Дата документу 23.10.2018 Справа № 336/845/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/33/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 336/845/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2018 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2018 року скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність Шеченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, повернуто заявнику.

Згідно зі змістом судового рішення, 19.02.2018 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_7 на бездіяльність Шеченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення. Так, 17.12.2013 року ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського РВ ЗМУ МВС України в Запорізькій області з заявою про скоєння відносно нього кримінального правопорушення. Не отримавши відповіді, щодо результатів розгляду слідчими органами його заяви про вчинення злочину, ОСОБА_7 20.06.2017 року звертався з заявою до начальника Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області з заявою про видачу копій процесуальних документів, а 22.08.2017 року звертався до прокуратури м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування. Зі скарги та доданих до неї матеріалів заявника не вбачається, чи приймалось посадовими особами рішення стосовно розгляду заяв від 17.12.2013 року та 20.06.2017 року.

Повертаючи скаргу, слідчий суддя в ухвалі зазначила, що скарга надійшла до суду 19.02.2018 року, тобто більше ніж через 4 роки з дня подання заяви про вчинення кримінального правопорушення. При цьому, бездіяльність відповідальних осіб відділення поліції, яка є предметом скарги, була вчинена в силу вимог ст. 214 КПК України не пізніше 24 годин після отримання ними заяви, тобто не пізніше 18.12.2013 року. За таких обставин, слідчий суддя на підставі наданих заявником матеріалів не знайшла підстав для поновлення строку подання скарги, а тому вважала, що скарга підлягає поверненню заявникові.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом допущена неповнота судового розгляду, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування або зміни судового рішення. Судом не витребуваний з Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області матеріал, на підставі якого проведене досудове слідство за ст. 290 КК України і який містить заяву ОСОБА_7 про скоєння кримінального правопорушення відносно нього, а саме кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. Апелянт вказує, що мешкає на тимчасово окупованій території АР Крим, а тому не має можливості у визначений законом спосіб отримати копії документів, що підтверджують його звернення до органів поліції, щодо скоєння кримінального правопорушення, отримати інші процесуальні документи на підтвердження вимог та надати їх суду у якості доказів у справі.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати орган досудового слідства - Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області внести до ЄРДР відомості про вчинення 01.06.2014 року ОСОБА_8 та іншими особами шахрайських дій, а саме заволодіння грошовими коштами у великих розмірах шляхом обману.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.

Виходячи з ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Однак, на думку колегії суддів, таке право забезпечується у визначених законом випадках, що повністю відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ щодо можливості реалізації права доступу до суду.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється главою 26 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, у тому числі , і бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 статті 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Повертаючи скаргу ОСОБА_7 слідчий суддя послалась на те, що скарга ОСОБА_7 надійшла до суду більше ніж через чотири роки з дня подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, тобто зі значним пропуском строку на подачу відповідних скарг, а саме після перебігу 10-денного строку на оскарження бездіяльності слідчого та будь-яких доказів на підтвердження обставин наявності перешкод для звернення до суду з метою реалізації права на оскарження згідно ст. 303 КПК України у термін, визначений кримінальним процесуальним законом не навів.

Беручи до уваги положення ч. 1 ст. 214 КПК України, згідно з якою внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ч. 5 ст. 115 КПК України, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, десятиденний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органу досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування в чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством строк, а саме в десятиденний строк з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24-годинного строку.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 17.12.2013 року звернувся з заявою про вчинення кримінального правопорушення до Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, перебіг строку почав відраховуватись з наступного дня, у який закінчився 24-годинний строк, а саме з 18.12.2013 року, останнім днем десятиденного строку на оскарження рішень, дії чи бездіяльності органу досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування є 28.12.2013 року.

Разом з тим, ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 19.02.2018 року з пропуском десятиденного строку для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності, більше ніж через чотири роки. При цьому, питання про поновлення цього строку скаржником не ставилось.

Твердження ОСОБА_7 про те, що він пропустив десятиденний строк на оскарження через поважні причини, тому що проживає на тимчасово анексованій території України, АР Крим, та не мав можливості у визначений законом спосіб отримати копії документів і надати їх до суду у якості доказів, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зазначені причини не могли перешкодити для звернення зі скаргою до суду у визначений КПК України строк.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, викладеними в ухвалі, про те, що ОСОБА_7 звернувся зі скаргою після перебігу 10-денного строку на оскарження бездіяльності слідчого, та вважає, що доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_7 правильність вищевказаних висновків слідчого судді не спростовують.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2018 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність Шеченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4