УХВАЛА
Іменем України

12 жовтня 2018 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

12.10.2018 року старший слідчий СУ ГУ НП в Житомирській області підполковник поліції ОСОБА_7 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира із вищезазначеним клопотанням, мотивуючи тим, що слідчим управлінням ГУ НП в Житомирській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 березня 2018 року за № 0001078, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством день, час, місці та за невстановлених слідством обставин, у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом вчинення розбійних нападів на осіб підприємців, що проживають на території Львівської, Житомирської та інших областей України. Переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, вступивши в попередню злочинну змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , здійснили ряд підготовчих дій, спрямованих на подальше вчинення розбійного нападу, при наступних обставинах.

Так, 10.10.2018 близько 11 години 25 хвилин, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом вчинення розбійного нападу на громадянина ОСОБА_12 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на автомобілях марки «BMW», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та марки «BMW», чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , прибули до заздалегідь підшуканого ними будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , у якому проживає потерпілий ОСОБА_12 , який, як їм було достовірно відомо, мав у власності матеріальні цінності в особливо великих розмірах та, цього ж дня, мав прямувати з роботи додому з значною сумою грошових коштів при собі, що становили інтерес для останніх, тобто до місця заздалегідь запланованого скоєння злочину, з метою заволодіння майном особи у особливо великих розмірах.

У цей же день, час, місці та вказаних обставин, тобто 10.10.2018, близько 11 години 25 хвилин, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи поблизу будинку № 6 по вул. Ольги Кобилянської м. Чернівці, спостерігали за навколишньою обстановкою та чекали прибуття за місцем проживання ОСОБА_12 , помітивши якого прослідували за ним у під`їзд вищевказаного будинку, де застосовуючи значну фізичну силу та кастет, вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, заподіявши при цьому тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 у вигляді: ЗЧМТ, перелому верхньої та нижньої щелеп, струсу головного мозку, забійної та множинних ран голови, заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_12 в сумі 868 299 грн. та 12 310 Євро., що є особливо великим розміром.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, і просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисники проти клопотання заперечували.

Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. ст. 131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи, які застосовуються за ухвалою слідчого судді, винесеною на підставі доказів і обставин справи, на які посилаються прокурор, слідчий.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Стаття 177 КПК України передбачає, що з метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику чи ризикам, зазначеним у клопотанні.

На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий посилається на зібрані органом досудового розслідування докази, а саме: показання потерпілого ОСОБА_12 ; протокол огляду місця події від 10.10.2018 р. по вул. О. Кобилянської, 6 в м. Чернівці, на місці безпосереднього вчинення злочину; протокол обшуку автомобіля BMW, н.з. НОМЕР_1 ; протокол обшуку автомобіля BMW 530І, д.н.з. НОМЕР_2 ; показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ..

В ході розгляду справи, слідчий суддя дійшов висновку, що представлені слідством, разом із клопотанням, вищенаведені матеріали, зібрані органом досудового розслідування на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , дійсно вказують на можливу його причетність до вчинення інкримінованих дій. Обґрунтованість такої підозри підтверджується наявними у даному кримінальному провадженні фактичними даними, зокрема дослідженими, в ході розгляду даного клопотання вказаними доказами, підстав для визнання яких недопустимими на даний час немає.

Таким чином, в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, дане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Також досудовим розслідуванням стверджується, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду та незаконно впливати на інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні. Зокрема вказується, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, та за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі строком до 15 років, він є уродженцем Житомирської області і мешканцем м. Львова, у складі групи осіб, планував та вчинив злочин на території іншої області з метою конспірації і відведення уваги від себе та інших учасників групи, розуміючи невідворотність і суворість покарання, усвідомлюючи можливість засудження на певний строк та в подальшому перебування в місцях позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків, а тому існує ризик передбачений п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слідством вказується, що у рамках розслідування даного кримінального провадження проведено ряд слідчих (розшукових) дій та здобуто інформацію про те, що підозрюваний ОСОБА_6 може бути причетним до вчинення ряду інших умисних корисливих, особливо тяжких кримінальних правопорушень, до вчинення яких останній та його спільники готувалися заздалегідь, ретельно вживаючи заходи конспірації. Не виключено, що слідством, на даний час, не встановлено детальні обставини вчинення усіх протиправних злочинних дій останніх, а тому, у разі обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, останній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з чим існує ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також під час досудового розслідування встановлено, що на протязі тривалого часу (до вчинення злочину і на теперішній час) ОСОБА_6 ніде не працював та не мав постійного джерела прибутку. Відсутність постійного місця роботи свідчить про формування в нього особистого стійкого викривленого переконання щодо матеріального забезпечення себе, виключно, шляхом вчинення умисних тяжких кримінальних правопорушень, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Таким чином слідство вважає, що тримання під вартою ОСОБА_6 є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який може забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового розслідування кримінального провадження та судового розгляду. Застосування ж більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під ватрою, не забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

