Справа № 362/4207/17
Провадження № 1-кп/362/106/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника служби у справах дітей та сім"ї Васильківської районної державної адміністрації Київської області - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000906 від 13.06.2017 р. відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кожухівка, Васильківського району, Київської області, українця, громадянина України, не навчається, що має неповну середню освіту, неодруженого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

13.06.2017 р., близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в с. Кожухівка, Васильківського р-ну, Київської області, поряд з озером, неподалік вулиці Кільцевої, помітив неповнолітнього ОСОБА_8 , 2006 р.н., який під`їхав до вищевказаного озера на велосипеді чорно-білого кольору марки Ардіс «Фолд», що належить його батьку ОСОБА_9 .
У цей час, у неповнолітнього ОСОБА_7 виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливого мотиву та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що його дії будуть помічені сторонніми особами, ОСОБА_7 підійшов в притул до ОСОБА_10 і схопив обома руками за рульову раму велосипеду марки Ардіс «Фолд», та шляхом ривка, діючи відкрито, вирвав з його рук ОСОБА_11 .
Не реагуючи на зауваження та прохання неповнолітнього ОСОБА_8 повернути майно потерпілого, ОСОБА_7 сів на велосипед марки Ардіс «Фолд», та поїхав у невідомому напрямку, та у подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 1447 гривень.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №313 від 14.06.2017 р. Комунального закладу Київської обласної ради «Обласного психіатрично-наркологічного медичного об`єднання» відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз ОСОБА_7 , страждав під час скоєння інкримінованих йому дій та в даний час страждає на розлад особистості емоційно нестійкого (імпульсивного) типу зі стійкою декомпенсацією та деліквентною поведінкою. ОСОБА_7 не міг під час скоєння інкримінованих йому дій та не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними.
ОСОБА_7 не страждає на хронічний алкоголізм та наркоманію.
ОСОБА_7 за своїм психічним станом становить помірну суспільну небезпеку і тому потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізацію до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_7 , за своїм психічним станом на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, а також по теперішній час не міг і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може предстати перед судом, за станом здоров`я не може бути присутнім під час судового засідання, а також те, що під час досудового слідства були проведені всі необхідні слідчі дії для всебічного та неупередженого з`ясування обставин вчиненого суспільно-небезпечного діяння та особи ОСОБА_7 , а також обставин, характеризуючих психічне захворювання останнього, а тому необхідно застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно підозрюваного ОСОБА_7 , просив його задовольнити.
Хворий ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у скоєному визнав та заперечив проти задоволення даного клопотання.
Законний представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти даного клопотання, вважає, що її син не потребує даного лікування, вважає, що достатньо її нагляду та вона сама забезпечить йому лікування. Проте зазначає, що в квітні 2018 р. син знову скоїв крадіжку.
Представник служби у справах дітей та сім"ї Васильківської районної державної адміністрації Київської області - ОСОБА_6 , в судовому засіданні показала, що інформація про протиправну поведінку ОСОБА_7 відсутня, місце проживання його невідоме. При вирішенні даного клопотання покладається на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_5 вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення, а саме до неповнолітнього ОСОБА_7 необхідно застосувати амбулаторне психіатричне примусове лікування під наглядом райпсихіатра та матері.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

З урахуванням положень статей 3, 25 Закону України №1489-ІІІ, а також п. 5 принципу 18 додатка до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 18 лютого 1992 р. №46/110 «Захист осіб із психічним захворюванням та поліпшення психіатричної допомоги», якими передбачено, що пацієнт і його представник мають право бути присутнім на будь-якому слуханні, брати в ньому участь та бути вислуханими.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03.06.2005 р. суди повинні забезпечувати участь у судовому засіданні захисника та особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру (за винятком випадків, коли цьому перешкоджає характер її захворювання), або ж отримувати письмову відмову в разі її небажання бути присутньою. У разі участі особи в судовому засіданні при розгляді справи суду належить опитувати її про обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння та давати відповідну оцінку цим показанням з урахуванням інших зібраних у справі доказів.

Зі змістом положень КК України, законів від 22 лютого 2000 р. №1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» та від 19 листопада 1992 р. №2801-ХІІ «Основи законодавства України про охорону здоров`я» метою застосування примусових заходів медичного характеру і примусового лікування є:

1)вилікування чи поліпшення стану здоров`я осіб, названих у статтях 19, 20, 76, 93 та 96 КК України;

2)запобігання вчиненню зазначеними особами нових суспільно-небезпечних діянь (злочинів), відповідальність за які передбачена нормами КК України.

Виходячи з принципу презумпції невинуватості у вчиненні злочину, закріпленого у ст. 62 Конституції України, ст. 2 КК України, ч. 2 ст. 15 КПК України, а також із сформульованого у ст. 3 Закону України №1489-ІІІ принципу презумпції психічного здоров`я людини (згідно з яким кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених зазначеним та іншими законами) судам слід мати на увазі, що до набрання законної сили судовим рішенням про неосудність особи і застосування до неї примусових заходів медичного характеру вона не обмежується в правах, якими наділена згідно з Конституцією і законами України.

З огляду на вимоги статтей 19, 94 КК України, ст. 19 Закону України №1489-ІІІ до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 в період інкримінованих йому дій та в теперішній час не міг і не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому є неосудним.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Враховуючи вищевикладене, та ту обставину, що суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, яке передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, мали місце і вчинені ОСОБА_7 в стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечних діянь потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення останнім суспільно - небезпечних діянь, слід застосувати до нього примусові заходи медичного характеру.

Визначаючи, відповідно до ст.94 КК України та п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 червня 2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати ОСОБА_7 , суд враховує характер та тяжкість його захворювання, тяжкість вчиненого ним діяння, ступінь небезпечності особи ОСОБА_7 для себе та інших осіб, характер та обставин вчиненого ним діяння, висновок КЗ КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз №313 від 14.06.2017 р., відповідно до якого комісія прийшла до висновку, що він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування у психіатричній лікарні зі звичайним наглядом.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст.2, ч.2 ст. 19, ст.93-94 КК України, п.1 ч.1 ст. 503, ст. 512, ч.2 ст. 513 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кожухівка, Васильківського району, Київської області, українця, громадянина України, не навчається, що має неповну середню освіту, неодруженого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, примусові заходи медичного характеру у виді примусового лікування у психіатричній лікарні зі звичайним наглядом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1