АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участі прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу з доповненнями адвоката ОСОБА_8 , що представляє інтереси підозрюваного ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000400 від 31.01.2013, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , в певний період часу з 22.00 год до 06.00 год. у межах строку досудового розслідування, а саме до 02.04.2018., щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.5 ст.191, ч.4 ст.28, ч. 1 ст. 366 КК України..
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя врахувавши наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, а оскільки доцільність тримання під вартою прокурором була обґрунтована необхідністю забезпечення тих ризиків, які доведені слідчому судді прокурором не були, відповідно слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та дійшов до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту в певний період доби.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог закону.

Захисник зазначає, що клопотання прокурора та додані до нього документи і матеріали не містять достатніх відомостей, які б обґрунтовували підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, чому, на його переконання, слідчий суддя не дав оцінки. Також додає, що в клопотанні відсутні докази які б доводили наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один ризик. передбачений ст. 177 КПК України, на який вказує орган досудового розслідування.

Також зазначає, що слідчий суддя застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначив адресу за яким має виконуватися дане рішення, яка не є постійним місцем проживання підозрюваного, що вказує на невідповідність висновків фактичним обставинам справи.
Зазначена ухвала слідчого судді була оскаржена і прокурором.Разом з тим, до початку розгляду апеляційної скарги, прокурором ОСОБА_5 було заявлено клопотання про відмову від апеляційної скарги з проханням закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою сторони обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисників, які підтримали подану апеляційну скаргу та не заперечувати проти задоволення клопотання прокурора про відмову від апеляційної скарги, позицію прокурора, який заперечував проти апеляційних вимог сторони захисту, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що провадження за апеляційною скаргою прокурора, в порядку ст. 403 КПК України підлягає закриттю, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягають, з наступних підстав.
Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, слідчим відділом управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000400 від 31.01.2013 за фактом створення злочинної організації ОСОБА_9 , а також вчинення протягом 2010 року по теперішній час у її складі тяжких, особливо тяжких та інших злочинів у паливно-енергетичному та банківському секторі економіки, сфері оподаткування та інших за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.5 ст.191, ч.4 ст.28, ч.2 ст.205, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 209, ч. 4 ст. 212 КК України, зокрема стосовно заволодіння у складі злочинної організації грошових коштів, отриманих під час проведення закупівель самопідіймальних бурових установок, у сумі більше 400 млн. дол. США..

02 лютого 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.5 ст.191, ч.4 ст.28, ч. 1 ст. 366 КК України..
05 березня 2018 року прокурор Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у задоволенні клопотання прокурора відмовлено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22.00 год. до 06.00 год. наступної доби.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім обставин, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.
Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
За результатами апеляційного перегляду ухвали місцевого суду зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження за клопотанням прокурора є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.5 ст.191, ч.4 ст.28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Також, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні прокурора підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_6 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні слідчого ризики в сукупності з тяжкістю злочинів та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.
З урахуванням вказаного, а також даними про особу підозрюваного, в їх сукупності, суд дійшов висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_6 альтернативного, більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати місце свого проживання в певний період доби, а тому зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_10 процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя поклав на останнього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що прокурорне зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного ОСОБА_6 на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Посилання захисника на те, що стороною обвинувачення не доведено наявність обгрунтованої підозри у даному кримінальному провадженні, колегія суддів визнає необгрунтованими, оскільки додані до клопотання матеріали свідчать про наявність обгрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Твердження сторони захисту про неправильно зазначену адресу проживання підозрюваного ОСОБА_6 , слід визнати непереконливими, з урахуванням наявності у матеріалах провадження копії паспорта громадянина України, довідки-характеристики на підозрюваного саме за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 224-225 т.1, а.с.147 т.2). Наявність відомостей щодо іншої адреси проживання підозрюваного, ні з матеріалів справи, ні з наданих під час судового розгляду в місцевому суді суду не надано.
На думку колегії суддів, слідчий суддя місцевого суду під час розгляду клопотання в повній мірі дотримався підстав застосування запобіжного заходу та визначив цілі, які стоять за ним, а тому вірно застосував саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, яка говорить, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до остаточного висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить захисник, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 184, 193, 194, 309, 376 403,404, 405, 407 418,422 КПК України, колегія суддів -
УХВАЛИЛА:
Провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 закрити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , в певний період часу з 22.00 год до 06.00 год. у межах строку досудового розслідування, а саме до 02.04.2018., щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін, а апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1725/2018 Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_1
Слідчий суддя І інстанції: ОСОБА_11