Справа № 206/4570/18
Провадження № 1-кп/206/347/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2018 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000672 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.06.2003 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним строком 1 рік;

- 25.03.2004 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст.186, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. На підставі ст.71 КК України приєднано невідбутний строк покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2003 року до відбуття визначено покарання 5 років позбавлення волі;

- 24.06.2008 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190, ст. 353, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутний строк 6 місяців за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2004 року до відбуття визначено покарання 3 роки позбавлення волі;

- 22.07.2008 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ст. 70 КК України за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.06.2008 року та у відповідності до ст. 71 КК України за вироком того ж суду від 24.06.2008 року, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

- 01.03.2011 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутний строк 1 місяць за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22.07.2008 року до відбуття визначено покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 16.06.2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначене покарання, поглинуто покаранням за вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 01.03.2011 року, до відбуття визначено покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 27.08.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. 04.11.2014 року Апеляційним судом Дніпропетровської області вирок від 27.08.2014 року скасовано, вважати осудженим за ч.1 ст.190 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за умисні злочини, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив новий умисний злочин проти власності.

Так, 19.06.2018 року приблизно о 03 години 06 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи у відділі побутової техніки торгівельної зали магазину ТОВ «ОМЕГА» «Варус 40», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 43Д, на полицях з товаром побачив термос металевий об`ємом 750 мл. 80192 СНТІ.

В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, а саме вище зазначеного термосу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, цього ж дня приблизно о 03 години 07 хвилини, ОСОБА_3 , перебуваючи у відділі побутової техніки торгівельної зали вище вказаного магазину, упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони мають таємний характер, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу взяв один термос металевий об`ємом 750 мл 80192 СНТІ та поклав його у поліетиленовий пакет білого кольору з написом «АТБ», який він мав при собі, та направився до виходу з магазину.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , минаючи касову зону, пройшов через вхідний турнікет торгівельної зали магазину та з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1942/18 від 02.07.2018 року, заподіяв матеріальну шкоду ТОВ «ОМЕГА» у розмірі 233,00 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду показав, що він 19.06.2018 року разом із своїм товаришем прийшов до магазину "Варус", що розташований у м. Дніпро по вул. 20-річчя Перемоги, 43Д, та проходячи по магазину, вирішив скоїти крадіжку термосу, взявши його поклав у пакет, після чого вільно вийшов з магазину, не розрахувавшись, а наступного дня до нього подзвонив дільничний інспектор поліції та запросив до райвідідлку поліції.

У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати. З висновком експерта згоден.
Предстаник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, тому суд відповідно до ст. 325 КПК України розглядає справу за її відсутності.
Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорювалися.
Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину.
Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості, такими, що вірно відображають фактичні обставини справи, у зв`язку з чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази за погодженням з учасниками не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

Підводячи підсумок викладеному, суд приходить до однозначного висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно (т. 1 а.п. 34), на обліку у лікаря-нарколога перебуває з 09.01.2018 року з діагнозом: "Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності"(т. 1 а.п. 80), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.п. 81), скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середнього ступеню тяжкості, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вказує повне визнання ним своєї винуватості, щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлені.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, відповідно до ст. 76 КК України.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_7 документально підтверджені витрати за проведення судової експертизи № 1942/18 від 02.07.2018 року у розмірі 300 грн.
Речові докази: металевий термос 750 мл. 80192 СНТІ, переданий на відповідальне зберігання заступнику начальника відділу безпеки супермаркету "Варус-40" ОСОБА_8 повернути до магазину ТОВ «ОМЕГА» «Варус 40», за належністю; DVD RW диск (т. 1 а.п. 37) - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1