10.10.2018 року за підозрою у вчиненні вказаного злочину ОСОБА_6 було затримано, в порядку ст. 208 КПК України. Підозру про вчинення даного кримінального правопорушення нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненим за попередньою змовою групою осіб, спрямованого на заволодіння майном у особливо великих розмірах, за ознаками ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_6 повідомлено, з дотриманням вимог ст.ст. 276, 277 КПК України, 11 жовтня 2018 року.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

З огляду на це, при вирішення даного клопотання слідчим суддею враховувалось, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, і тому під загрозою покарання підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду. Окрім цього, не виключається можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_6 на потерпілого і свідків.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Як вказувалось вище, санкція ч.4 ст.187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З огляду на викладене, розглянувши клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилалася слідчий у клопотанні, і прокурор в ході його розгляду, дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 під загрозою притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні.

Згідно даних, що характеризують особу підозрюваного, встановлених в ході розгляду клопотання, ОСОБА_6 є жителем м. Львів, одружений, вказує, що на утриманні має неповнолітню дитину, не судимий, однак як вбачається з матеріалів провадження вказані обставини і наявні соціальні зв`язки не можуть вважатись для підозрюваного стримуючими факторами від вчинення навіть кримінальних правопорушень, а тому при застосуванні до нього менш суворого запобіжного заходу не виключається можливість порушення ним відповідних зобов`язань, які покладаються у такому випадку.

Також при розгляді клопотання, слідчим суддею враховується, що підозрюваний ОСОБА_6 хоча і зареєстрований та проживає на території м. Львів, проте як вказувалось вище, дійсно може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він, як особа, яка притягується до кримінальної відповідальності за особливо тяжкий злочин не може не усвідомлювати можливості засудження його на певний строк покарання та в подальшому перебування в місцях позбавлення волі, що негативно відобразиться на його стосунках в родині та суспільстві. Також враховується, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувався зухвалою поведінкою виконавців злочину, а також останніми вживалися заходи конспірації та уникнення викриття вчиненого злочину, а тому є підстави вважати, що підозрюваний буде вчиняти будь-які перешкоди органу досудового розслідування спрямовані на знищення, схов або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи встановлені в ході розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає, що необхідно враховувати вимоги кримінального процесуального законодавства України, практики Європейського суду з прав людини, забезпечення не тільки прав підозрюваного, а й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог міжнародного та національного законодавства, необхідно належним чином оцінити характер справи, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та наслідки вчинення протиправних діянь.

Виходячи із вищезазначених доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що більш м`який запобіжний захід щодо ОСОБА_6 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навели слідчий у клопотанні і прокурор у своєму виступі.

Тому, окрім вищезазначеного, враховуючи також характер і тяжкість злочину, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Доводи захисту і підозрюваного не містять достатніх підстав для можливості застосування менш суворого запобіжного заходу або відмови у задоволенні клопотання.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом. При цьому у частині четвертій даної статті законодавець передбачив можливість і право слідчому судді і суду при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з врахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, серед іншого щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Приймаючи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 притягується до кримінальної відповідальності в рамках даного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, тобто нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства, слідчий суддя у відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, вважає за доцільне не обирати розмір застави відносно підозрюваного ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.183,193,194,196,197,200,309,372,376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку, передбаченого ч.1 ст.197 КПК України 60 діб, який обчислювати з часу його затримання, тобто з 11 години 30 хвилин 10.10.2018 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, процесуального прокурора.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1