Справа №560/248/18
Провадження №1-кп/560/89/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000651 від 13 жовтня 2017 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

В С ТА Н О В И В:

13 жовтня 2017 року біля 02 години, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов на територію господарства ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , де шляхом розбиття віконного скла кулаком руки, через яке проник до житлового будинку, таємно викрав ікону святого ОСОБА_6 , вартістю 360 гривень, непрацюючий мобільний телефон «SIEMENS С72», вартістю 10 гривень, дві сокири з дерев`яною рукояткою, вартістю 150 гривень кожна, одну сокиру без дерев`яної рукоятки, вартістю 100 гривень, праску «Saturn», вартістю 80 гривень, норкову шапку, вартістю 175 гривень, електричну шліфувальну машинку, вартістю 315 гривень, ручну дрель, вартістю 340 гривень та грошові кошти в сумі 2000 гривень, у результаті чого заподіяв ОСОБА_5 , майнової шкоди на загальну суму 3680 гривень.
Крім того, ОСОБА_4 , в ніч на 09 грудня 2017 року близько 01-ї години, повторно, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов в господарство, належне ОСОБА_7 ні, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , де шляхом злому вхідних дверей, проник до нежилого будинку, і здійснив крадіжку шести вишитих рушників вартістю 100 гривень кожен, двох вишитих наволочок вартістю 100 гривень кожна та трьох дерев`яних шкатулок, вартістю 120 гривень кожна, у результаті чого заподіяв ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму1160 гривень.
Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду показання, що дійсно він, при зазначених в обвинувальному акті обставинах, 13 жовтня 2017 року проник до будинку ОСОБА_8 , знаючи, що останнього немає вдома, звідки викрав ікону, телефон, праску та інші речі і грошові кошти. Крім того, 09 грудня 2017 року він проник до нежилого будинку ОСОБА_7 , що знаходиться в с. Бережниця Дубровицького району Рівненської області, звідки також викрав рушники та наволочки, про вчинене дуже шкодує..
Від потерпілого ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України без його участі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.
Від потерпілої ОСОБА_7 до суду надійшла заява про розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України без її участі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. З приводу міри покарання, покладається на розсуд суду.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Судом зроблений висновок про те, що вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведено повністю, а дії кваліфіковані вірно за ч.3 ст.185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаного з проникненням в житло..
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним відповідно до ст. 12 КК є тяжким злочином.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 визначених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, харатеристику обвинуваченого по місцю проживання, згідно якої він характеризуються посередньо. Суд приймає до уваги також те, що обвинувачений повністю визнавши свою вину, щиро розкаявся та надав показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчинених ним кримінального правопорушення, що свідчить про його небайдужість до наслідків, що настали, а тому вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.
Також суд, враховуючи характеризуючі дані про обвинуваченого, які свідчать про соціально значиму поведінку його до і після вчинення кримінального правопорушення, думку потерпілих, які не наполягали на його ізоляції від суспільства, добровільне відшкодування шкоди, враховуючи висновок органу пробації відносно обвинуваченого, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , без відбування покарання у виді позбавлення волі та вважає за можливе застосувавши ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, із встановленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде відповідати тяжкості злочину та особі обвинуваченого, сприяти виправленню та попередженню у вчиненні ним нових злочинів.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальних витрат на залучення експертів немає.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку у 1 (один) рік, не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.
Речові докази:
- шість вишитих рушників; дві вишиті наволочки; три дерев`яні шкатулки, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_7 - повернути власнику ОСОБА_7 .
- ікону святого Миколая Чудотворця; непрацюючий телефон марки "SIEMENS С72", які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 повернути власнику - ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1 .