Справа № 403/447/18
Провадження №1-кп/403/44/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 року Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді : ОСОБА_1
з участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника (адвокат): ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Устинівка кримінальне провадження за №0000105 від 23 червня 2018 року за обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , народився: ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: м. Новоукраїнка Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, судимого: 07 травня 1998 року вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області за ч.1 ст.117, ч.2 ст.141, ч.2 ст. 215-3 КК України, 1960 року, із застосуванням ст.42 КК України, 1960 року до позбавлення волі на шість років; 27 вересня 2005 року вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області за ч.1 ст.162, ч.2 ст.289 КК України, ст.70 КК України, до позбавлення волі строком на п`ять років; 14 лютого 2011 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч.1 ст.186 КК України до позбавлення волі на два років вісім місяців; 10 червня 2015 року вироком Новоукраїнського районноого суду Кіровоградсьої області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі три роки; 18 листопада 2015 року вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до позбавлення волі на п`ять років шість місяців; 08 грудня 2017 року ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області, із застосуванням ст.82 КК України, замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким на обмеження волі на два роки вісім місяців три дні, зареєстрований жителем за адресою: АДРЕСА_1 ; місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за судовим рішенням відбуває кримінальне покарання у Державній установі «Устинівський виправний центр №37» с. Інгульське Устинівського району Кіровоградської області
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.390 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
На Державну кримінально-виконавчу службу України покладаються завдання шодо здійснення державної політики у сфері виконання кримінальних покарань (ст.1 Закону України «Про Державну кримінально виконавчу службу України)..

Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України (ч.1 ст. 6 Закону України «Про Державну кримінально - виконавчу службу України»).

Особи, засуджені до обмеження волі зобов`зані: виконувати законні вимоги адміністрації виправного центру, які стосуються порядку відбування призначеного покарання: сумлінно працювати у місці визначеному адміністрацією виправного центру: постійно знаходитися в межах виправного центру під наглядом, залишати його межі лише за спеціальним дозволом адміністрації цього центру, проживати за особистим посвідченням, яке видається взамін паспорта проживати, як правило, у спеціально призначеному гуртожитку; перебування засудженого у вільний від роботи час поза гуртожитком допускається з дозволу адміністрації виправного центру, яка з цього питання виносить вмотивовану постанову (ч.3 ст.59 Кримінально - виконавчого кодексу України).

Засуджений до обмеження волі забороняється: доставляти і зберігати на території, де вони проживають, предмети, вироби, речовини, перелік яких визначений нормативно - правовими актами. У разі виявлення таких предметів, виробів і речовин у засудженого вони підтягають вилученню і зберіганню, речі вилучені з обігу знищуються, гроші, цінності та інші речі за рішенням суду можуть бути передані в доход держави. Про вилучення предметів, виробів і речовин посадовою особою виправного центру складається протокол; вживати спиртні напої і пиво, наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги чи інші одурманюючі засоби (ч. 2 ст.59 Кримінально - виконавчого кодексу України).

18 листопада 2015 року обвинувальним вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_5 визнано винним та призначено покарання за ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до позбавлення волі на п`ять років шість місяців. Вирок суду набрав законної сили в установленому законом порядку.

08 грудня 2017 року ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області, із застосуванням ст.82 КК України, засудженому ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким на обмеження волі на два роки вісім місяців три днів. Ухвала суду набрала законної сили в установленому законом порядку.

З 12 лютого 2018 року засуджений ОСОБА_5 , на підставі судового рішення, відбуває кримінальне покарання у Державній Установі «Устинівський виправний центр (№37)». Відповідно до п.1 Розділу II «Порядок прийняття засуджених та повідомлення про їх прибуття до Установи виконання покарань» та «Правил внутрішнього розпорядку установ виконаний покарань», наказом за №2186/5 від 29 грудня 2014 року адміністрацією Державної Установи «Устинівський виправний центр (№37)» засудженому ОСОБА_5 під особистий підпис доведено порядок і умови відбування покарання у виді обмеження волі та попереджено про кримінальну відповідальність за ст.390 КК України, тобто, за ухилення від вибування покарання у виді обмеження волі, в тому числі, за систематичне порушення громадського порядку чи встановлених правил проживання.

22 червня 2018 року з 06.00 год. засуджений ОСОБА_5 приступив до виконання трудових обов`язків кухаря в Державній Установі «Устинівський виправний центр (№37 по вул. Центральна (номер будинку відсутній) у с. Інгульське Устинівського району Кіровоградської області.

