. Перебуваючи у пригніченому стані, він близько 22 год. 30 хв. 23 год. зайшов в кафе «Офелія», що розташоване в м. Новодністровськ, мікрорайон «Діброва», де на літній терасі підсів за столик випити пива. Повідомив, що за столиком уже сиділи дві дівчини, які попросили його пересісти. Зазначив, що їхнє прохання проігнорував та розпочав суперечку, в ході якої ображав ОСОБА_5 і ОСОБА_6 . Підтвердив, що в подальшому перевернув два столи, внаслідок чого побив посуд та розбив екран мобільного телефону ОСОБА_5 . Повідомив, що не перебував під дією алкоголю, оскільки на момент інциденту випив до 200 мл пива. Зазначив, що відшкодував власникам кафе вартість розбитого посуду, а також оплатив замовлення відвідувачів, які розбив в наслідок своїх хуліганських дій, орієнтовно на суму 500, 00 грн. Зауважив, що бажає примиритись із потерпілою, однак у зв`язку із відсутністю у нього контактного номера телефону на даний час про зустріч із останньою не домовився. У вчиненому щиро розкаюється, зобов`язується в подальшому утриматися від протиправної поведінки та просить суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 06.09.2018р. подала в суд письмову заяву, згідно якої просить розглянути кримінальне провадження без її участі у зв`язку із службовою зайнятістю, вказавши, що обвинувачений не відшкодував завдану їй шкоду, при призначенні покарання ОСОБА_4 покладалась на розсуд суду.

За таких обставин, враховуючи ч. 1 ст. 325 КПК України, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, які не заперечували щодо судового розгляду справи у відсутності потерпілої, суд дійшов висновку проводити судовий розгляд справи у відсутності потерпілої.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів та характеризуючих даних на особу.

Судом встановлено, що 05.08.2018р. в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження № 0000117 за ч. 1 ст. 296 КК України.

Доказами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , є досліджені в судовому засіданні наступні письмові документи: довідка-характеристика на ОСОБА_4 № 190 від 23.08.2018р., згідно якої останній характеризується позитивно; довідка з місця проживання № 4584 від 23.08.2018р.; довідки КУ «Сокирянська центральна районна лікарня Чернівецької області» № 01/1985 від 28.08.2018р. та Новодністровської міської лікарні Чернівецької області № 471 від 23.08.2018р., згідно яких на обліку у лікарів психіатра та нарколога ОСОБА_4 не перебуває, довідка № від 24.08.2018р. про відсутність судимостей у ОСОБА_4 ; посвідчення № 002072 від 25.11.2015р. батьків багатодітної сім`ї, згідно якого є батьком трьох малолітніх дітей; посвідчення учасника бойових дій від 30.07.2015р.; довідки № 35/79 від 29.05.2015р. та № 3590 від 10.01.2017р. про безпосередню участь особи в АТО; нагрудний знак Міністерства оборони України «За зразкову службу»; почесна відзнака «Учасник АТО».

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000117 орган пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, ймовірність вчинення повторного правопорушення зводиться до середнього ризику, а також середнього рівня небезпеки, що становить обвинувачений для суспільства; вважає, що виправлення особи можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, та не становить високого рівня небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Відповідно до п.п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006р. із змінами «Про судову практику у справах про хуліганство» при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 КУпАП. За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене, діям обвинуваченого ОСОБА_4 надана правильна правова кваліфікація та вчинене слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України хуліганство, тобто умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. із змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, злочин, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України, суд згідно вимог ст. 65 КК України враховує, що останній вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, визнав себе винним та щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце проживання; з врахуванням вікової класифікації Всесвітньої організації охорони здоров`я є особою молодого віку; являється багатодітним батьком; хоч і не має постійного місця праці, проте займається тимчасовим підробітком; являється учасником бойових дій та безпосередньо брав участь у 2014-2016р.р. в АТО; бажає стати на шлях виправлення, запевняє в подальшій правомірній поведінці; відсутність обтяжуючих покарання обставини, обставини вчинення злочину, в тому числі пригнічений стан обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків вчинення злочину.

Враховуючи наявність декількох вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання та, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини вчинення злочину, з огляду на те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених з метою запобігання вчиненню нових злочинів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче нижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 296 КК України. На думку суду таке покарання буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті та буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Lenovo K53a48» повернути власнику ОСОБА_5 .

Запобіжний захід обвинуваченому в даному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі ст. ст. 12, 50, 53, 65-67, 69, 296 КК України, керуючись ст. ст. 85-86, 94, 100, 325, 349, 368-371, 373-374, 376, 392-395, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400, 00 грн. (три тисячі чотириста гривень 00 копійок), в дохід держави.

Речовий доказ за постановою про визнання речовим доказом та прилучення його до кримінального провадження як речового доказу від 08.08.2018р.: мобільний телефон марки «Lenovo K53a48», imel. НОМЕР_1 , imel. НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання власниці ОСОБА_5 - залишити останній.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку до Апеляційного суду Чернівецької області через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження, які були присутні під час проголошення вироку, мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: