Постанова

Іменем України

03 травня 2018 року

м. Київ

справа № 204/3340/15-к

провадження № 51-2077км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 рокуу кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000753, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 3, 4 ст. 76 КК України .

Вирішено питання цивільних позовів та долю речових доказів.

03 листопада 2016 року Апеляційним судом Дніпропетровської області скасовано указаний вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 в частині призначеного йому покарання та ухвалено свій вирок, за яким ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 187 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. У решті вирок місцевого суду залишено без змін.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за вчинення злочину за таких обставин.
28 березня 2015 року близько 03:00 год. ОСОБА_6 , прибув до автомобільного заправочного комплексу «WOG» № 17 ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ», що за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 3, на території якого розташоване приміщення магазину «САН МАРКЕТ», де погрожуючи застосуванням невстановленого в ході досудового розслідування предмета, зовні схожого на пістолет-револьвер, тобто застосовуючи погрозу застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, подавив волю ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які на той час знаходились в приміщенні магазину, до вчинення можливого опору та заволодів майном, що належить ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» на загальну суму 29840 грн.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 стверджує про суворість призначеного йому покарання. Зазначає, що при постановленні вироку апеляційним судом не було враховано, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, де характеризувався опосередковано, завдану шкоду відшкодував, а потерпілі просили не призначати суворе покарання. Просить вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року змінити та пом`якшити призначене покарання, застосувавши ст. 75 КК України.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 вважала, що касаційна скарга засудженого, є необґрунтованою та просила залишити її без задоволення.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла такого висновку.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 не вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили Апеляційному суду Дніпропетровської області постановити законне та обґрунтоване судове рішення, яке оскаржується засудженим, і таких порушень з урахуванням результатів перевірки, проведеної судом, не встановлено.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 апеляційний суд Дніпропетровської області встановив, що місцевий суд при визначенні виду та міри покарання правильно врахував тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу ОСОБА_6 , який раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризувався опосередковано, обставини, що пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття, часткове відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Одночасно апеляційний суд зважив на те, що при застосуванні ст. 75 КК України місцевий суд не вказав на такі дані про особу ОСОБА_6 , які б свідчили про можливість його виправлення без відбування покарання.
При цьому апеляційний суд правильно врахував, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин проти власності, за місцем проживання характеризується опосередковано.

У касаційній скарзі не наведено таких обставин та даних про особу ОСОБА_6 , які б не були враховані при призначенні ОСОБА_6 покарання і свідчили про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Призначене апеляційним судом ОСОБА_6 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами, а доводи засудженого, викладені у касаційній скарзі, щодо невідповідності призначеного йому покарання тяжкості злочину та його особі внаслідок суворості є необґрунтованими.

Та обставина, що ОСОБА_6 відшкодував шкоду потерпілому ОСОБА_9 не є достатньою підставою для пом`якшення призначеного апеляційним судом покарання.

З огляду на викладене, відсутні підстави для зміни вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2016 року з мотивів невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та даним про особу засудженого внаслідок суворості, як про це стверджує засуджений ОСОБА_10 в касаційній скарзі.

Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, п. 15 «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII), Суд

у х в а л и в:

Вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу останнього без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3