Єдиний унікальний номер 185/7223/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000642 від 07.03.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петропавлівка Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 у період з кінця грудня 2017 року до 26 березня 2018 року, за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , організував незаконний пункт збирання, заготівлі та зберігання металобрухту, а саме: розмістив ваги для зважування прийнятого, демонтованого та сортованого металобрухту, підготував територію домоволодіння для прийому, схову та збуту металобрухту, шляхом придбання у різних фізичних осіб мешканців м. Павлоград та Павлоградського району Дніпропетровської області, здійснював операції із заготівлі (купівлі), прийому, схову та збуту чорних та кольорових металів. В подальшому, по мірі заповнення незаконного пункту прийому металобрухту брухтом чорних та кольорових металів, ОСОБА_3 здійснював його реалізацію, тобто завантаження на автомобіль і передачу права власності на металобрухт іншим власникам в обмін на еквівалентну суму коштів, без оформлення відповідних документів походження і власника металобрухту. 26.03.2018 року ОСОБА_3 , будучи фізичною особою та не маючи ніякого відношення до спеціального металургійного підприємства або його приймального пункту, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в денний час, в порушення вимог ст. 1, 6 Закону України «Про металобрухт», без оформлення документів про походження та власника металобрухту, за відсутності каси, придбав за готівкові грошові кошти у ОСОБА_6 брухт чорного метала, в тому числі й предмети промислового характеру, обговоривши умови купівлі - продажу металевих виробів, і вартість металобрухту за ціною 5 гривень за один кілограм брухту металевих виробів, після чого, з урахуванням ваги брухту металевих виробів - 21 кілограм, передав ОСОБА_6 , в якості оплати за придбаний брухт металу грошові кошти в сумі 105 гривень, здійснивши тим самим незаконну операцію з брухтом чорних металів. 26.03.2018 року працівниками Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області в ході проведення обшуку на території домоволодіння ОСОБА_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області було виявлено та вилучено 1 металеві механічні ваги марки «РП 500 шсм 13м №40802» та 1 електроні ваги марки «Vitol-б», а також брухт чорного та кольорових металів загальною вагою 1630 кг.

Під час досудового розслідування 30 серпня 2018 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області юристом 1 класу ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000642 від 07.03.2018,з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , з іншого боку, на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України, у приміщенні Павлоградської прокуратури за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Ганни Світличної, буд. 64А, було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри та його правової кваліфікації за ч. 1 ст.213 КК України, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, а саме те, що підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч. 1 ст. 213 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Таким чином, зміст угоди про визнання винуватості, укладеної 30 серпня 2018 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області юристом 1 класу ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити й призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, в обсязі обвинувачення. Йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому ОСОБА_3 повідомив про добровільність своєї позиції, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області юристом 1 класу ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, а саме у здійсненні прийому брухту кольорових і чорних металів фізичною особою, організації незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, яка відповідно до ст. 12 КК України віднесена до категорії невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні повністю визнав свою вину, підтвердив обставини вчинення інкримінованих йому діях, викладених в обвинувальному акті, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоновані сторонами, є покаранням у межах санкцій ч. 1 ст. 213 КК України, відповідають положенням КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості.

На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між сторонами, та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.314, 370, 371, 373, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 серпня 2018 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області юристом 1 класу ОСОБА_7 , та підозрюваним ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000642 від 07.03.2018 рокуза обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1(один) рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .