Справа № 462/4646/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/658/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 462/4646/18, за участю

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 09 серпня 2018 року,

встановила:
цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, раніше неодноразово судимого, 16.08.2018 року звільненого з місць позбавлення волі, згідно ухвали Галицького районного суду м. Львова від 08.05.2018 року, на підставі ст.84 КК України,

запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Зобов`язано ОСОБА_9 : прибувати до слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 з встановленою слідчим періодичністю, а також за першою вимогою; не відвідувати місця, де продаються на розлив алкогольні напої; не відлучатися за межі м.Львова без дозволу слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 та суду в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 та суд в залежності від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 .

Закінчення дії ухвали визначено 09 жовтня 2018 року.

Слідчий суддя прийшов до такого висновку з врахуванням того, що ОСОБА_9 хворіє на тяжку хворобу, яка серйозно загрожує його життю, що встановлено ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.05.2018 року, тяжкість вчиненого злочину, у якому він підозрюється, стороною кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах, і тому у задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.

Разом з тим, слідчий суддя прийшов до висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який у даній конкретній ситуації буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є помірним для ОСОБА_9 , крім того до підозрюваного слід застосувати зобов`язання, які передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На дану ухвалу прокурор ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та постановити нову ухвалу, якою обрати обрати підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів із визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 35 540 гривень.
Вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
При постановленні ухвали суд першої інстанції у повній мірі не врахував вагомості наявних доказів про вчинення особою кримінального правопорушення, тяжкості покарання, передбаченого санкцією статті, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачених ст.178 КПК України.
Також залишено поза увагою те, що підозрюваному ОСОБА_9 органом досудового розслідування обґрунтовано повідомлено про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто тяжкого злочину, за який КК України передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у матеріалах кримінального провадження доказами, які надавались суду для огляду під час розгляду клопотання.
Крім цього, судом не взято до уваги вік підозрюваного, який є повнолітнім, а взято до уваги лише стан здоров`я останнього та захворювання, які на думку судді, перешкоджають утриманню його під вартою.
Водночас, судом не враховано, що при Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» діє Міжобласна багатопрофільна лікарня, яка спеціалізується на наданні медичної допомоги засудженим та ув`язненим з онкозахворюваннями.
Разом з тим, судом залишено поза увагою міцність соціальних зв`язків підозрюваного. Зокрема, підозрюваний на даний час ніде не працює та не навчається, постійного місця проживання немає.
Крім цього, проігноровано судом вимоги кримінального процесуального закону та рекомендації Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ слідчим суддею суду першої інстанції та обрано найбільш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання.
За таких обставин, вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, оскільки судом допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ захисника ОСОБА_7 , який заперечив таку, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Рішення про відмову в застосуванні до ОСОБА_9 запобіжного заходу тримання під вартою та застосування запобіжного заходу особисте зобов`язання, постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.

Так відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або створити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з вимогами ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, стан здоров`я підозрюваного, його репутацію та інші обставини.
Представленими матеріалами справи встановлено існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та наявність ризиків зазначених у клопотанні слідчого. Однак прокурором в судовому засіданні не доведено того, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не може запобігти наявним ризикам.
Доводи прокурора про тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного,наявність непогашеної судимості, не можуть бути підставою для застосування до ОСОБА_9 найсуворішого запобіжного заходу, а тому суд обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого та обрав запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, врахувавши особу ОСОБА_9 , наявність у нього тяжкої хвороби, в зв`язку з чим його було звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком, прийшов до вірного висновку про можливість застосування до підозрюваного саме запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Виходячи з наведеного колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для скасування такої не має, доводи апеляційної скарги прокурора є безпідставними, а тому така до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 09 серпня 2018 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою до ОСОБА_9 та застосування запобіжного заходу у виді особистого зобовязання залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4