АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1211/18 Справа № 197/126/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши 12 липня 2018 року у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Дніпропетровської області в м. Дніпрі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської від 16 квітня 2018 року, якою було відмовлено в задоволені клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою суду було відмовлено в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, мотивоване тим, що на час розгляду справи відсутні достатні підстави вважати, що всі умови для застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання вже фактично наступили, оскільки судом враховано, що на цей час засуджений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні іншого кримінального правопорушення, яке, на думку сторони обвинувачення, було вчинено ним під час відбування покарання у Державній установі «Широківський виправний центр № 75», а саме 28.12.2016 року.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, прийняти своє рішення, яким застосувати до нього умовно-дострокове звільнити від відбування покарання.
В обґрунтування зазначає, що суд першої інстанції розглянув вказану заяву, у розгляді справи приймала участь прокурор ОСОБА_8 , яка повинна була заявити самовідвід, оскільки одночасно є стороною обвинувачення по кримінальному провадженні відносно нього, розгляд якого продовжується на даний момент. Також, ОСОБА_7 вказав, що суд взяв до уваги передчасно ту обставину, що відносно нього на даний момент розглядається кримінальне провадження, оскільки особа вважається невинуватою поки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком суду. А також зауважив, що за період відбування покарання має 8 заохочень та лише 3 стягнення та те, що комісією встановлено доцільність звільнення його від подальшого відбування покарання.
Заслухавши засудженого ОСОБА_7 , який підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляції засудженого, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Згідно ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув не менше половини строку покарання за злочин середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин і не менше двох третин строку покарання за умисний тяжкий злочин.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК України).
Згідно матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області за ст. 185 ч.2, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 70 КК України, які є середньої тяжкості та тяжким злочинами, до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 23.03.2016 року ухвалою Білозірського районного суду Херсонської області засудженому ОСОБА_7 на підставі ст. 82 КК України невідбута частина покарання 3 роки 8 місяців замінена на більш м`яке в місця обмеження волі. Відповідно до довідки з 14.02.2015 року по 20.11.2017 року мав 8 заохочень та два стягнення 6.08.2014 року та 30.12.2016 року, які погашені. До 2014 року за час відбування покарання засуджений характеризувався посередньо після позитивно. За характеристикою Широківського виправного центру №75 засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд врахував не тільки факт відбуття засудженим ОСОБА_7 певної частини покарання, а також його поведінку на протязі всього часу відбуття покарання, у тому числі тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, становлення засудженого на шлях виправлення, усвідомлення вчиненого.
Відповідно до ч.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Враховуючи наведені обставини, тяжкість вчинених засудженим злочинів, його поведінку, яка не може вважатися бездоганною на протязі всього періоду відбуття засудженим покарання, колегія суддів, вважає законним і обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову засудженому в його клопотанні про звільнення умовно достроково від покарання, оскільки такий висновок узгоджується з положеннями вищезазначених норм закону та матеріалами справи.
Сам по собі факт, що засуджений вже відбув 2/3 частини покарання та за певний останній період часу має заохочення, у тому числі і позитивна характеристика установи не є достатньою підставою для застосування до нього правил ст. 81 КК України.
Разом з тим, колегія суддів зауваження засудженого в апеляційній скарзі на необґрунтованість посилання судом в оскаржуваній ухвалі на наявність відносно нього обвинувального акту як на підтвердження факту вчинення ним іншого кримінального правопорушення під час відбування покарання в установі на даний період часу, а саме 28.12.2016 року, вважає такими які заслуговують на увагу.
Так, відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, а тому дотримуючись принципу презумпції невинуватості, колегія суддів вважає необхідним в цій частині вимог засудженого задовольнити та змінити ухвалу суду, виключивши із її мотивувальної частини посилання на вчинення засудженим ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення під час відбуття по карання у Державній установі «Широківський авиправний центр №75», а саме 28.12.2016 року.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку, враховуючи законні підстави і умови в їх сукупності, про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого ОСОБА_7 під час відбування покарання є зразковою та свідчить про становлення його на шлях виправлення, та обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
Проте враховуючи висновок апеляційної інстанції про необхідність внесення змін в ухвалу шляхом виключення посилання на скоєння засудженим іншого кримінального правопорушення, ухвала суду підлягає зміні в цій частині, а апеляційна скарга засудженого частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської від 16 квітня 2018 року, якою було відмовлено в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання змінити та:
Виключити з мотивувальної частини цієї ухвали посилання на вчинення засудженим ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення під час відбуття покарання у Державній установі «Широківський виправний центр №75», а саме 28.12.2016 року.
В решті ухвалу суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4