печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2018 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006502 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадження Печерського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0006502 від 21.12.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 .

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_6 зазначила про недоліки обвинувального акту та не заперечувала про призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 думку захисника підтримав.

Суд заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Згідно ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Також до обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого ч. 2 ст. 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Зокрема, згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_5 у невстановлений час і в невстановленому місці, у невстановленої особи придбав пістолет чорного кольору з спорядженим магазином патронами у кількості 7 штук, глушником до нього та картонну коробку з патронами у кількості 35 штук. В подальшому ОСОБА_5 , незаконно придбані ним речі переніс до свого автомобіля марки «Porshe Cayene», д.н.з. НОМЕР_1 , де незаконно зберігав до 21 грудня 2017 року. Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 263 КК України.

Таким же чином ОСОБА_5 , у невстановлений органом досудового розслідування час і в невстановленому місці, у невстановленої особи придбав 9 патронів, які вважав боєприпасами, один з яких помістив до магазину вищезазначеного пістолету, а інші залишив у зазначеній вище картонній коробці. В подальшому усі речі ОСОБА_5 переніс до свого автомобіля марки «Porshe Cayene», д.н.з. НОМЕР_1 , де незаконно зберігав до 21 грудня 2017 року., чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 15. ч.1 ст. 263 КК України.

Відповідно до кримінально-процесуального закону обвинувальний акт є результатом оцінки прокурором отриманих протягом досудового розслідування доказів вчинення кримінального правопорушення, які будуть перевірені судом в межах судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 91 КПК України передбачає, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 263 КК України може бути виконана шляхом здійснення альтернативних суспільно-небезпечних діянь: 1) носіння; 2) зберігання; 3) придбання; 4) виготовлення; 5) ремонт; 6) передача; 7) збут. Всі вони характеризуються незаконністю, тобто здійснюються без відповідного дозволу. Суб`єктивна ж сторона злочину характеризується умисною виною.
Окрім того ст. 263 КК України має бланкетний характер. Конституційний Суд України в своєму рішенні N 1-3/2000 від 19 квітня 2000 року у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення положень ст. 58 Конституції України, статей 6, 81 Кримінального кодексу України зазначає: «Бланкетна диспозиція кримінально-правової норми лише називає або описує злочин, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний і конкретизований зміст.
Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті Особливої частини Кримінального кодексу України і включає положення інших нормативно-правових актів у тому вигляді, в якому вони сформульовані безпосередньо в тексті статті. Саме із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення кримінальним законом діяння як злочину певного виду та встановлення за нього кримінальної відповідальності.
Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює кримінально-правову норму більш конкретним змістом".
Попри зазначені характеристики статті ст. 263 КК України в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини, які обвинувачення вважає встановленими і які повинні бути вказані для розкриття правильної кваліфікації даного злочинного діяння за відповідною нормою кримінального закону. Зокрема відсутнє посилання на "закон", яким регламентується отримання дозволу на дії із зазначеними предметами, а лише зазначено, що ці дії вчинено незаконно без аналізу відповідного закону.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу на те, що неознайомлення підсудного зі змістом обвинувачення суттєво порушує права обвинуваченого на справедливий суд, закріпленого Європейською Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (ст. 6).
У зв`язку з відсутністю формулювання обвинувачення в обвинувальному акті, суд в подальшому буде позбавлений можливості проводити судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення у відповідності до ст. 337 КПК України та скласти вирок у відповідності до ст. 374 КПК України.

Розписка про отримання копії обвинувального акту підозрюваним ОСОБА_5 теж відсутня, в наявності є документ про відмову в отриманні обвинувального акту та чек з описом поштового відправлення на адресу фактичного проживання ОСОБА_5 .

За таких обставин, суд дійшов висновку про невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, а тому, відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України повертає його прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 369 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 263 КК України - повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 6.

Ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали буде проголошено 13.08.2018 року о 09.00 год.

Суддя ОСОБА_1