Справа № 173/1589/18
Провадження № 1-кс/209/704/18
У Х В А Л А

09 серпня 2018 року місто Кам`янське
Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянув внесене в кримінальному провадженні № 0000471 слідчим СВ Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 і погоджене прокурором ОСОБА_3 клопотання про арешт майна та додані до клопотання матеріали,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000471 за ст. 197-1 ч.1 КК України, згідно якого на території Дніпровокам'янської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області знаходиться земельна ділянка яка переорана та засіяна соняшником, тоді як її цільове призначення для сінокосіння та випасання худоби.

Слідчий СВ Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про арешт вищезазначеної земельної ділянки та посівів соняшнику які знаходяться на вищезазначеній земельній ділянці. Обґрунтовує клопотання тим, що вказана земельна ділянка та посіви є речовими доказами.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав вказаних в клопотанні.

Вислухавши прокурора та дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.

Згідно ст. 173 КПК України При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.2 ст. 171 КПК України У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно наданих суду матеріалів у клопотанні та в матеріалах відсутні документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, а саме на земельну ділянку. Також згідно наданих суду матеріалів, вбачається, що спеціалісти держкомзему вбачають в діях особи, що самовільно засіяла земельну ділянку ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 53-1 КУпАП. Крім того в розумінні диспозиції ч.1 ст. 197-1 КК України злочином є самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику. Даний злочин є злочином з матеріальним складом: для встановлення об`єктивної сторони цього злочину слід встановити не тільки самовільне зайняття земельної ділянки, але й настання суспільно небезпечних наслідків - спричинення її власнику чи законному володільцю значної шкоди. Шкода визнається значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує н. м. д. г.. Суду не надано жодних доказів на підтвердження наявності та розміру шкоди передбаченої диспозицією статті 197-1 ч.1 ККУ, що не дає можливості суду при вирішенні питання про арешт майна врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, що є обов`язковою умовою згідно ст. 171 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.

Згідно ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Суд враховуючи вищенаведені норми закону вважає за необхідне повернути клопотання прокурору та встановити строк для усунення недоліків клопотання. При визначенні строку для усунення недоліків, суд з урахуванням думки прокурора та строків розгляду даної категорії клопотань, а також того, що сплив 72 годин буде припадати на вихідні дні, вважає за необхідне визначити строк 30 годин тобто до 16.00 годин 10 серпня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 внесене в кримінальному провадженні № 0000471 про арешт майна повернути прокурору для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення недоліків клопотання в строк - 30 годин тобто до 16.00 годин 10 серпня 2018 року.

Зобов`язати прокурора надати суду для усунення недоліків документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, а саме на земельну ділянку та докази на підтвердження наявності та розміру шкоди передбаченої диспозицією статті 197-1 ч.1 ККУ.
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1