АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/7718/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1380/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.1 ст.125 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
7 червня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 15.01.2018 року стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 15 січня 2018 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка м. Керч, з вищою освітою, розлучена, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
визнана винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, з призначенням покарання у виді 160 годин громадських робіт.

Вказаним вироком встановлено, що 06.05.2017 року, приблизно о 15-30 годині, ОСОБА_7 , знаходилась разом з ОСОБА_8 , в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ними, виник конфлікт з приводу неналежного користування вищевказаною квартирою, яку в період часу з 01.05.2016 року по 06.05.2017 року ОСОБА_8 винаймала у ОСОБА_9 ..
Так, за вищевказаних обставин, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень. ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел , підійшла до ОСОБА_8 на відстані 10-15 см., та схопила двома руками за шию та почала трясти. Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, наздогнала ОСОБА_8 , яка йшла в бік вхідних дверей, та схопила правою рукою останню за праву руку, нанесла своєю лівою рукою декілька ударів по затилковій області. Далі, ОСОБА_7 , перебуваючи в коридорі на сходовій клітці, продовжуючи свої злочинні дії та стоячи навпроти ОСОБА_8 нанесла один толчок-удар двома руками в область грудей останній, спричинивши ОСОБА_8 фізичний біль, моральні страждання та тілесні ушкодження.
При зазначених обставинах, згідно висновку судово-медичної експертизи №1667-с/17 від 24.05.2017 року, у ОСОБА_8 мали місце: синці на шиї, тулубі та правій руці.
По ступеню тяжкості синці на шиї, тулубі та правій руці належать до легких тілесних ушкоджень, (відповідно до п.п.2.3.2 «б» п. 2.3.5 Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

На вирок Московського районного суду м. Харкова від 15.01.2018 року прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_10 була подана апеляційна скарга, від якої вона в подальшому відмовилася.

Також, не погодившись із вказаним рішенням районного суду, обвинуваченою ОСОБА_7 подана на нього апеляційна скарга, в якій вона просить вирок Московського районного суду м. Харкова від 15 січня 2018 року скасувати та ухвалити відносно неї виправдувальний вирок.

В обґрунтування вимог вказує на те, що жодних протиправних дій по відношенню до потерпілої ОСОБА_8 вона не вчиняла, остання зайшла до її квартири без дозволу, чим порушила недоторканість її оселі, покази потерпілої є неправдивими, наданий нею диск з відеозаписом події злочину змонтований, оскільки на відеозаписі відсутня частина запису, деякі фрази та слова змінені місцями, змінено звук та швидкість рухів, також, видалено запис коли потерпіла сама виходила з квартири. Крім того обвинувачена зазначає, що постанова про визнання речових доказів та передача на зберігання диску призначена лише через 18 днів після події, що свідчить про недопустимість вказаного доказу.

Вислухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляційну скаргу, просила її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції обвинуваченої; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції шляхом

допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила про обставини конфлікту з обвинуваченою та підтвердила факт побиття ;

свідка ОСОБА_11 , яка знає про побиття зі слів ОСОБА_8 і особисто бачила увечері 06.05.17р. синці на руках та шиї потерпілої ;

свідка ОСОБА_12 , яка підтвердила, що обвинувачена є власником кВ. АДРЕСА_2 , а потерпіла винаймала у неї цю квартиру;

вивчення письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, у тому числі: протоколу слідчого експерименту від 24.05.2017 року з участю судово-медичного експерта в ході якого потерпла показала про обставини скоєння злочину;

висновку судово-медичної експертизи від 24.05.2017 року стосовно характеру , локалізації , часу отримання та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілої;

висновку судово-медичної експертизи від 24.05.2017 року за результатами слідчого експерименту про відповідність пояснень ОСОБА_8 об*єктивним судово-медичним даним ;

протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.06.2017 року, відповідно яких ОСОБА_12 впізнала обвинувачену, яка , є власником кВ. АДРЕСА_2 , та потерпілу, яка винаймала у неї цю квартиру;

заяви потерпілої ОСОБА_8 про скоєння ОСОБА_7 стосовно неї правопорушення від 19.05.2017 року;

договору оренди квартири АДРЕСА_2 , укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 08.04.2016 року,

повно та всебічно встановив фактичні обставини справи і винність ОСОБА_7 у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 .

В мотивувальній частині вироку, суд навів переконливі докази вини ОСОБА_7 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_8 , розкрив їх зміст та дав їм належну оцінку, з якою колегія суддів погоджується і наводити їх вдруге вважає недоцільним.

Посилання обвинуваченої на те, що потерпіла обмовляє її з заздрощів до матеріального становища та намагання поліпшити свій матеріальний стан за рахунок компенсації є безпідставні , оскільки потерпіла цивільного позову до обвинуваченої не заявила.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Відповідно до цього, посилання обвинуваченої ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі щодо того, що потерпіла ОСОБА_8 протягом досудового слідства змінювала свої покази, не є підставою для скасування вироку , у зв`язку із тим, що районний суд при прийнятті рішення, керувався доказами, які були сприйняті ним безпосередньо під час судового засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, електронний носій-диск з написом «мякишева» постановою від 24.05.2017 року визнаний речовим доказом.

В подальшому, обвинуваченій ОСОБА_7 був наданий доступ до матеріалів досудового розслідування, в тому числі і до вказаного електронного носія, з якими вона була ознайомлена в повному обсязі. Вказані обставини були підтверджені під час допиту в якості свідка слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 ..

Ніяких зауважень, скарг щодо достовірності, монтажу чи цілісності вказаного електронного носія від обвинуваченої не надійшло.

Окрім того, з обставин справи та відеозапису події кримінального правопорушення вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 прибула до квартири обвинуваченої ОСОБА_7 не для провокування конфлікту та подальшого його запису за допомогою мобільного телефону, а стосовно узгодження питання щодо отримання нею заборгованої суми коштів.

Посилання обвинуваченої ОСОБА_7 на неповну узгодженість пояснень свідків та показання свідків з чужих слів є безпідставними , оскільки один свідок підтвердив, що особисто бачив тілесні ушкодження у потерпілої , а інший підтвердив про взаємовідносини обвинуваченої та потерпілої з приводу користування квартирою , що знає особисто. В цілому пояснення свідків є узгодженими і підтверджують висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України.

Як було зазначено вище, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно, в матеріалах кримінального провадження містяться два висновки судово-медичних експертиз : №№ 1667-с/17 та 1671-с/17 від 24.05.2017р.

Районний суд допитав в судовому засіданні судово-медичного експерта ОСОБА_14 , який надав пояснення з приводу наданих ним висновків та підтвердив їх.

При проведенні зазначених експертиз експертом були використані результати огляду потерпілої ОСОБА_8 11.05.17р. фахівцем з питань судово-медичної експертизи , що законом не забороняється , як не забороняється і проведення експертизи на підставі наданої медичної документації.

Висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи від 11.05.2017 року проведений на підставі звернення потерпілої ОСОБА_8 , є документом , який містить медичну інформацію і тільки в цій частині має доказове значення.

Зважаючи на викладене підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405,407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Московського районного суду м. Харкова від 15 січня 2017 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді -