Справа № 495/9868/16-к
№ провадження 1-кс/495/2404/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України - ОСОБА_3 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу, -

В С Т А Н О В И В:

18.05.2018 року прокурор військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу.
В клопотанні зазначено, що військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000051 від 23 грудня 2014 року за підозрою військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 01 вересня 2014 року солдат ОСОБА_4 був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_1 та направлений для її проходження до військової частини НОМЕР_1 , дислокованої у АДРЕСА_1 .
01 вересня 2014 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 298-ос солдат ОСОБА_4 призначений на посаду патрульного за рахунок посади молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії-моториста відділення малих прикордонних катерів відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .
Солдат ОСОБА_4 ,будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст. 1, 3, п. 8 ст. 6, п. 2 ст. 23, п. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був зобов`язаний:
свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;
беззастережно виконувати накази командирів (начальників)
виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;
виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями інструкціями;
неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові;
сумлінно вивчати військову справу , зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України;
вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
28 листопада 2014 року солдату ОСОБА_4 було надано звільнення для збору речей для вибуття у відрядження до ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якого він 29.11.2014 року повинен був повернутись до місця проходження військової служби військової частини НОМЕР_1 .
Проте, 29 листопада 2014 року солдат ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, з метою ухилитися від військової служби на певний час, не з`явився вчасно на службу - до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_1 , без поважних причин тривалістю понад один місяць, ухиляючись від військової служби та проводячи час на власний розсуд.
Таким чином, солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи на посаді патрульного за рахунок посади молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії-моториста відділення малих прикордонних катерів відділу прикордонної служби «Ізмаїл» зазначеної військової частини, 29 листопада 2014 року не з`явився на службу зі звільнення без поважних причин та ухиляється від військової служби понад один місяць.
Дії солдата ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України нез`явлення на службу зі звільнення без поважних причин та ухилення від військової служби понад один місяць.
06 квітня 2015 року стосовно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 складено та направлено за його місцем реєстрації повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.
Окрім того, 06 квітня 2015 року у зв`язку із неможливістю встановити місце знаходження військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 було оголошено у розшук.
Приймаючи до уваги, що з 25 листопада 2014 року по теперішній час підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, переховується від органу досудового розслідування та суду, перешкоджає проведенню слідчих дій, що унеможливлює прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні, то наразі необхідно отримати дозвіл на затримання останнього з метою приводу до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України підозрюваний зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.
Згідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Згідно ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у заходу статті 177 цього Кодексу.
Прокурором та слідчим зазначені обставини доведені.
06 квітня 2015 року стосовно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 складено та направлено за його місцем реєстрації повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.
Окрім того, 06 квітня 2015 року у зв`язку із неможливістю встановити місце знаходження військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_4 було оголошено у розшук.
Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, а тому клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 187-191 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя