Дата документу Справа № 336/1943/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/781/18 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №336/1943/16-кСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2018 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги процесуальних прокурорів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26 грудня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

13.04.2016 року приблизно о 19 годині ОСОБА_8 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись на території парку ім.Гагаріна по вул.Європейській у м.Запоріжжі, шляхом ривку з рук потерпілого ОСОБА_11 , відкрито викрав мобільний телефон вартістю 2400 грн., після чого зник з місця скоєння злочину, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 2400 грн.

30.05.2016 року приблизно об 11 годині ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля кіоску №7, що розташований за адресою: м.Запоріжжя вул.Базарна 16, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, з вітрини вказаного кіоску, викрав мобільні телефони, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 717 грн. 50 коп.

01.06.2016 року приблизно об 11 годині ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля кіоску №32, що розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул.Базарна, 16, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно з вітрини вказаного кіоску, викрав мобільний телефон, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 490 грн.

22.06.2016 року приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись в парку біля вокзалу «Запоріжжя-2» по вул.Костянтина Великого, 5 в м.Запоріжжі, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_14 відійшов від лавки, залишивши на ній свої речі, шляхом вільного доступу, з залишених речей, таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_14 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2658 грн. 46 коп.

02.07.2016 року в період часу з 07 години до 07 години 30 хвилин ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись на перехресті вулиць Українська та вул.Поштова в м.Запоріжжя, скориставшись тим, що власник автомобіля «Opel Kadett», коричневого кольору, д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_15 заснув, через вікно зазначеного автомобіля, шляхом вільного доступу, з салону таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_15 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3137 грн. 50 коп.

08.07.2016 року в період часу з 01 години 30 хвилин до 01 години 40 хвилин ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись за адресою: м.Запоріжжя, площа Пушкіна, 1, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_16 не зачинив свій автомобіль «Газель», д/н НОМЕР_2 та пішов у невідомому напрямку, з салону вищевказаного автомобіля, шляхом вільного доступну, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_16 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3786 грн. 45 коп.

24.07.2016 року приблизно о 22 годині 10 хвилин ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись на вокзалі «Запоріжжя-2», за адресою: м.Запоріжжя, вул.Костянтина Великого, 5, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_17 відволікся та не спостерігав за своїм мобільним телефоном, підійшов до останнього та таємно з заднього карману шортів викрав майно, що належить ОСОБА_17 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1377 грн.

27 липня 2016 приблизно о 10 годині ОСОБА_8 , находячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, шляхом вільного доступу викрав холодильник, який належить ОСОБА_18 , та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на суму 5200 грн.

29.07.2016 року приблизно о 10 годині 25 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись біля цокольного поверху головного лікувального корпусу КУ Запорізькій обласний клінічний онкологічний диспансер», який знаходиться за адресою: вул.Культурна, 177а у м.Запоріжжі, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за ним ніхто спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, шляхом вільного доступу викрав візок «Є-Універсал» вартістю 841 грн., який належить КУ «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер», та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши зазначеній установі матеріальної шкоди на вказану суму.

30.07.2016 року приблизно об 11 годині 45 хвилин ОСОБА_8 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, знаходячись біля будинку №21 по вул.Комарова у м.Запоріжжі, із застосуванням насилля, яке не є небезпечним для потерпілої, схватив однією рукою за шию ОСОБА_19 та шляхом ривку другою рукою з шиї потерпілої відкрито заволодів ланцюжком із золота вартістю 3000 грн., завдавши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

01.08.2016 року приблизно о 15 годині ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись біля водойми річки Дніпро, неподалік від супермаркету «Епіцентр» по вул.Запорізька 1В в м.Запоріжжі, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_20 пішов до водойми та не спостерігав за своїми речами, шляхом вільного доступу, з залишених речей, таємно викрав мобільний телефон, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 1066 грн. 67 коп.

03.08.2016 року приблизно о 13 годині ОСОБА_8 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку №4 по вул.Комарова у м.Запоріжжі, із застосуванням насилля, яке не є небезпечним для потерпілої, схватив однією рукою за шию ОСОБА_21 та шляхом ривку другою рукою з шиї потерпілої відкрито заволодів золотими виробами, які належать потерпілій, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 16 000 грн.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч.2 ст.186 КК, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно за епізодом від 13.04.2016 року, а по епізодам від 30.07.2016 року і 03.08.2016 року ще і поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих.

Йому призначено покарання

- за ч.2 ст.185 КК у виді 4 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, запобіжний захід, зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення, цивільні позови та речові докази.

В апеляційних скаргах процесуальні прокурори, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просять вирок скасувати, мотивуючи свої вимоги тим, що всі епізоди злочинної діяльності були вчинені обвинуваченим в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Проте суд безпідставно не призначив покарання за сукупністю вироків на підставі ч.4 ст.81, ст.71 КК.

