АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 рокуколегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу прокурора у провадженні на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0002327 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002327 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №10.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до п.2 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості щодо обвинуваченого, зокрема місце його проживання, однак у призначені судові засідання Шевченківського районного суду м. Києва обвинувачений ОСОБА_6 не з`являвся, поштову кореспонденцію направлену на адресу місця реєстрації останнього, яка була встановлена органом досудового розслідування, не отримує, а здійснити примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_6 не виявилося можливим, оскільки останній за вказаною в обвинувальному акті адресою не проживає і місце його перебування невідоме.

В апеляційній скарзі прокурор у провадженні просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10.11.2017 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0002327 від 01.03.2015 року відносно ОСОБА_6 , у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження і призначити новий розгляд даного обвинувального акта в суді першої інстанції.
При цьому зазначає, що усі вимоги, передбачені ч.2 ст. 291 КПК України, у даному обвинувальному акті додержано в повному обсязі, в тому числі щодо встановлення місця проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .
Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України і наведені в оскаржуваному рішенні обставини не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_6 зазначив своїм місцем проживання АДРЕСА_1 і ця адреса також вказана як місце реєстрації у його паспорті, у зав`язку з чим не було підстав вважати згадане місце реєстрації не дійсним.
Крім цього, апелянт звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_6 12.05.2017 року під час обрання йому запобіжного заходу Шевченківським районним судом м. Києва також підтвердив, що останнє місце реєстрації є дійсним і у м. Києві постійного місця проживання не має.

Обвинувачений та його захисник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавали, а тому, відповідно до вимог ч.4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі обвинуваченого та захисника, оскільки їх неявка не перешкоджає проведенню розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження №0002327 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
За змістом положень ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Так, частиною другою ст. 291 КПК України визначено вичерпний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, у тому числі і анкетні відомості обвинуваченого, а саме його прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, а також місце проживання.

Отже, рішення про повернення обвинувального акту прокурору може бути прийнято лише у разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ст. 291 КПК України, однак таких порушень в оскаржуваній ухвалі суд не зазначив, а його посилання на невідповідність обвинувального акта вимогам п.2 ч.2 ст. 291 КПК України, так як за вказаною в обвинувальному акті адресою неможливо здійснити виклик обвинуваченого ОСОБА_6 , а інших даних щодо можливого місця проживання останнього матеріали кримінального провадження не містять, як на підставу для повернення прокурору обвинувального акту, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки із затвердженого прокурором та переданого до суду обвинувального акта щодо ОСОБА_6 , убачається, що в ньому, у тому числі, вказано його місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , а також зазначено номери телефонів, які належать обвинуваченому.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, 31.07.2016 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов для розгляду обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України внесеного до ЄРДР за №0002327 і обвинувачений був присутній 21.08.2017 року у підготовчому судовому засіданні Шевченківського районного суду м. Києва, в якому просив суд залучити захисника для участі у розгляді справи для здійснення захисту його прав.

Крім того, за даними реєстру матеріалів досудового розслідування, який додано до обвинувального акта, 12.05.2017 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, при обранні якого слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, зобов`язаний був оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, що неможливо було зробити без встановлення місця його проживання.

Отже, зазначені обставини підтверджують доводи апеляційної скарги прокурора про встановлення органом досудового розслідування місця проживання обвинуваченого, а висновок суду першої інстанції, про те, що органом досудового розслідування не встановлено фактичне місце проживання обвинуваченого не відповідає фактичним обставинам справи.
За наведеного, ухвала суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0002430 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , як незаконна підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні -задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0002327 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акта відносно ОСОБА_6 в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ________________ ________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа: 11-кп/796/945/2018
Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_7
Доповідач: ОСОБА_1