Справа № 755/8456/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" вересня 2018 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004975 від 22.05.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, з повною вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, встановив :

під час досудового розслідування, на підставі положень ст. 468 КПК України, 29.05.2018 між ОСОБА_5 та представником потерпілого ТОВ «Новус Україна» ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч. 1 ст. 474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою для її розгляду по суті.

Ухвалою суду, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому, винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК Українита безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.

Обвинувачений, в підготовчому судовому засіданні, розуміючи наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просив суд затвердити угоду про примиренняі призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК Українив повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.

Представник потерпілого, розуміючи наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч.1 п. 2 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, вважав за необхідне угоду затвердити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зауважила, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК Українита КК України, тож просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені заходи.

Суд, заслухавши думку сторін угоди, прокурора, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК України) та закону приходить до наступного.

Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК Українивизнаючи, шляхом її укладення доведеним, що ОСОБА_5 21.05.2018 приблизно о 12:00 год. перебував в приміщенні торгівельного залу магазину «Новус», який належить ТОВ «Новус Україна», розташованого за адресою: м. Київ, Є. Сверстюка, де у нього виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його в свою користь, тож впевнившись, що за ним ніхто з покупців та працівників магазину не спостерігає, обрав предметом свого протиправного посягання вагові товари - продукти харчування, й реалізуючи цей умисел підійшов до вітрини з курагою, де в фасовочний пакет насипав курагу, артикул 4981, вагою 1,072 кг, закупівельною вартістю 190 грн. 83 коп.,та перейшов до відділу з цукерками, де взяв цукерки «Шоколадна ніч АВК», артикул 51352, вагою 1, 156 кг, закупівельною вартістю 240 грн. 83 коп., та поклав їх в кошик. Потім підійшов до вітрини з овочами та поклав до пакету червоний перець (паприка), артикул 55148, вагою 0,878 кг, закупівельною вартістю 93 грн. 52 коп., та поклав їх в кошик.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, обрав місце, де нікого не було з покупців та персоналу магазину, та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, переклав до рюкзаку товар, який був у кошику, й пройшов через касову зону вказаного магазину, тим самим виконавши усі необхідні дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тобто він не встиг розпорядитися викраденим товаром на власний розсуд.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки своїми умисними діями скоїв закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме штраф у сумі 850 гривень.

Ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої, у підготовчому судовому засіданні, судом не встановлено.

Безпосередньо в самій угоді про примиреннявикладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 471 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступіня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Таким чином, судом, у підготовчому судовому засіданні, встановлено, що умови даної угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу Українита закону.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 та ч. 1 ст. 475 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примиренняміж сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Питання речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

З цих підстав суд, керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-374, 468-469, 471, 473-475 КПК України, ухвалив :

затвердити угоду про примирення укладену 29.05.2018 між ОСОБА_5 та представником потерпілого ТОВ «Новус Україна» ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004975 від 22.05.2018.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред"явленому обвинуваченні ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК Українита призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Речові докази: компакт-диск, залишити в матеріалах кримінального провадження; шоколадні цукерки, перець червоний, які передані на зберігання представнику потерпілого, залишити у володінні ТОВ «Новус Україна».

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 1 ст. 473 КПК України до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

С у д д я : ОСОБА_1