Справа № 367/4684/18
Провадження №1-в/367/564/2018
УХВАЛА
Іменем України
10 серпня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
представника ІВЦ №132 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ірпінського міського суду Київської області клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково,-
ВСТАНОВИВ:
Засуджений звернувся до суду із клопотанням, згідно з яким просив звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав та просив його задовольнити.
В судовому засіданні представник ІВЦ № 132 заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, оскільки останній фактично не відбув 2/3 призначеного судом покарання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки на час звернення до суду із клопотанням про звільнення від відбування покарання умовно-достроково та розглядом судом цього питання, останній фактично не відбув 2/3 строку покарання у виді обмеження волі.
Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, вивчивши клопотання, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як передбачено п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Судом встановлено, що вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 19.11.2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання засудженому рахується з 19.11.2014 року, з дня його затримання.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.04.2016 року засудженому ОСОБА_5 було зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 19.11.2014 року по 20.12.2014 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.08.2017 року замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке, у виді обмеження волі на невідбутий термін 2 роки 8 місяців 7 днів.
Відповідно до довідки по особовій справі № 97-К-17 виданої начальником установи ОСОБА_5 14.09.2017 року прибув до ДУ «Ірпінський виправний центр № 132» з ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92», для відбування покарання у виді обмеження волі, де й перебуває по теперішній час.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05.10.2017 року засудженому ОСОБА_5 було зараховано в строк відбуття покарання час слідування під вартою до виправного центру з 11.08.2017 року по 14.09.2017 року.
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м,яким» при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватися, виходячи з покарання, встановленого рішенням суду.
Таким чином, перебіг покарання у виді обмеження волі починається для засудженого ОСОБА_5 з 14.09.2017 року, та враховуючи покарання визначене ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.08.2017 року у виді 2 років 8 місяців 7 днів обмеження волі і ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 05.10.2017 року, на момент розгляду судом питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженим невідбуто 2/3 частини цього покарання, яке він фактично відбуває, оскільки станом на 10.08.2018 року засуджений відбув 01 рік 01 місяць 02 дні обмеження волі, а 2/3 від, призначеного ухвалою суду покарання у виді обмеження волі 02 років 08 місяців 07 днів складає 01 рік 09 місяців 15 днів. Станом на 10.08.2018 року невідбутий строк покарання у виді обмеження волі засудженим ОСОБА_5 складає 1 рік 7 місяців 5 днів.
Крім того, відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка, в розумінні ст. 81 КК України, є не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загального рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін.
Сумлінне ставлення до праці, в розумінні ст. 81 КК України, є свідома участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.
Як вбачається із матеріалів справи, а саме характеристики на засудженого ОСОБА_5 від 12.07.2018 року засуджений ОСОБА_5 хоча й був працевлаштований в установі (на даний час не працює), однак в виправному центрі має лише 1 заохочення отримане 29.12.2017 року за сумлінну поведінку та ставлення до праці, що не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватися протягом всього строку відбування ним покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до довідки про наявність стягнень та заохочень у засудженого ОСОБА_5 , засуджений отримав 3 заохочення відбуваючи покарання у ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92», які зарахувались йому при вирішенні питання про заміну покарання більш м`яким.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що на теперішній час, законних підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково, немає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 537, 539 КПК, ст. 81 КК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково, - залишити без задоволення.
Повний текст ухвали був складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошений 14 серпня 2018 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1