Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
394/396/18
1-кп/394/58/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

захисника-адвоката: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новоархангельськ кримінальне провадження № 1-кп/394/58/18, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 26 березня 2018 року за № 0000134 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Називаєвськ Омської області, українця, громадянина України, не одруженого, утриманців і пільг не має, освіта середня, не працюючого, військовозобов`язаного, стан здоров`я задовільний, судимого Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за 31.10.2014 року за ч.3 ст. 297 КК України, звільненого умовно-достроково 13.12.2017 року Ленінським районним судом Кіровоградської області з не відбутим терміном покарання 11 місяців 17 днів, мешканця АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 125 КК України та ч.2 ст.15 ч. 2 ст.194 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив закінчений замах на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу та умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я за таких обставин:

25 березня 2018 року близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_6 перебував на території домоволодіння своєї матері ОСОБА_4 , що розташоване по АДРЕСА_1 і між ними на побутовому ґрунті виникла сварка. В цей час у ОСОБА_6 виник умисел спрямований на знищення житлового будинку ОСОБА_4 шляхом підпалу. З цією метою ОСОБА_6 пішов до приміщення сараю, де взяв полімерну каністру з легкозаймистим нафтопродуктом зміненим в результаті випаровування світлого нафтопродукту (бензин, гас, дизельне паливо), з якої діючи умисно, облив стіни житлового будинку зовні та майно в одній з кімнат будинку. Після чого залишив приміщення житлового будинку.

Продовжуючи свої протиправні дії, усвідомлюючи, що ОСОБА_4 є людиною похилого віку, проживає сім`єю з неповнолітнім онуком, якому є піклувальником, достовірно знаючи про відсутність в останньої будь-якого іншого житла та діючи із спонукань помсти, обвинувачений, ігноруючи протидію власниці домоволодіння ОСОБА_4 , яка намагалася його зупинити, за допомогою сірників здійснив підпал.

Обвинувачений вчинив усі дії, виконати які вважав за необхідне для досягнення злочинної мети знищення житлового будинку вогнем.В подальшому завдяки зусиллям власниці домоволодіння ОСОБА_4 пожежу було ліквідовано.За таких обставин ОСОБА_6 не досяг злочинного результату з причин, що не залежали від його волі.

Крім цього, цього ж дня, ОСОБА_6 , будучи роздратований поведінкою ОСОБА_4 та маючи до останньої особисту неприязнь, обвинувачений облив свою матір з тієї ж полімерної каністри, потрапив на верхній одяг в області тулуба та лівої руки останньої. Після чого, він, маючи намір заподіяти ОСОБА_4 тілесні ушкодження, умисно кинув у її бік запалений сірник, внаслідок чого на потерпілій почав горіти одяг, який остання самотужки загасила. Внаслідок протиправних дій обвинуваченого, потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляд опікової рани лівої кисті другого ступеня, площею 1 %, що мають ознаки легких з короткочасним розладом здоров`я на термін більше шести діб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним злочинів, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати, він зрозумів всю протиправність своєї поведінки, просив призначити мінімальне покарання.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. При цьому, суд вважає показання обвинуваченого правдивими і кладе їх в основу вироку.
Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав повністю, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України вважає недоцільним дослідження інших доказів про вищевказані обставини справи, оскільки такі обставини ніким не оспорюються
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, потерпіла та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Судом ухвалено обмежитись допитом обвинуваченого та дослідити документи, які характеризують його особу.

Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Органом досудового слідства і судом дотримано процесуальних умов зібрання, дослідження і закріплення цих доказів відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд, вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Суд, заслухавши обвинуваченого, його захисника, прокурора, потерпілу, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що ОСОБА_6 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та закінчений замах на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, його дії правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.2 ст. 125 КК України та ч.2 ст.15 ч. 2 ст.194 КК України і суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення і кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст. 125 КК України та ч.2 ст.15 ч. 2 ст.194 КК України.

Згідно ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, яке виразилось у тому, що він визнав свою вину та щиро жалкує про скоєння ним кримінального правопорушення, засуджує свою протиправну поведінку, в процесі досудового та судового розгляду справи давав правдиві показання, які посприяли органам правосуддя встановити істину по справі, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд керується вимогами ст. 65 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує його особу, що по місцю проживання характеризується посередньо, у лікарів нарколога, психіатра на "Д" обліку не перебуває, згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 08.05.2018 року психічним захворюванням в момент вчинення злочину не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, є осудним, військовозобов`язаного, утриманців і пільг немає, характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, що відповідно до положень ст. 12 КК України відносяться до категорії невеликої тяжкості та тяжкого злочину, ту обставину, що обвинувачений, маючи не зняту та не погашену судимість вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення, з невідбутим терміном покарання 11 місяців 17 днів, а тому остаточне покарання йому слід призначити у відповідності до вимог ст.ст. 70, 71, 72 КК України, за сукупністю злочинів та вироків, частково приєднавши невідбуте покарання за вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 31.10.2014 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид у співвідношенні, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Згідно ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини КК України. При цьому, суд не знаходить підстав для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, з застосуванням ст. 69 КК України.
Разом з тим, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року передбачено, що у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
Враховуючи вказані обставини, оцінюючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, суд вважає, що виправлення засудженого неможливе без ізоляції від суспільства, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в місцях позбавлення волі, тому відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, з відбуванням в кримінально-виконавчій установі, саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам. Це покарання має застосовуватися до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого.
Долю речових доказів по справі змиви та контрольний змив, запаковані до пакету № 0997624, дві полімерні баклажки, запаковані до пакету № 3273879, дві кофти та штани, запаковані до пакету № 3273880, жіночу куртку та штани, запаковані до пакету № 4158196, які знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів Новоархангельського ВП суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за залучення експерта у даному кримінальному провадженні становлять 6006 грн 00 коп., які, відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Цивільний позов по справі не заявлено. Арешт на майно в даній справі не накладався.

Що стосується запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого у виді тримання під вартою, строк дії якого на даний час продовжений, то підстав для зміни або скасування запобіжного заходу суд не вбачає, відповідних клопотань від сторін не надійшло, і тому дію запобіжного заходу слід продовжити до набрання вироком законної сили.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -
у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 125 КК України та ч.2 ст.15 ч. 2 ст.194 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст.125 КК України у виді обмеження волі строком на 2 /два/ роки.

- за ч. 2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 /три / роки 6 /шість/ місяців.

Згідно ст.70 КК України шляхом поглинання покарань призначити остаточне покарання з урахуванням положень ст. 72 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 /три / роки 6 /шість/ місяців.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання у виді 3 /три / роки 6 /шість/ місяців позбавлення волі частково приєднати ОСОБА_6 невідбуту частину покарання за вироком Новоархангельського районного суду від 31.10.2014 року і призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки 3 /три/ місяці.
Міру запобіжного заходу, обрану ОСОБА_6 , у виді тримання під вартою - залишити до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту взяття під варту, тобто з 27.03.2018 року, який зарахувати в строк відбування покарання.
Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати по справі в розмірі 6006 грн. 00 коп.

Речові докази в даному кримінальному провадженні, а саме - змиви та контрольний змив, запаковані до пакету № 0997624, дві полімерні баклажки, запаковані до пакету № 3273879, які знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів Новоархангельського ВП знищити, а дві кофти та штани, запаковані до пакету № 3273880, жіночу куртку та штани, запаковані до пакету № 4158196, які знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів Новоархангельського ВП - повернути за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоархангельський районний суд протягом 30 (тридцяти) діб з моменту його проголошення.

Вручити обвинуваченому та прокурору копію вироку негайно після його проголошення. Інші учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно
Суддя ОСОБА_1