УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2018 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
Під час досудового розслідування встановлено, що посадові особи ТОВ «Інтек-НК» шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами компанії «Snaga Inc», у зв`язку з чим виникла необхідність у проведенні допиту в якості свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження вмотивована тим, що ОСОБА_4 неодноразово викликався до Запорізької місцевої прокуратури № 2 для допиту в якості свідка, однак останній не з`являється, а також на те, що ОСОБА_4 може дати показання, які мають значення для кримінального провадження,
В судове засідання ініціатор клопотання не з`явився.
Дослідивши надані прокурором матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання недоведеним, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 139 КПК України, в разі неявки без поважних причин, викликаного у встановленому порядку підозрюваного, обвинуваченого, свідка, або не повідомлення ними про причини свого неприбуття, до вказаних осіб може бути застосовано привід.
За нормами ст. 140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Рішення про здійснення приводу під час досудового розслідування приймається слідчим суддею у формі ухвали за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Частина шоста згаданої статті передбачає, що повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду.
Частина восьма цієї ж статті визначає, що особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.
Із змісту ст. 136 КПК України вбачається, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Мотивуючи своє клопотання про здійснення приводу свідка ОСОБА_4 , прокурор послався на те, що останній неодноразово викликався до Запорізької місцевої прокуратури № 2, але жодного разу не з`явився і причин неявки не повідомив.
Наведені доводи прокурора не можуть бути прийняті судом до уваги, так як суду не надано доказів належного підтвердженням отримання ОСОБА_4 повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом.
Так, до клопотання прокурора приєднано корінець повістку, в якій зазначено, що ОСОБА_4 викликається до Запорізької місцевої прокуратури № 2 на 23.07.2018 року в якій зазначено - направлено поштою, але копію квитанції, яка є підтвердженням факту направлення ОСОБА_4 поштового відправлення із повідомленням, а також самого повідомлення про вручення поштового підправлення, тобто доказу на підтвердження вручення повістки адресату, до клопотання долучено не було.
За таких обставин, суд вважає, що відсутні докази ухилення свідка ОСОБА_4 від явки до прокурора на 23.07.2018 року.
Що стосується викликів ОСОБА_4 до Запорізької місцевої прокуратури № 2 на 10.08.2018 року та на 05.09.2018 року, то в матеріалах кримінального провадження, які були надані в розпорядження слідчого судді відсутні відомості, що вказані повістки були вручені відповідно до вимог ч. 2 ст. 135 КПК України, тобто дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи, а лише зазначено у корінцях повістках надано для передання.
З огляду на викладене та враховуючи, що обов`язковою умовою для застосування до свідка приводу є наявність підтвердження отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом (ч. 1 ст. 136 КПК України), суд вважає, клопотання прокурора задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 140, 142 КПК України,

УХВАЛИВ:
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1