ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6884/18
провадження № 1-кп/753/1248/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Іванків Бориспільського району Київської області, українки, громадянки України, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 29 червня 2017 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ Ланос», н.з. НОМЕР_1 , рухалась по проїзній частині Бориспільського шосе зі сторони Харківської площі в напрямку м. Бориспіль в м. Києві. В салоні вказаного автомобіля «ЗАЗ Ланос» н.з. НОМЕР_1 на задньому пасажирському сидінні перебувала малолітня ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В цей час попереду вищевказаного в попутному з ним напрямку рухався автомобіль «Toyota Rav4», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 .

Під час руху водій ОСОБА_5 допустила порушення вимог Правил дорожнього руху України, а саме: п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, правильно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення і кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі; п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.3: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 13.1: водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу, повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу п. 21.11: забороняється перевозити: підпункт «б»: дітей, зріст яких менше 145 см. або тих, що не досягли 12-річного віку, у транспортних засобах, обладнаних ременями безпеки, без використання спеціальних засобів, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_5 виявились в тім, що вона, керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ Ланос» н.з. НОМЕР_1 , рухалась по вищевказаній проїзній частині, проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрала безпечну швидкість керованого нею автомобіля, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, при виникненні небезпеки для руху, чим для ОСОБА_5 являвся автомобіль «Toyota Rav4», н.з. НОМЕР_2 , який вона об`єктивно спроможна була виявити, не обрала безпечної дистанції до попутно рухаючогося автомобіля, не вжила заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого нею автомобіля, об`їзду перешкоди, а продовжувала рух далі, внаслідок чого в районі електроопори № 122 по Бориспільському шосе в м.Києві, скоїла зіткнення з автомобілем «Toyota Rav4», н.з . НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який знаходився попереду в попутному з нею напрямку.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди малолітня пасажир автомобіля «ЗАЗ Ланос» н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 отримала тяжке тілесне ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи, під час первинно відомого звернення по медичну допомогу, з урахуванням даних послідуючого стаціонарного лікування та проведених оперативних втручань у ОСОБА_6 клінічними лікарями були виявлені такі тілесні ушкодження: а) відкрита травма лівого передпліччя: рана визначена клінічними лікарями як забійна) тильної поверхні в нижній третині (0.5х0.5х0.5 см.), яка сполучається з ділянками переломів дистальних відділів лівої променевої та ліктьової кісток (зі зміщенням); б) закрита черепно-мозкова травма: множинні садна та синці обличчя (без опису морфології); рани (визначені клінічними лікарями як різані, наслідками загоєння яких є рубці, виявлені під час проведення судово-медичного огляду) в лівій вилично-щічній ділянці (у кількості 20-25); на шкірі верхньої губи справа (на 1.1 см.) вгору від червоної кайми на 0.8 см. вправо від серединної лінії та на 0.7 см. вгору від червоної кайми, вліво від правого кута рота), в лобній ділянці (на0.2 см.) вгору від верхнього краю голівки лівої брови); в лобній ділянці по серединній лінії; на шкірі верхньої губи у лівого кута рота (вгору від червоної кайми); перелом кісток носа (з крововиливами в проекції перелому); струс головного мозку; в) рана (визначена клінічними лікарями як «рубана») у ділянці верхньої поверхні лівого плечового суглобу (наслідком загоєння якої є рубець, виявлений під час проведення судово-медичного огляду).

Характер та відома морфологія виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові данні та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказані тілесні ушкодження утворилися(різані рани за рахунок дії предметів, яким притаманні ріжучі властивості на кшталт уламків скла: рана у ділянці лівого плечового суглобу за рахунок дії твердого предмету, решта за рахунок ударної дії тупих предметів), у строк, вказаний у постанові, внаслідок автомобільної травми травма пасажира (у салоні) автомобіля, який рухався, під час його зіткнення з перешкодою (іншим транспортним засобом). Тілесні ушкодження вказані у п. б) даних підсумків відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.

Будучи допитаною в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину свою у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, щиро розкаялась та пояснила, що в червні 2017 року, дата вказана в обвинувальному акті відповідає дійсності, зранку вона їхала на автомобілі «Ланос» зі своєю племінницею ОСОБА_6 . ОСОБА_5 не дотрималась безпечної дистанції та інтервалу, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Тойота РАВ4».
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 підтвердила, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи, щиро розкаялась.
Обвинувачена ОСОБА_5 не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що вона правильно розуміє зміст пред`явленого їй обвинувачення та не заперечувала про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченій та іншим учасникам процесу порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченої ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
Дії обвинуваченої ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покараннявідповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який кримінальний закон відносить до тяжкого злочину, необережну форму вини вчиненого діяння, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які його обтяжують, а також дані, що характеризують особу обвинуваченої, позицію потерпілої щодо призначення покарання, яка не наполягала на позбавленні волі, тому суд вважає за можливе звільнити її від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку, вважаючи таке покарання необхідним, достатнім і справедливим для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Вирішуючи питання доцільності призначення обвинуваченій додаткового покарання, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи особу обвинуваченого, ступінь тяжкості та наслідки вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про доцільність застосування зазначеного додаткового покарання.
Разом з тим, в судовому засіданні обвинуваченою ОСОБА_5 було заявлено клопотання про звільнення її від відбування як основного, так і додаткового покарань на підставі положень п. ґ) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 р.», оскільки вона являється пенсіонером.
Прокурор не заперечував щодо застосування до обвинуваченої ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2016 році», однак просив не звільняти її від додаткової міри покарання. Потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти заявленого клопотання.
Відповідно до положень п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 р.» - звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»
Оцінивши можливість звільнення обвинуваченої від відбування основного покарання на підставі положень Закону України «Про амністію у 2016 р.», суд встановив, що обвинувачена ОСОБА_5 досягла пенсійного віку, 10.06.2017 року їй виповнилось 67 років, обвинувачується у скоєнні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким необережним злочином. Заборон щодо застосування положень Закону України «Про амністію у 2016 р.» до ОСОБА_5 судом не встановлено.
Обговорюючи питання щодо можливості звільнення ОСОБА_5 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд, враховуючи обставини справи, вищезазначені наслідки скоєного злочину, вік обвинуваченої, вважає за недоцільне застосовувати положення Закону України «Про амністію у 2016 р.» до додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Таким чином, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання на підставі положень п. «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 р.».
Судові витрати по оплаті судових експертиз підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
Застосувати до ОСОБА_5 ст.75 КК України та звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки .
Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання на підставі положень ст. 1 п. «ґ» Закону України «Про амністію у 2016 році».
Речові докази: автомобіль «ЗАЗ Ланос» н.з. НОМЕР_1 - залишити у власності ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 10449 гривень 90 копійок на користь держави.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченому , який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції
Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженій та прокурору.

Суддя: