АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/793/7/18 Справа № 1-105/12 Категорія: ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурораОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальну справу за апеляцією прокурора відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.09.2016 р., якою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тальне Черкаської області, громадянина України, українця, освіта вища, не одруженого, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, одруженого, фізичної особи-підприємця, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Провадження у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, закрито.

Міру запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд скасовано.

Арешт, накладений на все рухоме і нерухоме майно майно постановою про накладення арешту на майно № від 24.02.2012 року старшим слідчим з ОВС СУ ДПС у Черкаській області, скасовано. Вирішена доля речових доказів,

в с т а н о в и л а :

Органами досудового слідства ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються в тому, що вони за попередньою змовою між собою, а також з невстановленими слідством особами, 07.10.2010 року створили та зареєстрували на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ТОВ «Ріп» за адресою м. Київ, пров. Артилерійський, 13, без наміру здійснення господарської діяльності з метою надання послуг іншим суб`єктам господарської діяльності по завищенню податкового кредиту з податку на додану вартість та подальшому ухиленню від сплати податків з метою прикриття незаконної діяльності ТОВ «Текс»; документально оформили неіснуючі господарські операції по виконанню вказаним підприємством електромонтажних робіт, що надало змогу службовим особам ТОВ «Текс» безпідставно завищити податковий кредит з ПДВ та ухилитися від сплати податку на додану вартість в сумі 214 166,66 грн., а також дало змогу ПАТ «Жашківський маслозавод» безпідставно завищити податковий кредит з ПДВ та ухилитися від сплати податку на додану вартість в сумі 1 312 166,66 грн.

Вони ж, 09.09.2010 року з аналогічною метою зареєстрували на ім`я ОСОБА_10 ТОВ «Системактив-буд» за адресою м. Київ, вул. Кіквідзе, 14-в, кв. 4, документально оформили неіснуючі господарські операції по виконанню підрядних робіт, що дало змогу ТОВ «Текс» безпідставно підвищити податковий кредит з ПДВ та ухилитися від сплати податку на додану вартість в сумі 220 000 грн.

Вони ж, з аналогічною метою 13.09.2010 року зареєстрували на ім`я ОСОБА_11 ТОВ «ТВС Енергостандарт» за адресою м. Київ, вул. Кіквідзе, 14-в, кв. 4, документально оформили неіснуючі господарські операції по виконанню робіт та реалізації товарно-матеріальних цінностей, що надало змогу ТОВ «БВК-Групп» безпідставно завищити податковий кредит з ПДВ та ухилитися від сплати податку на додану вартість в сумі 26 956,35 грн.

Вони ж, 07.07.2010 року зареєстрували на ім`я ОСОБА_12 ТОВ «Компанія Інтербазіс» за тією ж адресою, документально оформили неіснуючі господарські операції, що надало змогу ТОВ «БВК-Групп» безпідставно завищити податковий кредит з ПДВ та ухилитися від сплати податку на додану вартість в сумі 5 658,04 грн.; дало змогу ПП «Союзспецодяг» завищити податковий кредит з ПДВ та ухилитися від сплату податку на додану вартість в сумі 32 034,52 грн.; дало змогу ПП «Вовк і К» безпідставно завищити податковий кредит з ПДВ та ухилитися від сплати податку на додану вартість в сумі 54 214,90 грн.; дало змогу ФОП ОСОБА_13 безпідставно завищити податковий кредит з ПДВ та ухилитися від сплати податку на додану вартість в сумі 30 000 грн.; дало змогу ПП «Бус-Центр» безпідставно завищити податковий кредит з ПДВ та ухилитися від сплати податку на додану вартість в сумі 40 276,58 грн.

