Справа180/1087/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарями судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець кримінальне провадження, внесене 14 травня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337, за яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Запоріжжя, громадянин України, не одружений, із середньо-спеціальною освітою, не працючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останні рази:

- 28.01.2013 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 20.03.2013 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений з Каменьського ВК 28.07.2014 року;

- 04.07.2016 року Зарічним районним судом м.Суми за ч.4 ст.407 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 31.01.2018 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано частину невідбутого покарання за вироком Зарічного районного суду м.Суми від 04.07.2016 року, остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 08.05.2018 року,

обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15-ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Бокал, Челябінська область, Російська Федерація, громадянин України, не одружений, із середньо-спеціальною освітою, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку ст.89 КК України вважається раніше не судимим,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника органу пробації ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , вступивши у злочинну змову, 14 травня 2017 року в період з 13 години до 16 години проникли під воротами залізничного переїзду на охоронювану територію цеху переробки та правки кріпильних матеріалів ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», розташованого по вул.Промисловій в м.Марганець Дніпропетровської області, звідки таємно, умисно, шляхом волочіння по землі викрали дев`ять відрізків вантових металевих канатів, загальною вагою 280 кілограмів, чим спричинили згідно висновкам судово-товарознавчої експертизи № 237 від 10 червня 2017 року матеріальну шкоду ПАТ «Марганецький ГЗК» на загальну суму 504 гривні. При спробі завантажити викрадені відрізки вантового канату до автомобіля «Газель» біля колишньої залізничної станції «Роз`їзд 2», ОСОБА_5 та ОСОБА_12 були затримані працівниками загону внутрішньої охорони ПАТ «Марганецький ГЗК».

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування та прокурором кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування та прокурором кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, 16 травня 2017 року о 12 годині ОСОБА_5 , з метою викрадення майна ПАТ «Марганецький ГЗК», проник під воротами залізничного переїзду на охоронювану територію цеху переробки та правки кріпильних матеріалів ПАТ «Марганецький ГЗК», розташованого по вул.Промисловій в м.Марганець Дніпропетровської області, звідки таємно, умисно, повторно, намагався викрасти один відрізок вантового металевого канату, вагою 40 кілограмів, загальною вартістю 168 гривень. Однак при спробі викрадення одного відрізка вантового металевого канату ОСОБА_5 був затриманий працівниками приватної охоронної фірми «Явір-2000» на території цеху переробки та правки кріпильних матеріалів ПАТ «Марганецький ГЗК».

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування та прокурором кваліфіковані за ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.
В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому за ч.3 ст.185 КК України злочині визнав частково, вину у скоєнні незакінченого замаху на крадіжку з проникненням у інше приміщення не визнав. Зазначив, що не погоджується з такою кваліфікуючою ознакою, як проникнення в інше приміщення, оскільки територія цеху переробки та правки кріпильних матеріалів ПАТ «Марганецький ГЗК» по вул.Промисловій в м.Марганець розташована під відкритим небом, на відкритій території, тобто не є приміщенням, хоча і огороджений парканом і зачинений воротами.

В ході судових дебатів ОСОБА_5 зазначив, що визнає свою вину у вчинені інкримінованих йому злочинів, однак не погоджується з кваліфікуючою ознакою «проникнення у інше приміщення» та наполягав на кваліфікації його дій через ч.3 ст.15 КК України, як незакінчений запах на крадіжку.

Про обставини вчинення інкримінованого йому за ч.3 ст.185 КК України злочину розповів, що в середині травня 2017 року, він із Липовським прийшли до території цеху переробки та правки кріпильних матеріалів ПАТ «Марганецький ГЗК», яка була огороджена парканом з бетонованих плит і зачинена металевими воротами. Прийшли з наміром вкрасти метал. Підійшовши до воріт, перелізли по-під ними, і забралися на територію цеху. На території знайшли купу металобрухту, з якої витягли 9 відрізків металевого вантового канату, перенесли їх до воріт і перетягли за паркан, ОСОБА_13 в цей час стояв за воротами, а він, Філіппський, подавав йому канати. Після цього вони по одному перенесли викрадені металеві канати до «білого будинку», який стояв приблизно в трьохстах метрах від огородженої території і хтось із них, зараз не пам`ятає, викликав по телефону автомобіль для перевезення вантажів. Приїхала «Газель», в яку вони погрузили шість-сім відрізків канатів, і в цей час приїхали охоронці, які і викликали поліцію. Зазначив, що територія, на якій вони завантажували в автомобіль вантові канати, також належить ПАТ «МГЗК», а тому його з Липовським дії необхідно кваліфікувати через ч.3 ст.15 КК України, оскільки вони не встигли вивезти викрадене майно з території ПАТ «МГЗК».

По другому епізоду розповів, що 16 травня 2017 року він знов проліз під воротами на територію цеху переробки і правки кріпильних матеріалів ПАТ «Марганецький ГЗК» з метою «розвідати», чи є ще метал, і як його винести. Однак, був зупинений охоронцями, які викликали поліцію і звинуватили його в тому, що він викрав один відрізок вантового металевого канату. Він не заперечує, що в нього був намір викрасти металевий канат, але не в цей же час, оскільки був будній робочий день, на території було людно, і він не став би красти в такій ситуації.

В ході дослідження письмових доказів Філіппський змінив свої покази в частині мотивів проникнення на територію цеху переробки і правки кріпильних матеріалів ПАТ «МГЗК» 16 травня 2017 року, і зазначив, що 14 травня 2017 року, коли він виносив ванти з Липовським, то залишив на території цеху свою барсетку з документами, а 16 травня 2017 року повернувся за нею, однак не знайшов, і був зупинений охоронцями.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав повністю. Суду розповів, що що 14 травня 2017 року він був біля кіоску, що по вул.Перспективній в районі Ворошилівки в м.Марганець, і до нього підійшов Філіппський, який запропонував йому допомогти з вивозом металу. Він погодився. Тоді вони вдвох пішли до білої будівлі, в якій ночував Філіппський, а після того до огородженої території, як він дізнався після того, належної ПАТ «МГЗК», і розташованої приблизно за 300 метрів від білої будівлі. Біля огоророжі в кущах лежали 9 металевих канатів. Вони по одному перетягли їх до білої будівлі, склали там, а потім Філіппський взяв у нього мобільний телефон, оскільки у нього самого телефону не було, і зателефонував до вантажоперевізника. Приїхав автомобіль, до якого вони почали вантажити викрадене. Не закінчили, оскільки до них під`їхали охоронці, а в подальшому працівники поліції. Додатково зазначив, що на територію цеху він не залазив і металеві канати відтіля не витягував. Він лише допоміг їх перенести до білої будівлі.

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих їм злочинів стороною обвинувачення наданні наступні документи, які були досліджені в ході судового розгляду кримінального провадження та щодо яких клопотань про визнання неналежними і недопустимими від сторін кримінального провадження не надходило:

витяг про внесення до ЄРДР інформації про вчинений 14 травня 2017 року злочин за правовою кваліфікацією ч.3 ст.185 КК України (а.с.14, 15);

витяг про внесення до ЄРДР інформації про вчинений 16 травня 2017 року злочин за правовою кваліфікацією ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України (а.с.14);

протокол огляду місця події від 14 травня 2017 року, згідно якого місцем огляду є територія «Роз`їзду 2» залізничної дороги ПАТ «МГЗК», що знаходиться в промисловій зоні м.Марганець. На вказаній території знаходиться покинута будівля 2-го роз`їзду ПАТ «МГЗК». Поруч із зазначеною будівлею знаходиться автомобіль ГАЗ білого кольору, вантажно-пасажирський, д.н.з. НОМЕР_1 . На момент огляду за кермом перебував ОСОБА_14 . Поруч із автомобілем на землі знаходяться дев`ять відрізків вантового металевого канату діаметром приблизно 50-60 мм, довжиною приблизно 2 метри кожний. Зі слів старшого майстра ЦППКМ ПАТ «МГЗК» ОСОБА_15 викрадений канат належить підприємству Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат. Як пояснили ОСОБА_12 та ОСОБА_16 14 травня 2017 року приблизно о 14 годині вони за попередньою змовою проникли на територію цеху переробки та правки кріпильних матеріалів ПАТ «МГЗК» який знаходиться приблизно в 150-200 метрах від місця огляду, звідки викрали відрізки канату. Після цього перенесли 9 відрізків вантового металевого канату до покинутої будівлі 2-го роз`їзду з/д ПАТ «МГЗК». Через деякий час вони викликали автомобіль який здійснює перевезення вантажів до цієї будівлі. По приїзду автомобіля водій відмовився перевозити викрадені металеві вироби. Та в цей час приблизно о 15:30 годин були затримані працівниками охорони ПАТ «МГЗК» (а.с.121-124);

постанова про долучення до справи речових доказів від 14 листопада 2017 року, згідно якої 9 відрізків металевого канату залучено в якості речових доказів (а.с.125);

розписка старшого майстра ЦППКМ ПАТ «МГЗК» ОСОБА_17 про отримання на відповідальне зберігання речових доказів (а.с.126);

протокол огляду від 16 травня 2017 року, згідно якого місцем огляду є територія ЦППКМ «Марганецький ГЗК» по вул.Промислова, 1 у м.Марганець Дніпропетровської області, яка огороджена бетонованим забором. На території розміщений склад металу. На відстані від складу у бік огорожі території було виявлено металевий трос діаметром 7 см., довжиною близько 2 метрів, вагою приблизно 30 кг. Поруч із вищезазначеним тросом стоїть громадянин ОСОБА_5 . Зі слів охоронця складу ОСОБА_18 даний громадянин намагався взяти 2 метри металевого дроту (а.с.127);

протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 червня 2017 року, згідно якого свідок ОСОБА_19 впізнала серед пред`явлених їй на фотознімках осіб ОСОБА_5 , як особу, яка 16 травня 2017 року була затримана працівниками приватної охоронної фірми «Явір», та яка намагалася викрасти відрізок вантового канату з території цеху переробки та правки кріпильних матеріалів ПАТ «МГЗК» (а.с.128-131);

протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 червня 2017 року, згідно якого свідок ОСОБА_20 впізнав серед пред`явлених йому на фотознімках осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як осіб, які 14 травня 2017 року о 16 годині завантажували до автомобіля «Газель» відрізки вантових канатів поблизу колишньої залізничної станції «Роз`їзд-2», які належать ПАТ «МГЗК» (а.с.132-135, 136-139);

протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 червня 2017 року, згідно якого свідок ОСОБА_21 впізнав серед пред`явлених йому на фотознімках ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як осіб, які 14 травня 2017 року о 16 годині завантажували до автомобіля «Газель» відрізки вантових канатів поблизу колишньої залізничної станції «Роз`їзд-2», які належать ПАТ «МГЗК» (а.с.140-143, 144-147);

протокол проведення слідчого експерименту від 23 червня 2017 року, згідно якого ОСОБА_6 в присутності понятих розповів та показав на місці обставини викрадення металевих канатів з території цеху підготовки та правки кріпильних матеріалів ПАТ «Марганецький ГЗК» (а.с.153-154);

висновок судово-товарознавчої експертизи № 248 від 15 червня 2017 року, що ринкова вартість 40 кг лома канатної сталі (клас 13-А вид 502) станом цін на 16 травня 2017 року складає 168 гривень (а.с.157-159);

висновок судово-товарознавчої експертизи № 237 від 10 червня 2017 року, що ринкова вартість 280 кг брухту чорного металу, канатної сталі (клас 13-А вид 502) станом цін на 14 травня 2017 року складає 504 гривні (а.с.161-164);

протокол проведення слідчого експерименту від 20 червня 2017 року, згідно якого підозрюваний ОСОБА_5 в присутності понятих розповів та показав на місці обставини викрадення металевих канатів з території цеху підготовки та правки кріпильних матеріалів ПАТ «Марганецький ГЗК» 14 травня 2017 року та про намагання викрасти металевий канат території цеху підготовки та правки кріпильних матеріалів ПАТ «Марганецький ГЗК» 16 травня 2017 року; відеозапис слідчого експерименту (а.с.165-168, 175);

повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 19 червня 2017 року, яким ОСОБА_6 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (а.с.184-186);

повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 19 червня 2017 року, яким ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України (а.с.187-189);

лист АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про те, що цех підготовки та правки кріпильних матеріалів АТ «Марганецький ГЗК» є охоронюванним об`єктом. Охорону цеху здійснює охоронна організація ПП «Явір-2000» (а.с.222).

Також, в ході судового розгляду були допитані свідки обвинувачення.

Так, свідок ОСОБА_20 розповів суду, що працює водієм мобільної групи загону внутрішньої охорони ПАТ «Марганецький ГЗК». 14 травня 2017 року він слідував за маршрутом руху, і в районі колишньої станції «Роз`їзд-2» побачив автомобіль «Газель» і біля нього трьох людей. Він блокував рух і побачив, що до автомобілю завантажені сім відрізків вантового канату розміром приблизно по два метри, ще два відрізка лежали поряд автомобіля на землі. Завантаженням займалися обвинувачені, водій стояв поряд. Він викликав начальника варти ОСОБА_21 . Додатково пояснив, що колишня будівля станції «Роз`їзд-2» є власністю ПАТ «Марганецький ГЗК».

Свідок ОСОБА_21 розповів, що він працює в загоні внутрішньої охорони ПАТ «Марганецький ГЗК», і що 14 травня 2017 року о 16 годині за викликом свого співробітника водія мобільної групи загону внутрішньої охорони він приїхав на місце події: до будівлі колишньої станції залізничної дороги ПАТ «Марганецький ГЗК» «Роз`їзд-2». Це промислова зона ПАТ «Марганецький ГЗК», поблизу знаходиться цех переробки і правки кріпильних матеріалів. На місці події він побачив автомобіль «Газель» і в автомобілі лежать дев`ять відрізків вантових канатів. Біля автомобіля були двоє чоловіків присутні в судовому засіданні обвинувачені, та водій «Газелі». В наступному затримані на місці події чоловіки пояснили, що вони витягли відрізки канатів з розташованого поблизу цеху, аби здати їх до пункту прийому металобрухту. Ним був складений акт затримання та вилучення. Відрізки канатів здали майстру ЦППКМ ОСОБА_17 .

На запитання обвинуваченого ОСОБА_5 свідок пояснив, що автомобіль «Газель» та викрадені відрізки канатів знаходилися на території промзони, що належить ПАТ «Марганецький ГЗК» та охороняється загоном внутрішньої охорони комбінату.

Свідок ОСОБА_17 суду розповіла, що є старшим майстром цеху переробки і правки кріпильних матеріалів ПАТ «Марганецький ГЗК». 14 травня 2017 року приблизно о 17 годині їй зателефонував начальник цеха і повідомив про крадіжку. Вона приїхала на території «Роз`їду-2», що біля ЦППКМ і побачила автомобіль «Газель», біля якого лежали 9 відрізків вантового канату, двох чоловіків та двох охоронців. Вона впізнала металеві канати, які складувалися на території цеху і спитала у чоловіків, які були виявлені на місці злочину, навіщо вони вкрали канати, і один з них відповів, що немає за що жити. Також пояснила, що територія цеху переробки і правки кріпильних матеріалів огороджена забором з бетонних плит, вільного доступу до цеху немає, всі ворота і центральний вхід завжди зачинені. Територія цеху охороняється спеціалізованою охоронною фірмою «Явір», за межами цеху територія охороняється воєнізованою охороною. Додатково пояснила, що місце, де стояв автомобіль «Газель» та лежали 9 відрізків металевих канатів, знаходиться приблизно метрів за 200 від огорожі цеху.

Також, розповіла, що 16 травня 2017 року в обід на території цеху біля першого крану був затриманий працівниками охоронної фірми «Явір» один з чоловіків, якого вона бачила біля «Газелі» 14 травня 2017 року. Неподалік від нього лежав один відрізок металевого канату.

Свідок ОСОБА_19 суду розповіла, що працює старшим комірником цеху переробки і правки кріпильних матеріалів ПАТ «Марганецький ГЗК». В один з днів травня 2017 року в обідню перерву працівниками охорони на території цеху був затриманий чоловік. Коли вона підійшла, то побачила, що чоловік сидить на землі, неподалік від нього та метрів за 15-20 від основного місця складування лежить відрізок металевого канату. Чоловік не приховував, що хотів вкрасти метал для продажу.

Оцінивши надані стороною обвинувачення докази в порядку ст.323 КПК Україниза своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та неупередженості та керуючись законом, суд приходить до переконання, що пред`явлене ОСОБА_5 і ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні закінченого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» крадіжку і грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину. Закінченим замахом на крадіжку є дії особи, яка викрала майно, але одразу була викрита.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 перенесли 9 відрізків вантових канатів з території цеху переробки і правки кріпильних матеріалів ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» до будівлі колишньої станції залізничної дороги ПАТ «Марганецький ГЗК» Роз`їзд-2, де і почали завантажувати в автомобіль «Газель». Як територія цеху переробки і правки кріпильних матеріалів, так і територія колишньої станції залізничної дороги Роз`їзд-2, належать ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», хоча й охороняються різними охоронними структурами: територія цеху охороняється охоронною організацією ПП «Явір-2000», територія промзони, на якій находиться будівля колишньої залізничної станції Роз`їзд-2 охороняється загоном воєнізованої охорони ПАТ «Марганецький ГЗК».

