Справа № 307/2423/18
Провадження № 1-кс/307/991/18
У Х В А Л А

30 серпня 2018 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника володільця вилученого майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000965 від 16.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 ч.1 КК України.
В клопотанні зазначив, що 16 серпня 2018 року, о 11 год. до чергової частини Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від працівника ГШР Тячівського відділу поліції про те, що ним, по автодорозі Мукачево-Рогатин-Львів, зупинено транспортний засіб марки «ЗІЛ», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки «ТКБ 8350», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який здійснював транспортування деревини в кількості 67 штук із підробленою товарно-транспортною накладною. В ході огляду місця події, а саме ділянки автодороги сполученням Мукачево-Рогатин-Львів, в м. Тячів, вул. Промислова, виявлено та вилучено вантажний автомобіль марки «ЗІЛ 133», державний номерний знак НОМЕР_1 , з навантаженою на ньому деревиною в кількості 67 стовбурів.
На думку прокурора, зазначені транспортний засіб марки «ЗІЛ», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки «ТКБ 8350», державний номерний знак НОМЕР_2 з навантаженою на них деревиною мають важливе значення для встановлення фактів та обставин у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з цим відповідно до ст.98 КПК України є речовим доказом та відповідають критеріям майна, на яке може бути накладено арешт згідно ст. 170 КПК України.

З метою забезпечення збереження речових доказів просить накласти арешт на вилучене майно транспортний засіб марки «ЗІЛ», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки «ТКБ 8350», державний номерний знак НОМЕР_2 з навантаженою на них деревиною в кількості 67 стовбурів, товарно-транспортну накладну №1 від 15.08.2018 року на 1 аркуші, які вилучено в ході огляду місця події від 16.08.2018 року, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування даними речами.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити.
Представник володільця вилученого майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що вилучена деревина в кількості 67 стовбурів належить ОСОБА_6 та була придбана в ФОП ОСОБА_7 , при цьому вся придбана деревина була з відповідними бирками, що підтверджується доданими ним до клопотання фото-таблицями. Просить в задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши прокурора, представника володільця вилученого майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 , дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку
В судовому засіданні встановлено, що 16 серпня 2018 року, о 11 год. до чергової частини Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від працівника ГШР Тячівського відділу поліції про те, що ним, по автодорозі Мукачево-Рогатин-Львів, зупинено транспортний засіб марки «ЗІЛ», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки «ТКБ 8350», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який здійснював транспортування деревини в кількості 67 штук із підробленою товарно-транспортною накладною.
За даним фактом 16.08.2018 року відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000965 за ст.358 ч.1 КК України.

В ході огляду місця події, а саме ділянки автодороги сполученням Мукачево-Рогатин - Львів, в м. Тячів, вул. Промислова, згідно проколу огляду місця події від 16 серпня 2018 року, слідчим СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області вилучено вантажний автомобіль марки «ЗІЛ 133», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом з навантаженою на них деревиною в кількості 67 стовбурів, а також товаро-транспортну накладну №1 від 15.08.2018 року
Постановою слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області про визнання предметів речовим доказом від 17 серпня 2018 року визнано речовими доказами транспортний засіб марки «ЗІЛ 133БГ-Я», голубого кольору, та причіп марки ГКБ з навантаженою на причіп деревиною.
Однак, суд зазначає, що при визнанні вказаного майна речовими доказами слідчим в постанові не зазначено державні номерні знаки транспортних засобів, за якими можна було б їх ідентифікувати, а також кількість вилученої деревини.
Крім того, слідчим згідно наданої до клопотання постанови про визнання речовими доказами від 17 серпня 2018 року взагалі не визнано речовим доказом товарно-транспортну накладну №1 від 15.08.2018 року, яка органом досудового розслідування вважається підробленою.
При цьому, як дана постанова, так і інші матеріали клопотання про арешт майна, не містять жодних даних, які б вказували на те, що вилучені у процесі огляду місця події транспортний засіб марки «ЗІЛ», державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки «ТКБ 8350», державний номерний знак НОМЕР_2 з навантаженою на них деревиною в кількості 67 стовбурів, товарно-транспортна накладна №1 є такими, що містять ознаки речових доказів, передбачених ст. 98 КПК України.

Частина перша статті 358 КК України передбачає кримінальну відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Про те, матеріали клопотання не містять доказів на підтвердження причетності вилучених транспортних засобів та деревини до вчинення будь якого кримінального правопорушення.

Також, прокурором в судовому засіданні не спростовано твердження представника володільця вилученого майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 , про наявність на вилученій деревині відповідних бирок, що свідчить про її законність.
Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ч.3. ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобовязує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

При вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до переконання, про відсутність підстав для накладення арешту на майно, вказане в клопотанні, а тому вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилученого в ході огляду місця події 16 серпня 2018 року, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 4 вересня 2018 року.

Слідчий суддя Тячівського

районного суду : ОСОБА_1