22 червня 2018 року біля 20.00 год., після закінчення виконання трудових обов`язків в їдальні Державної Установи «Устинівський виправний центр (№37)», засуджений ОСОБА_5 придбав у невстановленої досудовим слідством особи горілку, ємкістю 1,5 л., та випив спиртні напої на території сільського парку відпочинку у с. Інгульське. Під час вживання спиртних напоїв, через сімейні обставини, у засудженого ОСОБА_5 виник умисел на самовільне залишення місць обмеження волі, кордони якого визначені у розписці наданої ним особисто, з метою прибути у м. Кропивницький. 22 червня 2018 року біля 21.20 год. працівник Державної Установи «Устинівський виправний центр (№37)» ОСОБА_6 , під час перевірки приміщення їдальні виправної центру, виявив відсутність засудженого ОСОБА_5 по місцю виконання трудових обов`язків, про що невідкладно повідомив начальника адміністрації та чергового Установи. 22 червня 2018 року біля 21.30 год. засуджений ОСОБА_5 , в стані алкогольного сп`яніння, розуміючи можливість настання наслідків щодо протиправних дій за ухилення від вибування покарання у виді обмеження волі, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, маючи при собі особисті речі, покинув встановлені межі Державної Установи «Устинівський виправний центр (№37)» у с. Інгульське, чим реалізував свій злочинний умисел і пішим ходом по дорозі: с. Інгульське - с. Березівка Устинівського району Кіровоградської області, рухався по дорозі у напрямку м. Кропивницький.

23 червня 2018 року біля 07.50 год. на території населеного пункту с. Березівка Устинівського району Кіровоградської області, що на відстані 2800 метрів від встановлених меж Державної Установи «Устинівський виправний центр (№37)» у с. Інгульське Устинівського району Кіровоградської області, пошуковою групою працівників виправного центру було викрито та затримано засудженого ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та переховувався, і доставлено його до місця відбування кримінального покарання, чим ОСОБА_5 вчинив самовільне залишення місця обмеження волі вчинене особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі. Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив злочин самовільне залишення місця обмеження волі вчинене особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі, тобто, кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 390 КК України.

До обвинувального акту сторонами кримінального провадження додано угоду про визнання винуватості від 24 липня 2018 року між начальником Устинівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 кримінальному провадженню за №0000105 від 23 червня 2018 року за обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_5 а у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.390 КК України, узгоджене сторонами кримінального провадження покарання, ОСОБА_5 визнати винним та призначити покарання за ч.1 ст.390 КК України до позбавлення волі на один рік. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до призначеного ОСОБА_5 покарання за новим вироком, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2015 року за ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до позбавлення волі на п`ять років шість місяців, ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2017 року замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким на обмеження волі, частково у виді обмеження волі на один рік одинадцять місяців, із застосуванням п.1«б» ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають:два дні обмеження волі, що становить у виді позбавлення волі на одинадцять місяців і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання до позбавлення волі на один рік одинадцять місяців.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважає, що суд має право затвердити угоду про визнання винуватості, так як сторонами угода укладено добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні захисник (адвокат) ОСОБА_4 вважає, що суд має право затвердити угоду про визнання винуватості, так як сторонами угода укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просить суд затвердити угоду про визнання винуватості, так як сторонами угода укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд вважає за необхідне прийняти рішення про затвердження у підготовчому судовому засіданні угоди про визнання винуватості з наступних підстав.

У кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості (п.2 ст.468 КПК України).

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів (п.1 ч.4 ст.469 КПК України).

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку (ч.5 ст.469 КПК України).

Сторонами кримінального провадження начальником Устинівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості від 24 липня 2018 року, яка змістом відповідає положенням ст.472 КПК України, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

При встановлених обставинах, суд вважає за необхідне, відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 24 липня 2018 року, так як укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; скарги підозрюваним під час кримінального провадження не подавались; відсутні правові підстави для виклику в судове засідання осіб та їх допиту; умови угоди не суперечать вимогам та положення КПК України та КК України.

Міру запобіжного заходу по кримінальному провадженню у відношенні ОСОБА_5 обрано ухвалою слідчого судді Устинівського районного суду Кіровоградської області від 19 липня 2018 року увигляді тримання під вартою: строк тримання під вартою рахувати з 22 години 25 хвилин 19 липня 2018 року.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не подано.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374,475,476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

По кримінальному провадженню за №0000105 від 23 червня 2018 року за обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.390 КК України, угоду про визнання винуватості від 24 липня 2018 року між начальником Устинівського відділу Олександрійської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 та узгоджене сторонами кримінального провадження кримінальне покарання - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним та призначити покарання за ч.1 ст.390КК України до позбавлення волі на один рік.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до призначеного ОСОБА_5 покарання за новим вироком, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2015 року за ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до позбавлення волі на п`ять років шість місяців, ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2017 року замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким на обмеження волі, частково у виді обмеження волі на один рік одинадцять місяців, із застосуванням п.1«б» ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають:два дні обмеження волі, що становить у виді позбавлення волі на одинадцять місяців і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання до позбавлення волі на один рік одинадцять місяців.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , відповідно до ухвали слідчого судді Устинівського районного суду Кіровоградської області від 19 липня 2018 року, обчислювати з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто, з 22 години 25 хвилин 19 липня 2018 року.

Відповідно до ч.2 ст.473 КПК України, наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, розглядається в судовому засіданні за участю сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для судового розгляду.

Суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування. Ухвала про скасування вироку, яким була затверджена угода, або про відмову у скасуванні вироку може бути оскаржена в апеляційному порядку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом (ст.416 КПК України).

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Устинівський районний суд на протязі тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Устинівського

районного суду ОСОБА_1