Справа №639/5467/18
Провадження № 1-в/639/852/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року місто Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника

ДУ «Хололдногірська ВК № 18» - ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла заява засудженого ОСОБА_5 , про застосування Закону України Про амністію у 2016 році №1810-УІІІ від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року.

В обгрунтування клопотання ОСОБА_5 посилається на те, що він учасник бойових дійв ДРА з 1986 року по 1988 рік, тому просить суд застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 свою заяву підтримав у повному обсязі. Прокурор у судовому засіданні висловив думку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».

Суд, вислухавши думку учасників процесу, перевіривши надані матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , приходить на наступного висновку.

Відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07 вересня 2017 року вступив в силу Закон України №1810-УІІІ від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Згідно ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 11 Закону України «Про амністію у 2016 році», рішення про застосування чи не застосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець смт. Борова Борівського району Харківської області, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, неодружений, не працюючий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 14.10.2014 року Борівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 317, ч.2 ст. 317 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, 08.04.2016 року Борівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; засуджений 20.10.2016 року Борівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які засуджені за ст. 317 КК України в редакції 2001 року.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 має судимість за вчинення тяжкого умисного злочину за ст. 317 КК України в редакції 2001 року (вирок від 14.10.2014 року), яка не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 4 п. «в» Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії. Законом про амністію можуть бути визначені й інші категорії осіб, на які амністія не поширюється.

Відповідно до вимог ст.12 КК України, злочини, передбачені ч. 3 ст. 185, ст. 317 КК України відносяться до умисних тяжких злочинів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що до засудженого ОСОБА_5 не може бути застосована амністія, а тому у задоволенні заяви про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539, КПК України, ст.ст. 74, 85, 86 КК України, ст.9, 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст.1,4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Харкова протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, засудженим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1