Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/938/18
Провадження по справі № 1-кс/514/287/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2018 року смт Тарутине

Слідчий суддя Тарутинського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні внесене в кримінальному провадженні № 0000207 від 23 червня 2018 року клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Тарутине Одеської області, громадянина України, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні п`ятьох дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Тарутинського районного суду Одеської області звернувся слідчий СВ Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , посилаючись на те, що 23.06.2018 року близько 03.00 годин невстановлені особи проникли на територію загону для худоби, де із застосуванням фізичного насильства вчинили розбійний напад на чабана ОСОБА_7 та заволоділи двома козами та одним ягням, які належать мешканцям с. Підгірне Тарутинського району Одеської області.

За даним фактом СВ Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області 23 червня 2018 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000207 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

23 червня 2018 року відносно ОСОБА_6 винесено повідомлення про підозру в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, пояснивши, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та продовжити свою злочинну діяльність, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому вказане дає достатні підстави для необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши, що винним себе визнає тільки у тому, що поїхав разом з двома своїми знайомими за їх вказівкою до загону для тримання кіз за межами с. Підгірне, проте він безпосередньої участі у скоєному не приймав, а перебував недалеко від загону, хоча і чув крики охоронця і зрозумів, що до охоронця застосовується фізичне насильство.

Захисник ОСОБА_5 також заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_6 від слідства не переховувався, на його утриманні п`ятеро дітей, він не буде ухилятися від слідства та суду, а тому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе запобігти ризикам, встановленим ст. 177КПК України.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, пов`язане із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років, що підтверджується відповідним повідомленням про підозру від 23.06.2018 року.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зокрема доданими до клопотання матеріалами, а саме протоколом огляду місця події від 23.06.2018 року в ході якого було вилучено речові докази, показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Також, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора та слідчого про наявність ризику, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та переховуватись від органів досудового розслідування, позаяк він характеризується за місцем проживання з негативної сторони, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, систематично вживає спиртні напої, не користується повагою односельчан, що підтверджується характеристикою Підгірненського сільського голови від 23.06.2018 року. Окрім того, на теперішній час не встановлено місця перебування двох інших осіб, які можливо причетні до вчиненого злочину, отже підозрюваний ОСОБА_6 зможе спілкуватися з ними в позапроцесуальний спосіб з метою перешкоджання досудовому розслідуванню.

Також, слідчий суддя зауважує, що наявність на утриманні у підозрюваного ОСОБА_6 п`ятьох неповнолітніх дітей не може бути єдиною підставою для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, позаяк відповідно до наданих до клопотання документів, зокрема характеристики від 23.06.2018 року та довідки про склад сім`ї від 26.06.2018 року ОСОБА_6 ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, систематично вживає спиртні напої, повагою серед мешканців села не користується, до складу сім`ї ОСОБА_10 не входить, тобто участь його у вихованні та утриманні дітей не є значною та вирішальною.

Таким чином, є переконливі підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою, водночас підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою наразі не вбачається, оскільки в такому випадку не вдасться запобігти ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який вчинено із застосуванням насильства.

Отже, слідчий суддя не визначає розміру застави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльська установа виконання покарань (№ 22)» до 23 серпня 2018 року включно.

Розмір застави не визначати на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали доручити Тарутинському ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Білгород-Дністровську місцеву прокуратуру Одеської області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження негайно після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1