Отже, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не встигли вивезти майно з охоронюваної території ПАТ «Марганецький ГЗК» та не мали реальної можливості розпорядитися викраденим майном, а тому їх дії необхідно кваліфікувати як незакінчений замах на крадіжку.

Також, суд не погоджується зі стороною обвинувачення в тому, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6 з метою крадіжки металу проникли в інше приміщення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» поняття "інше приміщення" включає різноманітні постійні, тимчасові, стаціонарні або пересувні будівлі чи споруди, призначені для розміщення людей або матеріальних цінностей (виробниче або службове приміщення підприємства, установи чи організації, гараж, інша будівля господарського призначення, відокремлена від житлових будівель, тощо).

Під сховищем слід розуміти певне місце чи територію, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо), а також залізничні цистерни, контейнери, рефрижератори, подібні сховища

тощо.

Не може визнаватися сховищем неогороджена і така, що не охороняється, площа або територія, на яку вхід сторонніх осіб є вільним, а також та, що була відведена та використовується для вирощування продукції чи випасу тварин (сад, город, ставок, поле

тощо).

Отже, суд частково погоджується з доводами ОСОБА_5 , що в його діях відсутня така кваліфікуюча ознака, як проникнення до іншого приміщення, оскільки вбачає в його діях таку кваліфікуючу ознаку, як проникнення до сховища.

Враховуючи викладене, аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_5 повністю доведена та підтверджена сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів, і його дії необхідно кваліфікувати:

- за ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб щодо злочину, вчиненого 14 травня 2017 року у співучасті з ОСОБА_6 ;
- за ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно щодо злочину, вчиненого 16 травня 2017 року.
Вина ОСОБА_6 також доведена та підтверджена сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів. Його дії необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням сховище, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Положеннями ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Суд враховує те, що злочин, який вчинили ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, проходив курс реабілітації в центрі «Найкраще життя», де зарекомендував себе з найкращої сторони, не працює і не має додаткових джерел доходу.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання для ОСОБА_5 судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінено працівником органу пробації як дуже високий, ризик небезпеки для суспільства як високий.

Зважаючи на ступінь тяжкості злочину, його обставини, враховуючи вимоги кримінального закону і передбачені цим законом санкції, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, дуже високий ризик вчинення ним нового злочину, а також те, що він вчинив інкриміновані йому злочини в період іспитового строку, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого є неможливим без ізоляції від суспільства, і йому необхідно призначити міру покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.3 ст.185 КК України із застосуванням положень ч.3 ст.68 КК України щодо призначення покарання за незакінчений злочин.

Суд приймає до уваги, що вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2018 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Зарічного районного суду м.Суми від 04 липня 2016 року у виді 6 місцяв позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

ОСОБА_5 вчинив інкриміновані йому злочини 14 та 16 травня 2017 року, тобто до ухвалення вироку Томаківським районним судом Дніпропетровської області від 31 січня 2018 року. Отже, йому необхідно призначити покарання відповідно до ст.ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він в силу ст.89 КК України вважається раніше судимим, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та місце проживання, не працює, за місцем проживання скарг на нього не надходило.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст.66 КК України, для ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді ризики вчинення повторних кримінальних правопорушень та небезпеки для суспільства оцінено працівником органу пробації для ОСОБА_6 як середні.

Зважаючи на ступінь тяжкості злочину, його обставини, враховуючи вимоги кримінального закону і передбачені цим законом санкції, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням положень ч.3 ст.68 КК України щодо призначення покарання за незакінчений злочин, та положень ст.75 КК України щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.

Шкоду, завдану злочином ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», відшкодовано шляхом повернення викраденого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, витрати на проведення експертиз відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжні заходи до обвинувачених не обиралися.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, приєднати покарання, частково відбуте за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2018 року, і за сукупністю злочинів остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання з 09 жовтня 2017 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.
Речові докази 9 відрізків вантового канату, передані на відповідальне зберігання старшому майстру цеху переробки і правки кріпильних матеріалів ОСОБА_17 , - повернути власнику ПАТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат».
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1