Справа № 729/652/18 провадження № 11-сс/795/222/2018 Категорія - санкція Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 21 червня 2018 року,

з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі прокурор не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, просив її скасувати та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 21 червня 2018 року у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю на строк два місяці, до 21 серпня 2018 року.

Покладено на підозрюваного обов`язки: прибувати на виклики слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися з с. Кобижча Бобровицького району Чернігівської області без дозволу слідчого, прокурора, суду; не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 з 21 години до 07 години без дозволу слідчого, прокурор, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зімну свого місця проживання; не відвідувати кафе, бари, ресторани, інші заклади, де продається спиртне.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказав, що слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного неповно дослідив обставини справи, не надав аналізу тим ризикам, на які посилався слідчий у клопотанні, не обґрунтував належним чином свої висновки щодо відмови в задоволенні клопотання. А саме не врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, існують реальні ризики того, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків, які є його родичами, перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки не має постійного джерела доходів, посередньо характеризується за місцем проживання, не має стійких соціальних зв`язків, які б забезпечували його постійне перебування за місцем реєстрації.

Застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування, яка свідчить про відсутність з його боку намагань уникнути відповідальності за свої вчинки, останній жалкує про вчинене та не бажав настання таких тяжких наслідків, раніше не судимий, має постійне місце проживання. Слідчий суддя прийшов до висновку, що ризик зникнення та переховування хоча і існує при наявності обґрунтованої підозри, про те, він є незначним, та враховуючи вимоги частини 4 статті 194 КПК України, застосував до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, підозрюваного та його захисника, які просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали кримінального та судового провадження, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів провадження, 18 червня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 121 КК України (а.с.п. 5).

18 червня 2018 року о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 затриманий в порядку статті 208 КПК України (а.с.п. 26).

18 червня 2018 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України (а.с.п. 29).

Згідно вимог статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у частині 1 статті 178 КПК України.

Слідчий, повідомивши ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, зібрав, перевірив та оцінив у встановленому законом порядку докази, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа могла вчинити кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею у відповідності до вимог частини 1 статті 194 КПК України встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_8 кримінального правопорушення та підстави про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Разом з тим, згідно до частини 1 статті 183 та частини 1 статті 194 КПК України, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 4 статті 194 КПК України, передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 статті 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом три частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

За таких підстав, при розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та на підставі пояснень сторін кримінального провадження і наданих ними матеріалів обґрунтовано дійшов висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки, відносно ОСОБА_8 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухваленого слідчим суддею рішення не вбачається.

Керуючись частиною 3 статті 407, статтею 422 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 21 червня 2018 року, залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 21 червня 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4