Справа № 538/182/17
Провадження №1-кп/549/2/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2018 року смт.Чорнухи
Суддя Чорнухинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000843 від 03.11.2016 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Васильки Лохвицького району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, освіта середня-спеціальна, в порядку ст.89 КК України не судимого,
про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

встановив :

04 червня 2018 року прокурор Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернулася в Чорнухинський районний суд Полтавської області з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України в межах кримінального провадження № 0000843 від 03.11.2016 року.
Клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що обвинуваченому ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області 20.01.2017 обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 13.03.2017 року під час підготовчого судового засідання ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб до 17.05.2017. Ухвалами Чорнухинського районного суду Полтавської області неодноразово продовжувався термін тримання його під вартою. Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 04.04.2018 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжено на 60 діб, строк дії якого закінчився 02.06.2018 року.
Наголошує, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, враховуючи, що мета, підстави, що стали обставинами для обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування та судового провадження є й надалі актуальними, наведені свідчення свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, тому просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .
Прокурор в судовому засідання підтримала своє клопотання, зазначивши, що на момент судового розгляду будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, відсутні. Просила задовольнити клопотання та обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном два місяці.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заявленого прокурором клопотання. Захисник вказав, що обвинувачений ОСОБА_4 має на утриманні малолітню дитину та стійкі соціальні зв`язки, на обліку у лікаря нарколога не перебуває та з`являється на виклики суду. Вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час відпали, тому ОСОБА_4 необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід - домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_4 погодився з думкою захисника та просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.
В провадженні Чорнухинського районного суду Полтавської області на розгляді перебуває кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України.
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.01.2017 року застосовано щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів по 18.03.2017 року включно.
Ухвалами Чорнухинського районного суду від 13.03.2017, 16.05.2017, 20.06.2017, 17.08.2017, 16.10.2017, 12.12.2017, 05.02.2018, 04.04.2018 обвинуваченому ОСОБА_4 неодноразово термін тримання під вартою було продовжено.
04 квітня 2018 року ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою терміном на 60 діб до 02 червня 2018 року включно.
01 червня 2018 року в судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 подав заяву про відвід головуючого судді в даному кримінальному провадженні. Оскільки в Чорнухинському районному суді Полтавської області неможливо утворити склад суду для розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_1 , Чорнухинський районний суд негайно звернувся до Апеляційного суду Полтавської області з поданням про передачу провадження до іншого суду. В зв`язку з чим в судовому засіданні оголошено перерву.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 04.06.2018 подання Чорнухинського районного суду Полтавської задоволено та передано кримінальне провадження за заявою захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_1 на розгляд до Пирятинського районного суду Полтавської області.
Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 05.06.2018 у задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_1 в кримінальному провадження № 0000843 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст.307, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 317 КК України відмовлено.
05 червня 2018 Чорнухинським районним судом Полтавської області розпочато розгляд клопотання прокурора Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .
Судом встановлено, що 02 червня 2018 року термін тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчився і обвинуваченого було звільнено з-під варти, однак ризики які стали підставою для обрання запобіжного заходу продовжують існувати.
З наданих прокурором матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , маючи корисливий умисел, направлений на незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав, зберігав з метою збуту та збував особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, чим вчинив злочини передбачені ч.2 ст.307, ч.2 ст. 309 , ч.1 ст.317 КК України.

Доводячи необхідність у обранні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою стороною обвинувачення вказано на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України і з метою забезпечення належної процесуальної поведінки останнього, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які були залучені під час проведення обшуку, з метою зміни їх показань на його користь та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому його перебування вдома може призвести до вчинення іншого кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів.
Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, запобігання спробам: переховуватися ним від суду, а також, запобігання вчиненню ним інших кримінальних правопорушень. Знаючи невідворотність покарання у частині можливого позбавлення волі, може переховуватися від слідства та суду.
Згідно ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.
Відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При цьому, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого тощо.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Відповідно до ст.5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин. Про це наголошується в рішенні Європейського суду з прав людини від 13 серпня 1990 року по справі «Фокс та інші проти Сполученого Королівства».
Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
При визначенні виду можливого запобіжного заходу суд враховує, існування встановлених в судовому засіданні ризиків та вважає необхідним відносно ОСОБА_4 застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки будь-який більш м`який запобіжний захід, не може запобігти доведеним ризикам і забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та вказане в повній мірі відповідає меті такого запобіжного заходу та меті позбавлення особи свободи, як можливому законному випадку порушення такого права, передбаченому абз. с) ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод.
Суд вважає, що і на теперішній час існують ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду та/або вчинити інші злочини. Ці висновки суду ґрунтуються на тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого тяжкого злочину, санкція однієї з статтей КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.
Врахувавши викладене суддя дійшов висновку про необхідність застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу - тримання під вартою строком на 60 діб.
Вирішуючи питання про можливість застосування застави, як альтернативного запобіжного заходу, суд звертає увагу, що можливість не застосування такого запобіжного заходу є дискреційним правом суду, та визначається за сукупністю встановлених судом обставин.
Випадки визначені ч.4 ст.183 КПК України в ході судового засідання щодо розгляду даного клопотання судом не встановлено, тому керуючись кримінальним процесуальним законом, зокрема ст.ст. 182-183 КПК України визначаю розмір застави у виді 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює сумі еквівалентній 88 100 (вісімдесят вісім тисяч сто) гривень (станом на 01 січня поточного року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1762 грн.).
У разі внесення розміру визначеної застави на підозрюваного відповідно до ст.194 КПК України будуть покладені наступні обов`язки : прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Порядок внесення застави та як наслідок звільнення особи з-під варти здійснюється у порядку ст.202 КПК України.
У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника щодо обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 94, 176,178, 193, 196, 198, 205 КПК України, суд ,

у х в а л и в :

Клопотання прокурора Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження № 0000843 від 03.11.2016 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) діб починаючи з 06 червня 2018 року до 04 серпня 2018 року включно.
Визначити розмір застави ОСОБА_4 у вигляді 50 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб ( 50 х 1 762,00)- у сумі 88100,00 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок:
одержувач ТУ ДСА в Полтавській області,
код 26304855,
Банк одержувача ДКСУ м. Київ,
МФО 820172,
рахунок 5950,
призначення платежу: Чорнухинський районний суд Полтавської області, ухвала суду від 06 червня 2018 року №538/182/17, обвинувачений ОСОБА_4 , застава.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти звільнити.
Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене законом покарання до 10 років позбавлення волі, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого; забезпечувати явку, належно повідомленого обвинуваченого, до суду; повідомляти суд про причини неявки обвинуваченого.
Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суд про зміну свого місця проживання або перебування.
Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Копію ухвали надати учасникам процесу та направити до відповідного ІТТ та слідчого ізолятора для виконання.
Визначити строк дії ухвали до 04 серпня 2018 року включно.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: