Справа № 522/6108/18
Провадження по справі № 1-кс/522/6844/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.05.2018 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором, про накладення арешту арешт квартири АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_4 , та автомобілю марки TOYOTA CAMRY, 2004 року випуску, ДНЗ « НОМЕР_1 », який належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.

Першим слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001582, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що головний спеціаліст відділу ринкового нагляду Управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_4 , будучі службовою особою, умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди з використанням наданого йому службового становища, вчинив злочинне діяння, яке дискредитує його, як працівника служби Держпродспоживслужби України, набуло негативного суспільного резонансу на території Одеської області, суттєвим чином підірвало авторитет та престиж правоохоронних органів в Одеській області.

Так, головний спеціаліст відділу ринкового нагляду управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_4 у першу половину дня 15.11.2017 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 , в якому підприємницьку діяльність з продажу дитячих іграшок здійснює ФОП ОСОБА_8 , повідомив останньому, що найближчим часом збирається провести перевірку дотримання ним Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». ОСОБА_4 в ході розмови з ОСОБА_8 зазначив, що в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » наявні суттєві порушення, що за результатами перевірки, потягне за собою накладення штрафних санкцій на суму біля 50 000 60 000 гривень та висунув вимогу останньому надання неправомірної вигоди.

Після цього, в той же день, 15.11.2017 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , в якому також здійснює підприємницьку діяльність з продажу дитячих іграшок ФОП ОСОБА_8 , ОСОБА_4 створюючи умови для одержання від

ОСОБА_8 неправомірної вигоди, повторно зауважив, що штрафні санкції по двом магазинам будуть складати значну суму. Вказане ОСОБА_8 сприйняв як реальну загрозу його підприємницької діяльності та розуміючи, що реалізація його законних прав не можлива без надання ОСОБА_4 неправомірної вигоди, вимушено надав згоду на такі умови про що повідомив ОСОБА_4 .

В подальшому, не погоджуючись з незаконними вимогами

ОСОБА_4 , ОСОБА_8 звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинене службовими особами ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області кримінальне правопорушення.

Для реалізації умислу на одержання від ФОП ОСОБА_8 неправомірної вигоди, ОСОБА_4 вжив заходів щодо включення до секторного плану державного ринкового нагляду на 2018 рік планову перевірку характеристик продукції, що розповсюджується ФОП ОСОБА_8 у

АДРЕСА_3 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») та по АДРЕСА_2 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 »).

Відповідно до наказів ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області

№ 646 та № 647 від 28.03.2018 та направленням за № 499, № 500 від 28.03.2018 головними спеціалістами відділу ринкового нагляду управління захисту споживачів ОСОБА_4 та ОСОБА_9 з 03.04.2018 по 04.04.2018 проведено відповідні перевірки, у магазинах « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , після проведення яких, повідомлено

ФОП ОСОБА_8 про виявлені порушення п.п. 10, 11, 18, 37, 44, 52, п. 2 додатку 5 Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого Постановою КМУ № 515 від 11.07.2013 по чотирьом найменуванням продукції.

05 квітня 2018 року, близько 15 години 05 хвилин у фойє міні готелю за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 в ході зустрічі з ФОП ОСОБА_8 , повідомив останнього, що відносно нього будуть накладені штрафні санкції у розмірі близько 100 000 (ста тисяч) гривень, тобто по 25 000 (двадцять п`ять) тисяч гривень за одну позицію товару.

При цьому ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди від ФОП ОСОБА_8 , висловив йому вимогу надання до вечора 05.04.2018 грошових коштів у якості неправомірної вигоди у розмірі 6 000 (шести тисяч) гривень за сприяння у зменшенні загальної суми штрафних санкцій зі 100 000 (ста тисяч) гривень до 17 000 (сімнадцяти тисяч) гривень. У разі відмови надати вказану неправомірну вигоду до

ФОП ОСОБА_8 будуть застосовані штрафні санкції у розмірі близько 100 000 (ста тисяч) гривень.

Розуміючи, що відмова від надання неправомірної вигоди є фактичною передумовою здійснення перешкод з боку ОСОБА_4 у здійсненні законної підприємницької діяльності для ФОП ОСОБА_8 , останній вимушено погодився на неправомірні вимоги ОСОБА_4 .

У подальшому, 05.04.2018 о 20 годині 05 хвилин у приміщенні фойє міні готелю за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 одержав від ФОП ОСОБА_8 обумовлену раніше неправомірну вигоду у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень за притягнення ФОП ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності, а саме штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, після чого був затриманий співробітниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

За підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України 06.04.2018 ОСОБА_4 о 20 год. 15 хв. затримано на підставі ст. 208 КПК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, обґрунтовується показами свідка ОСОБА_8 , протоколом огляду місця події, протоколом освідування, результатами негласних слідчих (розшукових) дій та іншими доказами, які в сукупності підтверджують обставини кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення не визнає.

У вчиненні тяжкого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Одеса, громадянин України, з вищою освітою, одружений, працюючий на посаді головного спеціаліста відділу ринкового нагляду управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області, мешкаючий за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимий.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на праві приватної власності ОСОБА_4 належить квартира АДРЕСА_1 .

Крім того, з 15.06.1985 ОСОБА_4 перебуває у шлюбних відносинах з ОСОБА_7 , яка є власницею автомобілю марки TOYOTA CAMRY, 2004 року випуску, ДНЗ « НОМЕР_1 » (дата набуття права власності 19.04.2006). Вказане рухоме майно набуте упродовж шлюбу зазначених осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного процесуального кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно змісту положень ст. 60 та 63 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям у період шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, виховання дітей, хвороба тощо) самостійного заробітку, та вони мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання даним майном, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Враховуючи зазначене, рухоме майно, набуте за час шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , є їхньою спільною сумісною власністю, та ОСОБА_4 має такі ж права на володіння, користування і розпоряджання даним майном, як і його дружина.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на вказане в клопотання слідчого майно.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого в повному обсязі та повідомив, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення можливості конфіскації майна, як виду покарання за ч.3 ст.368 КК України.

Адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 надали слідчому судді документи на квартиру АДРЕСА_1 , згідно яких вказана квартира належить ОСОБА_10 Автомобіль марки «Toyota Camry» належить особисто дружині підозрюваного ОСОБА_7 , а тому просили відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши слідчого приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вилучені предмети та документи, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати для накладення арешту на автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2004 року випуску, ДНЗ « НОМЕР_1 », який належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Метою накладення арешту є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Проте, під час розгляду клопотання прокурора наведених правових підстав та мети арешту квартири АДРЕСА_1 , не встановлено.

З наданих адвокатом ОСОБА_5 документів квартира не належить підозрюваному ОСОБА_4 .

Власник квартири ОСОБА_10 в рамках вказаного кримінального провадження не є підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні, що унеможливлює накладення арешту на майно з метою забезпечення можливої його конфіскації.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про можливість часткового задоволення клопотання та накладення арешту на автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2004 року випуску, ДНЗ « НОМЕР_1 », який належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_6 - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2004 року випуску, ДНЗ « НОМЕР_1 », який належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_6 .

В частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , - відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
04.05.2018