печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 про передачу в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні ,-

В С Т А Н О В И В :
25.09.2018 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 про передачу до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (код ЄДРПОУ 41037901)в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених статтями1, 9, 19-24Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», майновий комплекс, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, смт Братське, вул. Промислова, 4. Прокурор обґрунтовуючи внесене клопотання вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється розслідування в кримінальному провадженні № 0000012, розпочатому 14.01.2017 за фактом заволодіння шахрайським шляхом майновими та корпоративними правами ТОВ «Нові Енергозберігаючі Технології» (далі - ТОВ «НЕСТ»), код ЄРДПОУ 36167721 за частинами 3 і 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205-1, ст. 356 КК України. У органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що майновий комплекс, розташований за адресою: Миколаївська область, смт Братське, вул. Промислова, 4, що на праві приватної власності належить ТОВ «НЕСТ» є об`єктом протиправних дій, набутий кримінально протиправним шляхом та отриманий юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. 24.01.2017 майновий комплекс, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, смт Братське, вул. Промислова, 4, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. 30.10.2018 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва за клопотанням слідчого накладено арешт на майновий комплекс, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, смт Братське, вул. Промислова, 4. Вживаючи заходів, направлених на збереження речових доказів та недопущення їх знищення або безпідставного відчуження,08.06.2018 постановою начальника відділу ГСУ НП України зазначений майновий комплекс передано на відповідальне зберігання потерпілому в кримінальному провадженні представнику потерпілого ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 25.07.2018 Печерським районним судом м. Києва за скаргою ТОВ «Саундагро», яке 11.01.2018 отримало в оренду цей майновий комплекс, винесено ухвалу про скасування вказаної постановиз підстав її незаконності. 31.07.2018 постановою начальника відділу ГСУ НП України повторно передано представнику потерпілого ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 майновий комплекс, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, смт. Братське, вул. Промислова, 4. 07.09.2018 ухвалою Печерським районним судом м. Києва зазначену постанову також скасовано. А відтак, посилаючись на п. 4 ч. 6 ст. 100 КПК України, прокурор вважає наявними підставами для передачі грошових коштів Національному агенству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обгрунтованість та наявність підстав накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Слідчий суддя, вислухавши пояснення прокурора та дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку. Згідно положенням ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю. Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним. Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Нормою п. 4 ч. 6 ст. 100 КПК України визначено, що речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом. Однак, із матеріалів провадження за клопотанням та доданих до нього документів не вбачається наявність згоди власника на передачу майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 100, 107, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 про передачу в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні. Ухвала оскарженню не підлягає. Повний текст ухвали буде проголошений 01.10.2018 року о 14-20 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1