Справа № 477/1677/17
Провадження № 1-кп/477/29/18
УХВАЛА

4 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого суді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

під час розгляду об`єднаного судом кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000666 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 122, ч. 2 та ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 та ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Жовтневого районного суду Миколаївської області перебуває зазначене об`єднане кримінальне провадження із затвердженими обвинувальними актами.

В судовому засіданні 04 жовтня 2018 року прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на 60 днів.

В обґрунтування клопотання вказував, що ОСОБА_5 , умисно вчинив тяжкі кримінальні злочини, не працює та не має постійного джерела доходу, раніше судимий, що вказує на наявність ризику вчинення ним інших злочинів. Також зазначив, що відсутні стійкі соціальні зв`язки, тому, усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинення злочинів, може переховуватися від суду.

В обґрунтування клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_4 вказував, що ризики, які стали підставою для обрання йому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися, а саме: він може переховуватися від суду, вчиняти інші злочини, незаконно впливати на свідків та потерпілих. На це вказує, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального злочину, не працює та не має постійних джерел доходу, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, вчинив злочин за час перебування іншого кримінального провадження на розгляді у суді, тому, усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинення злочинів, може переховуватися від суду та впливати на недопитаних свідків і потерпілих.

Захисник ОСОБА_4 ОСОБА_7 просив відмовити в задоволенні клопотання через його безпідставність. Вказував, що його підзахисний перебуває під вартою з 20 липня 2017 року, тобто майже рік і ризики, в зв`язку з якими йому було обрану таку міру запобіжного заходу, за спливом цього часу значно зменшилися. Також зазначив, що сторона обвинувачення не довела, що за весь цей час ці ризики не зменшилися. Відсутність соціальних зв`язків чи сім`ї або роботи не можуть бути підтвердженням ризику, що він схильний до вчинення повторного злочину. Він має постійне місце проживання, має сім`ю, раніше не судимий, мав роботу будівельником, хоча і не офіційно, тому і підстав для подальшого тримання під вартою його немає.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку та посилання свого захисника.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 також просив відмовити в задоволенні клопотань прокурора. Вказував, що ризики, на які посилається прокурор не існують, а факти, на які вказує прокурор надумані. Прокурор не може обмежитися лише переліком ризиків, визначених законом для підтвердження підстав для тримання особи під вартою, а повинен довести це конкретними даними, як наприклад, виписками з матеріалів справи, інформацію від негласних співробітників тощо. Також зазначив, що ОСОБА_5 , має стійкі соціальні зв`язки, оскільки має постійне місце проживання та роботу, хоча і не офіційну. Вчинення ним у минулому злочинів або ж тяжкість злочинів, у якому він обвинувачується, не може слугувати підтвердженням того, що він може переховуватися від суду або ж вчинить інший злочин, чи буде впливати на свідків. Будь-яких доказів того, що він може впливати на свідків стороною обвинувачення не надано. В зв`язку з цим просив змінити йому міру запобіжного заходу на домашній арешт, зазначивши, що його підзахисний, перебуваючи на волі обіцяє виконувати всі визначені законом обовязки і являтися на розгляд справи за всіма викликами.

ОСОБА_5 підтримав посилання та думку свого захисника.

Вислухавши клопотання прокурора, посилання захисників про необхідність відмови у їх задоволенні, таку ж думку що них обвинувачених, перевіривши клопотання та обвинувальний акт з матеріалами провадження, суд встановив наступне та прийшов до таких висновків.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених, ч. 1 ст. 122, ч.2 та ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України., а ОСОБА_4 - у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 122, ч. 2 та ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України.

Ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 була обрана міра запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, яка в подальшому ухвалами Жовтневого районного суду Миколаївської області була продовжена і кінцевий термін якої складає 09 жовтня 2018 року.

Однак до такого строку завершити розгляд справи у суді не виявляється за можливим.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився.

У відповідності до ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

В той же час, не всі заявлені прокурором ризи підтверджені і можуть слугувати підставою для тримання під вартою.

Однак, ОСОБА_5 підозрюється у скоєні тяжких злочинів, за вчинення яких йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком до семи років, він раніше неодноразово судимий в тому числі і до реального відбуття покарання. Тому на переконання суду існує ризик вчинення ним інших злочинів та можливість ухилення від судового розгляду.

Крім того, як і раніше суд зазначав у своїх ухвалах про продовження строку тримання під вартою, мало місце висловлювання ОСОБА_5 погроз на адресу потерпілого ОСОБА_8 , що підтверджує існування ризику по незаконному впливу на недопитаних свідків і потерпілих з метою схилення до надання неправдивих свідчень.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню, оскільки з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися підстави для обрання такого запобіжного заходу та не зникли всі ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання йому цього запобіжного заходу, а саме: знаходячись на волі він може продовжити свою злочинну діяльність, усвідомивши тяжкість можливого призначеного покарання ухилятися від суду та перешкоджати розгляду справи або ж впливати на недопитаних свідків та потерпілих.

Посилання захисника про існування у обвинуваченого ОСОБА_5 стійких соціальних зв`язків, постійного місця проживання, та роботи не скасовують реальне існування зазначених ризиків, які слугували для обрання йому найсуворішої міри запобіжного заходу.

Також, ОСОБА_4 підозрюється у скоєні тяжких злочинів, за вчинення яких йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком до семи років.

Він раніше судимий не був, однак вчинення декількох злочинів, в яких він підозрюється у даному кримінальному провадженні, та їх характер, в тому числі і спричинення тілесних ушкоджень з хуліганських мотивів, вказують, що існує ризик продовження ним злочинної діяльності. На це вказує і та обставина, що кримінальні діяння, у яких він підозрюється за

статтями 122, 296 та 345 КК України, ним були вчинені в той час як кримінальне провадження за іншими обвинуваченням за статтями 186 та 185 КК України перебували на розгляді у суді.

Таким чином, з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися всі підстави для обрання такого запобіжного заходу та не зникли всі ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Посилання його захисника про тривале тримання під вартою і зменшення ризиків суд не вважає достатньою підставою для зміни обвинуваченому міри запобіжного заходу, оскільки, як вже зазначалося, кримінальні діяння, у яких він підозрюється за статтями 122, 296 та 345 КК України, ним були вчинення в той час як кримінальне провадження за іншими обвинуваченням за статтями 186 та 185 КК України перебували на розгляді у суді, що не свідчить про відповідальне відношення до пред`явленого обвинувачення, а навпаки підтверджує схильність до продовження протиправних злочинних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 183, 199, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №2 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів по 08 грудня 2018 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів по 08 грудня 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, її оскарження або ж заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок у разі його оскарження.

Суддя ОСОБА_1