Справа №463/2089/16-к
Провадження №1-кс/463/945/18
УХВАЛА
про відвід судді

07 червня 2018 р. Личаківський районний суд міста Львова в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження № 1-кп/463/234/18 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001202 від 4 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и в:

у провадження судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 надійшла кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001202 від 4 квітня 2016 року

Суддя ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні заявив самовідвід від розгляду кримінальної справи, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у співучасті з ОСОБА_5 , щодо котрого цим самим складом суду 3 травня 2018 року було винесено вирок, який на даний час набрав законної сили, а кримінальне провадження за вказаним фактом щодо ОСОБА_5 було виділено в окреме провадження. Оскільки під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 суддею висловлено правову позицію, що даний злочин був вчинений у співучасті з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, а відповідно до обвинувального акту вказаною особою є ОСОБА_4 , а тому у будь-якого учасника судового розгляду може виникнути розумний сумнів в неупередженості судді з розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Відтак, з метою забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_4 на справедливий суд, ним подано заяву про самовідвід.

Учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином. Суд приходить до переконання про можливість розгляду заяви без участі сторін, оскільки неявка таких не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.

Оглянувши матеріали кримінальної справи та заяву про самовідвід, суд приходить до наступного.
Згідно з ч.1, 2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

З матеріалів кримінальної справи та заяви про самовідвід вбачається, що обвинуваченим у даному кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 186 КК України є ОСОБА_4 , який вчиняв злочин у співучасті з ОСОБА_6 , щодо якого матеріали кримінального провадження були виділені в окреме провадження та 3 травня 2018 року під головуванням судді ОСОБА_3 постановлено обвинувальний вирок у справі. Відтак суддею ОСОБА_3 висловлено правову позицію щодо обставин даної справи, а тому у будь-якого учасника судового розгляду може виникнути розумний сумнів в неупередженості судді з розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду справи незалежним і безстороннім судом, у неупередженості якого не буде сумнівів у стороннього спостерігача, суд приходить до висновку, що заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 слід задовольнити.

Керуючись, ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_3 від розгляду судового провадження № 1-кп/463/234/18 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001202 від 4 квітня 2016 року.

Суддя: ОСОБА_1