Справа № 487/5333/18
Провадження № 1-кп/487/642/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2018 року м.Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора прокуратури Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 .

Обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0002836 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у с.Воїнка Красноперекопського району Автономної республіки Крим, українки, громадянки України, що має незакінчену середню освіту, розлученої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працюючої, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимої

у скоєні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.ст.125 ч.1, 186 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини кримінального правопорушення згідно до обвинувального акту:
23.07.2018 року приблизно о 19-50 годині ОСОБА_5 , перебував в приміщенні кафе-магазину по вул.Ялтинській, 62 у м.Миколаєві, побачила раніше їй знайому ОСОБА_4 , при цьому у неї виник злочинний намір направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, з корисливих мотивів з метою власного збагачення, ОСОБА_5 , заздалегідь знаючи, що мобільний телефон належить ОСОБА_4 , підійшла до столу та відкрито заволоділа (взяла) мобільним телефоном марки «Nokia 2102-2» НОМЕР_1 , вартістю 150 грн.

Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення (злочину) зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 завдала потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 150 грн.

При цьому, ОСОБА_8 , яка знаходилася біля входу у кафе-магазину по вул.Ялтинській, 62 у м.Миколаєві, намагаючись повернути відкрито викрадене у неї майно направилася слідом та наздогнала ОСОБА_5 у приміщені магазину.

В подальшому потерпіла ОСОБА_4 , намагалася забрати викрадений телефон, та схопила обвинувачену за плечі, перешкоджаючи їй у спробі покинути приміщення магазину

При цьому, ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, отримавши реальну можливість розпорядитися ним на власний розсуд, з метою уникнення затримання, схопила потерпілу ОСОБА_4 лівою рукою за волосся, в результаті чого потерпіла упала на підлогу, а ОСОБА_5 нанесла їй декілька ударів ногою в ділянку обличчя, тим самим спричинивши їй тілесне ушкодження у вигляді синця правого ока , яке за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень

Слідчим дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст.ст.125 ч.1, 186 ч.1 КК України.

Суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_5 та визнає її винуватою у скоєнні кримінальних правопорушеннь (злочинів), передбачених ст.. 125 ч.1 КК України, а саме в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження та за ст..186 ч.1 КК України, а саме у відкритому заволодінні чужим майном.

18.09.2018 року по даному кримінальному провадженню №0002836 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 , у порядку передбаченому ст..ст.468,469,471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Відповідно до вказаної угоди потерпіла та обвинувачена дійшли згоди, щодо формулювання обвинувачення, усіх істотних для даного кримінального провадження обставин, розміру шкоди завданої ОСОБА_4 , правової кваліфікації дій та узгодили міру покарання ОСОБА_5 .

В угоді, передбачено наслідки її укладання, затвердження, встановлені ст..473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст..476 КПК України.

Вирішуючи, питання, щодо затвердження вищевказаної угоди суд виходить з наступного.

Згідно ст..468 п.1 КПК України у кримінальному провадженні між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Відповідно до ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В чинені ОСОБА_5 кримінальні правопорушення (злочини) віднесено до категорії невеликого та середнього ступенів тяжкості.

В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що цілком розуміє характер пред`явленого їй обвинувачення та повністю беззастережно визнає свою вину.

Зазначила, що повністю розуміє надані їй права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст..473 ч.1 п.1 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст..476 КПК України, згодна з видом покарання, який до неї буде застосовано в результаті затвердження угоди.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що цілком розуміє наслідки затвердження угоди.

Зазначила, що повністю розуміє надані їй права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст..473 ч.1 п.2 КПК України, в частині обмеження права на оскарження, позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказані кримінальні правопорушення (злочини) і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд, переконавшись, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, приходить до висновку, щодо достатності правових підстав для затвердження угоди про примирення, з призначенням ОСОБА_5 покарання за ст..125 ч.1 КК України у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ст..186 ч.1 КК України у вигляді п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів громадян, на підставі ст..70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.369, 374, 475 КПК України , суд -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення від 18.09.2018 року укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002836 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ст..ст.125 ч.1, 186 ч.1 КК України

ОСОБА_5 визнати винуватою у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст..ст.125 ч.1, 186 ч.1 КК України та призначити їй покарання

-за ст..125 ч.1 КК України у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (510 грн)

-за ст..186 ч.1 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн)

На підставі ст..70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн.)

На вирок, з підстав, передбачених ст..394 КПК України, може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту проголошення

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченій.

Інші учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1