УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність прокурора в кримінальному провадженні № 0003606 щодо нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк,

В С Т А Н О В И В :

в провадження слідчого судді 20 серпня 2018 року надійшла скарга ОСОБА_2 , в якій порушено питання про зобов`язання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 розглянути клопотання щодо повернення вилученого майна власнику такого майна та задовольнити його або надати мотивовану відмову у формі постанови, у відповідності до вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 110 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 , прийшов до наступного висновку.
Так, ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого чи прокурора у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Вимоги ст. 220 КПК України зобов`язують слідчого чи прокурора в строк не більше трьох днів з моменту подання розглянути клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій лише сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Разом з тим, ОСОБА_2 , як слідує зі змісту скарги, не має будь-якого статусу в кримінальному провадженні, тобто остання не належить до суб`єктного складу тих осіб, які мають право заявляти відповідні клопотання, а відтак у слідчого і не виникає обов`язку щодо їх розгляду в строк, визначений ст. 220 КПК України.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0003606 була допущена оскаржувана ОСОБА_2 бездіяльність щодо не розгляду її клопотання від 17.07.2018 року, тобто бездіяльність, як нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, ОСОБА_2 подано скаргу на бездіяльність прокурора, що не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України.

Окрім того, ОСОБА_2 за змістом скарги посилається на неповернення їй прокурором тимчасово вилученого майна в ході обшуку в грудні місяці 2008 року за місцем її мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зокрема, в скарзі зазначено, що після повернення кримінальної справи прокурору для проведення додаткового розслідування, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003606 здійснюється у порядку, передбаченому КПК України, однак на вилучене в грудні 2008 року майно не накладено арешту, а тому це майно в силу положень ст. 167 КПК України є тимчасово вилученим майном, яке підлягає поверненню власнику відповідно до правил ст. 169 КПК України.

Разом з тим, згідно з п. 7 Розділу XІ «Перехідні положення» до КПК України, зокрема, слідчі та процесуальні дії, розпочаті до дня набрання чинності цим Кодексом, завершуються у порядку, який діяв до набрання ним чинності. Після набрання чинності цим Кодексом слідчі та процесуальні дії здійснюються згідно з положеннями цього Кодексу.

Тобто, наведене дає підстави для висновку, що здійснення на даний час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003606 за правилами чинного КПК України після повернення кримінальної справи прокурору для проведення додаткового розслідування, не зобов`язує орган досудового розслідування повторно проводити ті процесуальні чи слідчі дії, які були здійснені за правилами КПК України 1960 року, а так само приводити зібрані докази у відповідність до чинного КПК України.

З урахуванням таких даних, відсутність арешту на вилученому в ході обшуку 07.12.2008 року майні, яке визнано речовим доказом у справі, на що міститься посилання у скарзі, не може свідчити про те, що згадане майно в розумінні ст. 167 КПК України є тимчасово вилученим майном та як наслідок підлягає поверненню згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

Одночасно слід зауважити, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У той же час, зі змісту скарги ОСОБА_2 не вбачається, що останньою дотримано строки подання скарги в порядку ст. 303 КПК України.

За правилами ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , оскільки вона подана на бездіяльність прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , що не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0003606, що не підлягає оскарженню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1