Справа № 361/3429/17
Провадження № 1-кп/361/703/18
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

23 жовтня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бровари обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні № 0000057 від 29.05.2017 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Жашків Черкаської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, незаміжньої, такої, що не працює, має малолітню дитину, жительки АДРЕСА_1 , не судимої,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

28.09.2018 до Броварського міськрайонного суду Київської області з Генеральної прокуратури України на виконання ухвали Броварського міськрайонного суду від 23.08.2018 надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000057 від 29.05.2017 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України.

В підготовчому судовому засіданні 23.10.2018 прокурор групи прокурорів ОСОБА_3 просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, ОСОБА_4 заперечувала проти призначення судового розгляду, мотивуючи невизнанням вини в пособництві у фіктивному підприємництві, адвокат ОСОБА_5 повідомив про неможливість висловити свою думку, оскільки копії обвинувального акта, 20.09.2018 затвердженого прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , ані його клієнтці, ані йому вручено не було, відтак, на його думку, ОСОБА_4 не набула статусу обвинуваченої в кримінальному провадженні № 0000057 від 29.05.2017, не обізнана з суттю обвинувачення та позбавлена можливості захищатися.

Вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, суд вважає необхідним повернути обвинувальний акт прокурору, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 3 КПК України, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Згідно з частиною четвертою статті 110 КПК України, процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, є обвинувальний акт, що повинен відповідати вимогам статті 291 КПК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод унормовано право кожної людини на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї кримінального обвинувачення; кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має, щонайменше, право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення. Обвинуваченням, за правилами пункту 13 частини першої статті 3 КПК України, є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 зазначив про необхідність відповідно до підпункту «а» пункту 3 статті шостої Конвенції приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. В рішеннях у справах «Пелісьє та Сассі проти Франції» від 25.03.1999, «Матточіа проти Італії» від 25.07.2000, «І.Н. та інші проти Австрії» від 20.04.2006, «Даллос проти Угорщини» від 01.03.2001 Європейський суд з прав людини стверджує, що надання повної детальної інформації стосовно пред`явленого особі обвинувачення є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду; право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення має розглядатися у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» пункту 3 статті шостої Конвенції. В рішенні «Меріт проти України» від 30.03.2004 Європейський суд з прав людини роз`яснює, що в кримінальних справах «розумний строк», передбачений статтею 6 параграфа 1 Конвенції, починається з того часу, коли особі було пред`явлено обвинувачення, це, серед іншого, може статись з дня, коли відповідна особа була офіційно повідомлена, що проти неї висунуте обвинувачення у справі.

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, що є об`єктивно необхідними для їх виконання, які не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень; кожен має право, щоб обвинувачення відносно нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або було закрите. Відповідно до статті 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, в межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії; процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки та в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК України.

За змістом частини другої статті 42 КПК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт відносно якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу, що встановлює суб`єктний склад осіб, які складають та затверджують обвинувальний акт, вимоги до змісту обвинувального акта й перелік документів, що до нього додаються. При цьому з частини четвертої статті 291 КПК України вбачається, що до обвинувального акта при скеруванні його до суду додається, крім іншого, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу). Наданню суду розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування безсумнівно передує регламентована статтею 293 КПК України процедура, яка передбачає обов`язок прокурора одночасно з переданням обвинувального акта до суду надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування під розписку підозрюваному. В контексті наведеного вище рішення Європейського суду з прав людини «Меріт проти України», лише після виконання прокурором передбаченого статтею 293 КПК України обов`язку особа набуває процесуального статусу обвинуваченого, підтвердженням чого в розумінні частини другої статті 42 КПК України є надання суду розписки вказаної особи про отримання копії обвинувального акта.

Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є, серед іншого, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На виконання вимог статті 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, прокурор, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Відповідно до статті 129 Конституції України, забезпечення обвинуваченому права на захист є основною засадою судочинства та, за змістом статті 7 КПК України, віднесено до загальних засад кримінального провадження.

В контексті виконання завдань кримінального провадження, зокрема необхідності застосування належної правової процедури до кожного його учасника, копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування мають бути саме вручені, тобто передані особисто в руки прокурором або слідчим за дорученням прокурора під розписку підозрюваному та його захиснику, який, за правилами частини четвертої статті 46 КПК України, користується процесуальними правами підозрюваного, з подальшим направленням обвинувального акта до суду з такими розписками.

Разом із тим, після повернення Броварським міськрайонним судом Київської області обвинувального акта прокурору для виконання вимог статті 291 КПК України та складання слідчим з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000057 від 29.05.2017 нового обвинувального акта, 20.09.2018 затвердженого прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , копії вказаного акта і реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваній ОСОБА_4 та її захиснику ОСОБА_5 не вручено. При цьому до суду скеровано три примірники обвинувального акта, ймовірно, для виконання судом вимог статті 293 КПК України, тобто прокурором не враховано передбачений у статті 22 КПК України принцип змагальності сторін, згідно з яким під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Грубе порушення прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 передбаченої статтями 291, 293 КПК України процедури висунення обвинувачення в порядку, встановленому пунктом 13 частини першої статті 3 КПК України, зокрема невручення ОСОБА_4 та її захиснику ОСОБА_5 копій обвинувального акта, 20.09.2018 затвердженого в кримінальному провадженні № 0000057 від 29.05.2017, не породжує відповідних процесуальних наслідків у вигляді набуття підозрюваною ОСОБА_4 статусу обвинуваченої в цьому кримінальному провадженні та унеможливлює здійснення нею захисту від обвинувачення.

Згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування, складеним до повернення 23.08.2018 обвинувального акта прокурору, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000057 від 29.05.2017 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 314, 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні № 0000057 від 29.05.2017 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, повернути до Генеральної прокуратури України для виконання вимог статті 291 КПК України, зокрема вручення підозрюваній ОСОБА_4 та її захиснику ОСОБА_5 в передбачений цим Кодексом спосіб копій обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки протягом 30 діб з дня проголошення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Броварський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1