АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1176/18 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 646/1224/17-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
власника майна - ОСОБА_7 ,
її представника адвоката - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 7 серпня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000867 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 187 КК України, та накладено арешт на майно, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000867 та накладено арешт на майно, а саме на 1/1 частки квартири АДРЕСА_1 . Слідчий суддя встановив, що право власності на вказану квартиру зареєстроване за ОСОБА_9 , якому органом досудового розслідування було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 357, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146 КК України. Враховуючи, що санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, слідчим суддею встановлені підстави для накладення арешту на це майно.
ОСОБА_7 не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 7 серпня 2017 року скасувати в частині накладення арешту на належну їй частку в спільному сумісному майні та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на частину квартири, що належить ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності. В обгрунтування апеляційних вимог ОСОБА_7 вказує на те, що вказану квартиру ОСОБА_9 придбав, перебуваючи з ОСОБА_7 в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 23.04.1994 року та договором купівлі-продажу від 18.09.1999 року. Посилається на положення ст. 60 СК України, де зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. При накладенні арешту на майно слідчий суддя мав врахувати наслідки такого арешту для третіх осіб. ОСОБА_7 вказує, що вона, як власник майна, позбавлена можливості реалізовувати своє право власності на частини квартири, як то виділення частки в натурі, продажу, дарування чи передання в заставу цієї частини. Таким чином слідчим суддею на думку апелянта були порушені вимог ст. 173 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення власника майна та її представника, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення та пояснив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні вже завершено, а справа передана до суду для розгляду по суті, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Встановлено, що в провадженні ОВС другого СВ СУ прокуратури Харківської області перебували матеріали кримінального провадження № 0000867 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 146, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 187 КК України. Звертаючись із клопотанням про арешт квартири АДРЕСА_1 , що за інформацією КП «Харківське міське БТІ» належить ОСОБА_9 на праві приватної власності, слідчий як на підставу для арешту майна посилався на те, що чоловіку апелянта - ОСОБА_9 28.07.2017 року було повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема і за ч. 4 ст. 187 КК України, санкція якої як обов`язкове додаткове покарання передбачає конфіскацію майна. З метою забезпечення в подальшому можливої конфіскації майна слідчий просив накласти арешт на вказану квартиру. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінального-правового характеру щодо юридичної особи. Частиною 5 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. Враховуючи, що ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, санкція одного з них як обов`язкове додаткове покарання передбачає конфіскацію майна, та відповідно до довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» на праві приватної власності за ОСОБА_9 зареєстрована квартира, у слідчого судді були достатні правові підстави для задоволення клопотання слідчого. Крім того, апеляційний суд відмічає, що, виходячи з матеріалів клопотання, на час його розгляду у слідчого судді були відсутні відомості щодо наявності інших власників квартири чи виділення часток цього нерухомого майна. А оскільки ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя в кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, в даному випадку слідчим суддею прийняте обгрунтоване рішення. З огляду на те, що органом досудового розслідування та слідчим суддею дотримані вимоги ст. 170 КПК України, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог. При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема ст. 368 КПК України визначено, що ухвалюючи вирок суд має вирішити питання що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, тому питання щодо конфіскації майна, або його частини буде вирішене судом при розгляді справи по суті, тому ОСОБА_7 не позбавлена можливості заявити про необхідність її залучення до справи як учасника судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 7 серпня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000867 та накладено арешт на майно залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді