У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 171 000 300 108 67 від 14 серпня 2017 року ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2018 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
- 31.07.2003 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
- 18.04.2005 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
- 11.11.2009 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;
- 12.10.2010 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 05.12.2013 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, який звільнений 12.05.2015 по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участі прокурора обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирішено питання речового доказу у провадженні.

За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 13.08.2017, приблизно 16 год. 20 хв., знаходячись у приміщенні ТЦ Даринок по вул. Біломорській, 1 в м. Києві, побачив на столі адміністратора меблевого магазину мобільний телефон марки Iphone 6s, у цей час в ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії є таємними для оточуючих, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_8 відволіклась, повторно, таємно викрав мобільний телефон Iphone 6s, вартістю 8.000 грн., що належить ОСОБА_8 , і, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , утримуючи вказане майно при собі, вийшов з приміщення ТЦ Даринок по вул. Біломорській, 1 в м. Києві, тим самим довівши свій злочинний умисел до кінця, після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Не погоджуючись з вироком суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, в апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини та кваліфікацію правопорушення, вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та просить вирок Деснянського районного суду міста Києва від 28.03.2018 стосовно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує, що приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції вказав на наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття, перебування на утриманні непрацездатної матері, 1957 року народження, яка є пенсіонеркою і має ряд тяжких захворювань, разом з тим судом не дано належної оцінки даним про особу обвинуваченого, який має п`ять непогашених судимостей за корисливі злочини та злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, не займається суспільно-корисною працею, у повній мірі не враховано судом і конкретні обставини провадження.
Одночасно звертається увага, що судом не обґрунтовано у вироку застосування до обвинуваченого максимального строку покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, виходячи з конкретних обставин провадження, тяжкості злочину, одного епізоду злочинної діяльності, поверненні викраденого, у зв`язку з чим таке покарання, на переконання прокурора, можна вважати занадто суровим і неспівмірним протиправному діянню та особі.
Потерпіла ОСОБА_8 про дату, час та місце розгляду провадження повідомлена у передбачений кримінальним процесуальним законом спосіб, неявка якої в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження.
Заслухавши доповідь головуючої судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, у повному обсязі, пояснення обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим, дослідивши дані, що характеризують особу обвинуваченого і додатково надані дані, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України, в межах апеляційної скарги в обсязі, підтриманому прокурором у суді апеляційної інстанції.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, докази в якому, окрім показань обвинуваченого та даних про його особу, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.
Порушень вимог закону при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися, колегія суддів не вбачає, не посилається на них і прокурор в апеляційній скарзі, дотримуючись вимог ч. 2 ст. 394 КПК України, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - не перевіряється, відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України.
Досліджуючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, яке, на думку прокурора, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, - колегія суддів дійшла до таких висновків.
Як указують положення ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.
Призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у повній мірі відповідає вказаним загальним засадам призначення покарання.
Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання судом першої інстанції були враховані ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про його особу, що неодноразово притягався до відповідальності, однак на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив нове умисне кримінальне правопорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом встановлено - рецидив злочинів.
Вказані обставини і дали підстави для призначення ОСОБА_6 покарання у максимальних межах, встановлених в санкції ч. 2 ст. 185 КК України, з послідуючим звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з встановленням іспитового строку - 3 роки, з покладенням обов?язків, передбачених ст. 76 КК України, з урахуванням обставини, що пом?якшує його покарання - щире каяття, з чим погоджується і колегія суддів, виходячи також з посткримінальної поведінки ОСОБА_6 , який після ухвалення вироку протягом року ні в чому негативному себе не проявив.
Приймає суд апеляційної інстанції до уваги і зміни в сімейному стані обвинуваченого: ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мама - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Як указує в апеляційній скарзі прокурор, викрадене майно повернуто потерпілій.
Цивільний позов у провадженні не заявлений.
За наведеним, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах, встановлених в санкції ч. 2 ст. 185 КК України, зі звільненням від його відбування, з встановленням іспитового строку з максимальною тривалістю, регламентованою ч. 4 ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, в умовах виконання постійного та обов?язкового контролю за його поведінкою, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто саме таке як і просив прокурор у провадженні ОСОБА_10 , яка брала участь у судовому засіданні 28.03.2018, що, на переконання колегії суддів, не підлягає ревізії прокурором ОСОБА_5 однаковим за своїм процесуальним статусом з прокурором ОСОБА_10 .
За викладеним, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, задоволенню не підлягає.
Доля речових доказів вирішена у порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 171 000 300 108 67 від 14 серпня 2017 року ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2018 стосовно ОСОБА_6 - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
С У Д Д І:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3