н/п 1-кс/640/7117/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.07.2018 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на майно, яке вилучене 25.06.2018 під час проведення обшуку службових приміщень Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, а саме: журнал обліку наказів, директив та розпоряджень начальника Харківського гарнізону; справа №3 т.2 Вхідне листування Харківського гарнізону; журнал реєстрації вхідних документів Харківського гарнізону; справа №2 Розпорядження начальника Харківського гарнізону; журнал реєстрації вихідних документів Харківського гарнізону; справа №1 т.1 Накази начальника Харківського гарнізону; справа №4 вихідне листування Харківського гарнізону; копія витягу з наказу №357 від 12.03.2018.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання прокурора приходить до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Однак, всупереч ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні прокурора про арешт майна не зазначено відповідне обґрунтування необхідності арешту майна та документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
В тому числі, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, а саме документація, яка зазначена в прохальній частині клопотання, не конкретизована, тобто не зрозуміло, що містить в собі справи № 1-4 та за який період часу вказана документація.
Так, не конкретизація вилученого майна, об`єктивно позбавляє слідчого суддю можливості надання судження доцільності його арешту для досягнення дієвості кримінального провадження у відповідності до ч.1 ст.131 КПК України та унеможливлює доведення прокурором того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора та що може бути виконане завдання для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.
Вказані підстави позбавляють слідчого суддю в повній мірі дослідити докази, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання та прийняти рішення по справі.
Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків у строк 72 години.
Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити прокурору право звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, відповідно до вимог ст. 171 КПК України у встановленому порядку.
На підставі викладеного і керуючись ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя - ОСОБА_1