Кримінальне провадження № 1-кп/760/1601/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

та обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, судимість не знята і не погашена в установленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в :

згідно з пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_6 09.05.2018, приблизно о 05:00 год., діючи за попередньою змовою з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебували на вул. Курській, 20 в м. Києві, де помітили припаркований автомобіль «DADI» моделі «SMOOTHING» зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , і у них виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна із вказаного автомобілю з метою особистого збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 спільно із двома невстановленими досудовим розслідуванням особами впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, розподіливши між собою ролі, одна з невстановлених осіб розбила бокове скло передніх правих дверей автомобіля, звідки таємно викрала із салону автомагнітолу марки «Піонер» вартістю 2000 грн., ОСОБА_6 таємно потворно викрав кивку-флагман вартістю 100 грн., жилетку вартістю 277 грн., шість мормишок вольфрамових вартістю 110 грн. кожна загальною вартістю 660 грн., після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3037 грн.

Таким чином, згідно з пред`явленим обвинуваченням, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

31.05.2018 між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладена угода про примирення.

Згідно з вказаною угодою ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, розкаявся та повністю відшкодував шкоду потерпілому.

Також вказаною угодою сторони погодили покарання ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років і на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Розглядаючи питання про затвердження угоди між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 суд виходив з наступного.

Згідно з ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінальному кодексу України.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні. Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373,374,475 КПК України, суд,-

з а с у д и в:

затвердити угоду від 31.05.2018 між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 про примирення.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді у виді позбавлення волі строком на 5 років і на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Речові докази, які повернуті потерпілому ОСОБА_5 залишити у його володінні та користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення з обмеженням :

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу.

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_1