Постанова

Іменем України
5 червня 2018 року

м. Київ
справа № 749/328/16-к

провадження № 51-3002 км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
засудженої ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженої ОСОБА_6 на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 5 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 4 жовтня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092, за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , раніше судимої, (останній за часом) вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 1 вересня 2014 року за частиною 3 статті185, статтею 75 КК до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК).

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 5 серпня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за частиною 2 статті 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі статті 71 КК до покарання за вказаним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 1 вересня 2014 року у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.
Строк відбування покарання визначено рахувати з 5 квітня 2016 року. Вирішено питання щодо речових доказів.
Згідно з вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 5 серпня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватою в тому, що вона 11 березня 2016 року близько 3-ї години, зайшовши до будинку своєї знайомої ОСОБА_7 у АДРЕСА_2 , таємно викрала 2 алюмінієвих чавуни, заподіявши потерпілій майнової шкоди на загальну суму 290 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 4 жовтня 2016 року вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 5 серпня 2016 року залишено без зміни.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі засуджена вказує, про незаконність оскаржуваних судових рішень, при цьому просить змінити ці рішення та пом`якшити призначене їй покарання.

Зазначає, що крадіжку вона не вчиняла, а вимоги щодо пом`якшення призначеного покарання обґрунтовує тим, що вона пенсійного віку, має неповнолітнього сина, яким опікується. За таких обставин вказує, що призначене судом покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженій внаслідок суворості.

Заслухавши доповідь судді, засудженої, яка підтримала свою касаційну скаргу, зваживши на думку прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги засудженої, обговоривши доводи, зазначені в касаційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга засудженої задоволенню не підлягає.

Мотиви Суду.

Відповідно до частини 1 статті 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджена вказує на невизнання своєї вини у скоєному кримінальному правопорушенні, однак вважає, що призначене їй покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженій.
Натомість висновки суду першої інстанції щодо доведеності її винуватості у скоєнні вказаного злочину, з якими погодився і суд апеляційної інстанції, ґрунтуються на показаннях потерпілої ОСОБА_7 , яка підтвердила, що засуджена приходила до неї 5 серпня 2016 року, однак вона їй не відчинила, при цьому на ранок виявила відсутність чавунів; свідка ОСОБА_8 , яка показала суду, що після крадіжки чавунів та невдалої спроби продати їх ОСОБА_6 сховала чавуни у нежитловому будинку, на якій свідок вказала, де останні й були вилучені правоохоронними органами. Також підтверджуються таким письмовими доказами, як протокол огляду місця події від 11 березня 2016 року домогосподарства потерпілої ОСОБА_7 (т.1, а.п. 10-13), протокол огляду нежитлового будинку на АДРЕСА_3 (т.1, а.п. 16-18).
З огляду на вказану сукупність доказів у кримінальному провадженні суди прийшли до правильного висновку щодо доведеності винуватості засудженої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК.
При цьому, посилання засудженої на те, що крадіжку чавунів вчинила свідок ОСОБА_8 , є безпідставним та не узгоджується із зібраними у справі доказами, а таке твердження засудженої розцінено судом, як намагання уникнути кримінальної відповідальності.
Крім того, не погоджується колегія суддів і з доводами касаційної скарги засудженої про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність у частині невідповідності призначеного покарання внаслідок суворості.
Згідно з вимогами статті 65 КК, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а відповідно до частини 2 статті 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Так, суд першої інстанції, призначаючи засудженій покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців, ураховував: дані про особу винної; її негативну характеристику за місцем проживання; те, що остання неодноразово притягувалась як до адміністративної, так і до кримінальної відповідальності; перебуває на диспансерному обліку в лікаря нарколога з 2007 року; вчинила кримінальне правопорушення у період іспитового строку; обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційних скарг засудженої та її захисника належним чином обґрунтував зазначені ними доводи, правомірно визнав їх неспроможними та погодився з висновками суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 185 КК, та призначеним їй покаранням, яке відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженої.

При цьому з такими висновками погоджується і колегія суддів, оскільки призначене покарання ґрунтується на вимогах статей 50, 65 КК та є достатнім і співмірним заходом примусу з вчиненим злочином та даними про особу засудженої, що забезпечить виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

З огляду на викладене колегія суддів не вбачає підстав, які би вказували на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчинення кримінального правопорушення й особі засудженої, та погоджується з визначеним видом і розміром призначеного покарання, оскільки врахуванню підлягали всі наявні у кримінальному провадженні обставини.

У зв`язку з цим оскаржувані судові рішення колегія суддів вважає законними, обґрунтованими та мотивованими.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статті 419 КПК.

Істотних порушень вимог закону, які би надали суду підстави для скасування судових рішень, у кримінальному провадженні не встановлено.

Отже, касаційна скарга засудженої задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Суд

ухвалив:

Вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 5 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 4 жовтня 2016 року щодо засудженої ОСОБА_6 залишити без зміни, а її касаційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3