Тому прокурор ОСОБА_9 просить ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.185 КК у виді 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст.186 КК у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.81, ст.71 КК, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.11.2011 року, остаточно призначити покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Прокурор ОСОБА_10 просить ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК та на підставі ч.1 ст.70 КК таке ж покарання, що просить прокурор ОСОБА_9 А на підставі ст.71 КК, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.11.2011 року, остаточно призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок в частині визнання обвинуваченого ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК, скасувати та кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КК, а за ч.2 ст.186 КК призначити обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК. Свої вимоги захисник мотивує тим, що за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК, стороною обвинувачення не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_8 . Жоден із експертів, які проводили дослідження, не є експертами в розумінні Закону України «Про судову експертизу» та не внесені до реєстру атестованих судових експертів. При цьому висновки цих експертиз не відповідають вимогам закону, а отже вартість викраденого у потерпілих майна не встановлена. Протоколи впізнання особи за фотознімками є сфальсифікованими, про що захисник наводить відповідні мотиви.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу останнього та заперечили проти апеляційних скарг процесуальних прокурорів; прокурора, яка підтримала апеляційні скарги процесуальних прокурорів та заперечила проти скарги захисника; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

У відповідності до ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте на переконання судової колегії оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам процесуального закону не відповідає.

Так, визнаючи обвинуваченого ОСОБА_8 винуватим за всіма пред`явленими йому епізодами обвинувачення, суд у вироку фактично лише формально перелічив усі докази, які були надані стороною обвинувачення.

Проте суд, за умови повного невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні крадіжок та часткового визнання вини у вчиненні грабежу, в порушення вимог ст.374 КПК жодного аналізу наведеним доказам не надав. Не взагалі не зазначено, яким чином вони спростовують невизнання вини ОСОБА_8 і його заперечення щодо причетності до вчинення зазначених доказів. У вироку абсолютно не зазначено, як той чи інший доказ доводить хоча б якусь причетність саме ОСОБА_8 до його вчинення, а не сам факт існування кримінально-караної події, у вчиненні якої він обвинувачується.

При цьому судом у вироку такі докази не розмежовано по епізодам злочинної діяльності, що унеможливлює встановити до якої саме обставини і до якого злочинного епізоду відноситься той чи інший «доказ» із зазначених у вироку суду.

Крім того, в якості доказів, що підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, судом зазначено

-витяги з кримінальних проваджень, в яких зазначено лише фабули справи,

-доручення про проведення досудових розслідувань,

-протоколи про прийняття заяв про вчинені кримінальні правопорушення,

-постанови слідчого про призначення товарознавчих експертиз.

Разом з тим, у вироку суду не зазначено, до якого виду доказів належать дані процесуальні документи. Більш того, з даних доказів не можливо встановити, яким чином вони доводять винуватість саме обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та його причетність до них.

При цьому у вироку суду не наведено навіть таких «псевдодоказів» на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки візка, який належить КУ «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер».

Крім того, у вироку суду йдеться про те, що ряд викраденого майна було повернуто потерпілим. Між тим у вироку не зазначено ким та коли саме було повернуто потерпілим дане майно; де, ким, коли, у кого та за яких обставин воно вилучалось.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 був засуджений вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.11.2011 року за ч.2 ст.185 КК, із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК, остаточно до 6 років 1 місяця позбавлення волі.

17.10.2014 року обвинуваченого ОСОБА_8 було умовно-достроково звільнено від відбування покарання на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 27 днів.

Усі злочини, за які обвинуваченого ОСОБА_8 засуджено даним вироком, були вчинені в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Проте суд у вироку не мотивував свого рішення щодо непризначення обвинуваченому остаточного покарання на підставі ст.71 КК, про що слушно йде мова в апеляційних скаргах прокурорів в разі доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 .

За таких обставин вирок районного суду не можна визнати законним і обґрунтованим, оскільки судом допущено істотні порушення вимог процесуального закону, які неможна усунути під час апеляційного розгляду. У зв`язку з чим, вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду, під час якого необхідно також перевірити і надати оцінку іншим доводам, наведеним в апеляційній скарзі захисника, і ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

При цьому судова колегія не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший менш суворий запобіжний захід, оскільки він продовжує обвинувачуватися у вчиненні, в тому числі тяжкого злочину. Ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися і не відпали. Тому судова колегія вважає за можливе продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги процесуальних прокурорів, захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26 грудня 2017 року щодо ОСОБА_8 в цій справі скасувати.

Призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Продовжити ОСОБА_8 строк його тримання під вартою на 60 днів, тобто до 01 липня 2018 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4