Ухвала
Іменем України
05 листопада 2018 року
м. Київ
справа № 704/158/16-к
провадження № 51-9521ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Тальнівського районного суду Черкаської області від 25 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 17 серпня 2018 року щодо нього,
встановив:
Зі змісту касаційної скарги засудженого убачається, що він не погоджується з вказаними судовими рішеннями.
Виходячи з положень ст. 429 КПК України касаційна скарга має відповідати вимогам, визначеним ст. 427 цього Кодексу, відповідно до яких у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; перелік матеріалів, які додаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Однак, касаційна скарга засудженого не відповідає наведеним вимогам процесуального закону.
Так, засуджений у касаційній скарзі, вказуючи на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність як на підставу для скасування оскаржуваних судових рішень, доводів на обґрунтування зазначеної позиції не наводить.
При цьому касаційна скарга засудженого не містить і доводів щодо незаконності ухвали апеляційного суду на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України з огляду на положення статей 412-413 цього Кодексу.
Натомість засуджений, як убачається із касаційної скарги, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилається на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, вимоги засудженого до касаційного суду не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, оскільки одночасне скасування оскаржуваних судових рішень та перекваліфікація дій засудженого, про що сформульовано його прохання, не входить до повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

До того ж, касаційна скарга засудженого не містить мотивів, з яких він убачає можливим перекваліфікувати його дії з ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 125 цього Кодексу з урахуванням положень процесуального закону.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 33 КПК України кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Верховний Суд, однак засуджений неправильно зазначив найменування суду касаційної інстанції, до якого він подав касаційну скаргу.
Окрім зазначеного, у вступній частині касаційної скарги засуджений вказує на оскарження ним ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 17 серпня 2018 року, тоді як із доданої копії судового рішення убачається, що ухвала апеляційного суду щодо нього зазначеним судом постановлена 17 липня 2018 року, чим допустив суперечності.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5