Вони ж 01.09.2010 року зареєстрували на ім`я ОСОБА_14 ТОВ «КПТ Міг» за адресою АДРЕСА_3 , документально оформили неіснуючі господарські операції, що дало змогу ПАТ «Жашківський маслозавод» завищити податковий кредит з ПДВ та ухилитися від сплати податку на додану вартість в сумі 1 163 899,15 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленими слідством особами створили та зареєстрували названі вище підприємства без наміру здійснення господарської діяльності, прикривши незаконну діяльність суб`єктів господарської діяльності Черкаської області по мінімізації податкових зобов`язань та по переведенню безготівкових коштів в готівкові, використовуючи реквізити вищевказаних підприємств, що призвело до ненадходження в 2011 році до державного бюджету України податку на додану вартість в загальній сумі 3 125 950,83 грн.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2014 року кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України в частині сприяння генеральному директору ПАТ «Жашківський маслозавод» ОСОБА_15 та головному бухгалтеру зазначеного підприємства ОСОБА_16 в ухиленні від сплати ПАТ «Жашківський маслозавод» () податку на додану вартість за період березень - травень 2011 року на загальну суму 2 476 065,81 гривень закрито. Звільнено ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, в частині сприяння генеральному директору ПАТ «Жашківський маслозавод» ОСОБА_15 та головному бухгалтеру зазначеного підприємства ОСОБА_16 в ухиленні від сплати ПАТ «Жашківський маслозавод» () податку на додану вартість за період березень - травень 2011 року на загальну суму 2 476 065,81 гривень, на підставі ч. 4 ст. 212 КК України. Скасовано арешт майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , накладений з метою забезпечення його можливої конфіскації. Вирішено долю речових доказів. Вказана постанова залишилася чинною при її перегляді у апеляційному та касаційному порядку.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2016 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Провадження у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, закрито. Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у виді підписки про невиїзд скасовано. Вирішена доля речових доказів. Арешт, накладений на все рухоме майно постановою про накладення арешту на майно № від 24.02.2012 року старшим слідчим з ОВС СУ ДПС у Черкаській області, скасовано. Арешт, накладений на все нерухоме майно постановою про накладення арешту на майно № від 24.02.2012 року старшим слідчим з ОВС СУ ДПС у Черкаській області, скасовано.

04 жовтня 2016 року прокурор відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 подала апеляцію на постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.06.2014 та 27.09.2016 про закриття кримінальної справи.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 23 грудня 2016 року кримінальну справу було знято з апеляційного розгляду та повернуто в Соснівський районний суд м. Черкаси для виконання вимог ст. ст. 353, 354 КПК України 1960 року.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 січня 2017 року апеляційну скаргу старшого прокурора відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 на постанову суду від 26.06.2014 року визнано такою, що не підлягає розгляду. Не погоджуючись з постановою місцевого суду від 05.01.2017 р. прокурор відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 подала апеляцію.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 14 лютого 2017 року апеляцію прокурора залишено без задоволення. Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.01.2017 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 12 липня 2018 року указані вище постанова місцевого суду та ухвала апеляційного суду залишені без змін, а касаційна скарга прокурора без задоволення Т-40, а.с. 18-19).

Згідно супровідного листа Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.03.2017 р. кримінальна справа відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 20.03.2017 р. надійшла до суду апеляційної інстанції з апеляцією прокурора і підлягає апеляційному розгляду в частині оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.09.2016 року.

Саме в цій частині розглядається ця справа в апеляційному порядку.

В апеляції від 04.10.2016 р. прокурор просить скасувати постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.09.2016 року, якою кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України закрито в частині обвинувачення за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України на підставі ст. 49 КК України, ст. 111 КПК України, та повернути кримінальну справу до суду першої інстанції на новий судовий розгляд у іншому складі суду.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова місцевого суду є незаконною та не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства.

Вказує, що рішення про виділення в окреме провадження епізоду за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України суддею не приймалося. Однак в порушення вимог ст. 282 КПК України суддею при ухваленні постанови не враховано, що у направленому до суду обвинувальному висновку вказано дві кваліфікації злочинів, за однією з яких судом раніше прийнято рішення. Про наявність вказаного рішення суддею не згадано, хоча у описовій частині постанови зазначено про наслідок у вигляді ухилення від сплати податків ПАТ «Жашківський маслозавод».

При цьому суд, зазначає прокурор, ухвалюючи постанову про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України 26.06.2014 р. фактично вирішив питання щодо частини речових доказів у справі, які є спільним для обох епізодів злочинної діяльності, хоча справа в цілому розглядом завершена не була. Це свідчить про порушення вимог ст. 81 КПК України 1960 року, у якій зазначено, що питання про речові докази вирішується вироком, ухвалою чи постановою суду про закриття справи. Саме справи, а не окремого епізоду у ній, тим більше при пов`язаності злочинів, яких такі епізоди стосуються фактично як причина та наслідок.

Крім того, ухвалюючи постанову про звільнення осіб від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, суд вказав про скасування арешту рухомого та нерухомого майна, накладеного постановами слідчого від 24.02.2012 р., не пославшись на осіб, з майна яких такий арешт скасовано. Тому, після набрання рішенням суду законної сили це призведе до неможливості звернення до виконання рішення суду відповідно до вимог ст. 404 КПК України 1960 року.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляцію частково з мотивів, які в ній наведені. Пояснив, що, зважаючи на рішення Верховного Суду щодо неможливості подальшого оскарження постанови місцевого суду від 26.06.2014 р., апеляційна скарга підтримується в частині необхідності усунення порушень щодо скасування арешту на майно, оскільки суд першої інстанції не указав точного і конкретного переліку майна та його власників, арешт на яке скасовується, що призведе до порушення прав обвинувачених, оскільки таке рішення суду в частині скасування арешту на майно буде проблематично виконати.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_17 просили слухати справу без їх участі, про що повідомили суд телефонограмами.

Заслухавши доповідача, прокурора, вивчивши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи, наведені в апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 365 КПК 1960 року, вирок, ухвала чи постанова суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції. Якщо розгляд апеляції дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, щодо яких апеляції не надійшли, апеляційний суд зобов`язаний прийняти таке рішення.

Згідно ч. 1 ст. 282 КПК України 1960 року, якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підставі для закриття справи, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 статті 6 і статтями 7, 72, 8, 9, 10, 111 цього Кодексу, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя - постановою, закриває справу.

Відповідно ч. 6 ст. 7 КПК України 1960 року особа також може бути за вироком суду звільнена від відповідальності чи покарання на підставах, передбачених статтями 49 і 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Згідно ст. 111 КПК України 1960 року суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу, у зв`язку із закінченням строку давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Колегія суддів вбачає, що суд першої інстанції, звільняючи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності, та закриваючи кримінальну справу, дотримався зазначених вище вимог закону в повному обсязі.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, за вчинення якого станом на 2010 рік було передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Тому місцевий суд, враховуючи, що з часу вчинення злочину минуло більше 5 років, й ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть бути звільнені від кримінальної відповідальності, вірно прийшов до висновку, що кримінальна справа може бути закрита, у зв`язку із закінченням строку давності.

Також суд першої інстанції, вирішуючи питання про закриття кримінальної справи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, правильно упевнився в тому, що вина підсудних у вчиненні інкримінованого їм злочину доведена, та встановив, що підсудні не заперечують проти закриття справи з цієї підстави відповідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності».

Доводи прокурора щодо окремих аспектів закриття судом першої інстанції кримінальної справи в частині обвинувачення за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України згідно з постановою від 26.06.2014 р. колегія суддів вбачає такими, що виходять за межі предмету цього апеляційного розгляду.

Доводи прокурора щодо недостатньої конкретизації оскаржуваної постанови в частині рішення про скасування арешту на майно колегія суддів вбачає недостатніми для скасування оскаржуваної постанови та направлення справи на повторний розгляд до суду першої інстанції. У разі, якщо у обвинувачених виникнуть проблеми з виконанням рішення суду в цій частині з указаних прокурором причин, вони не позбавлені права звернутися за роз`ясненням судового рішення або ж за усуненням протиріч у його виконанні відповідно до вимог КПК України 1960 року.

Тому, враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України 1960 року, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.09.2016 р. щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до вказаного суду.

Головуючий :

Судді :