АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/859/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1 Справа №643/6502/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.345, ч.1 ст.296,
ч.1 ст.125 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
перекладача - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Московського районного суду м.Харкова від 03 листопада 2017 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з неповною середньою освітою, одружений, який не працює, раніше судимий: 18.08.2010 року вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки, 12.07.2012 року вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 27.05.2015 звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.05.2015 року на не відбутий термін 1 рік 4 місяці 19 днів, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 345, ч.1 ст. 296, ч.1 ст. 125 КК України, та йому призначено покарання:
-за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців;
-за ч. 1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;
-за ч.1 ст. 125 КК України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
На підставі ст.ст. 70 ч.1, 72 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднано покарання, не відбуте за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.07.2012 року, у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_8 2 (два) роки 9 (дев`ять) місяців позбавлення волі.
Вироком встановлено, що 15.02.2016, близько 5-40 год., екіпаж Управління патрульної служби поліції № 0504 у складі інспектора поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 та інспектора поліції рядового поліції ОСОБА_11 отримали повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , сімейна сварка. Прибувши о 6-00 годині за вказаною адресою, працівники поліції назвались та запитали причину виклику. В цей час власник квартири ОСОБА_12 розповів про причину сварки та запросив працівників поліції до приміщення вищевказаної квартири. ОСОБА_8 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, висловлюючись нецензурною лайкою у бік працівників поліції, почав виштовхувати їх руками з квартири на сходи. Після чого, не реагуючи на законні вимоги працівників поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заспокоїтись та припинити свої протиправні дії, достовірно знаючи, що вказані особи є працівниками правоохоронного органу, які, згідно з Законом України «Про Національну поліцію», виконують свої службові обов`язки, діючи умисно, повністю усвідомлюючи незаконність своїх дій, будучи попередженим про намір працівників поліції, щодо застосування спеціальних засобів, вириваючись, під час застосування кайданків, умисно наніс ОСОБА_10 2-3 удари кулаком правої руки в область обличчя, потім ОСОБА_8 продовжуючи свої протиправні дії, вкусив ОСОБА_11 за праву руку.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_10 згідно з висновком медичної експертизи № 458-С/16 від 17.02.2016 спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця з садном на голові, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Потерпілому ОСОБА_11 , згідно з висновком медичної експертизи № 457-С/16 від 15.02.2016 заподіяна укушена рана на правій руці, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Крім того, 18.08.2016 року, близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи в громадському місці, біля 1-го під`їзду будинку № 44-Б по вул. Гв. Широнінців в м. Харкові, протиставляючи себе іншим громадянам та суспільству, ведучи себе нахабно та грубо, діючи з особливою зухвалістю, бажаючи самоствердитись за рахунок неповаги до оточуючих та прагнучи показати свою неповагу до існуючих правил поведінки в суспільстві, використовуючи як малозначний привід для хуліганських дій прохання раніше незнайомого йому ОСОБА_13 забрати машину з проїзної частини, скоїв хуліганські дії стосовно ОСОБА_13 із застосуванням невстановлених предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень за наступних обставинах.
Так, ОСОБА_8 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, незважаючи на присутність інших громадян, які в той момент знаходились поруч, почав висловлюватися на адресу ОСОБА_13 нецензурною лайкою, тим самим провокуючи конфлікт. Продовжуючи свої хуліганські дії ОСОБА_8 безпідставно, проявляючи особливу зухвалість, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, діючи з хуліганських мотивів, спрямованих у тому числі на заподіяння тілесних ушкоджень незнайомому ОСОБА_13 , підійшов до останнього та використовуючи фізичну силу наніс один удар кулаком лівої руки в обличчя, після чого почав наносити хаотичні удари кулаками обох рук в обличчя та по голові.
Після цього, ОСОБА_8 передпліччям лівої руки схопив ОСОБА_13 за шию, а кулаком правої руки наносив удари по голові та наніс один удар коліном в область грудей, при цьому виражаючись грубою нецензурною лайкою та не реагуючи на зауваження пересічних громадян, які знаходились за місцем вчинення кримінального правопорушення. В результаті чого, своїми протиправними умисними діями, ОСОБА_8 заподіяв потерпілому ОСОБА_13 тілесні ушкодження, а саме - синці на голові, тулубі, що згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2665-с/16 від 19.08.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Після цього, ОСОБА_8 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, проявляючи зневажливе та нахабне ставлення до існуючих у суспільстві загальновизнаних норм поведінки та моралі, виражаючись грубою нецензурною лайкою на адресу потерпілого, не реагуючи на зауваження присутніх, виявляючи зневажливе ставлення до оточуючих та майна заскочив на капот автомобіля «Daewoo Gentra», р/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_13 та шляхом стрибків на капоті вказаного автомобілю пошкодив транспортний засіб потерпілого, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому, згідно з рахунком-фактурою № СФ-0000059 від 19.08.2016 на загальну суму 11120,00 грн.
Крім того, 08.03.2017, близько 16-00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи на подвір`ї біля будинку по АДРЕСА_3 , діючи умисно, та маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних стосунків, які склалися із ОСОБА_14 , пов`язаними із поведінкою його собаки у вольєрі для вигулу собак, стосовно його дружини ОСОБА_15 , в ході виниклого конфлікту ОСОБА_8 повалив ОСОБА_14 на землю, після чого наніс останньому один удар правою рукою в область верхньої губи. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 наніс ОСОБА_14 один удар правою ногою в область лівої руки. В результаті злочинних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_14 згідно з висновком судово-медичного експерта № 761-с/17 від 17.03.2017 спричинено наступні тілесні ушкодження: садно на голові та синець на лівій руці, які відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Крім того, 08.03.2017, близько 16.15, екіпаж № 0509 у складі інспекторів роти №5 батальйону №3 Управління патрульної служби поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції лейтенантів ОСОБА_16 та ОСОБА_17 отримали повідомлення про те, що біля будинку за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 48-а, заявник ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна на голові та синця на лівій руці, які останньому спричинив ОСОБА_18 близько 16:00.
Прибувши о 16.30 год. за вказаною адресою, працівники поліції назвались, та запитали у ОСОБА_14 причину виклику. На що заявник ОСОБА_14 вказав на ОСОБА_8 , як на особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження. ОСОБА_8 , побачивши працівників поліції, попрямував до під`їзду №4 будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , де його зупинили працівники поліції та у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», висунули ОСОБА_8 законну вимогу назвати свої анкетні дані та надати документи, що посвідчують особу. Проте ОСОБА_8 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, висловлюючись нецензурною лайкою у бік працівників поліції, відмовлявся від виконання законних вимог працівників правоохоронного органу та почав штовхати їх руками. Після чого, не реагуючи на законні вимоги працівників поліції ОСОБА_16 та ОСОБА_17 заспокоїтись та припинити свої протиправні дії, достовірно знаючи, що вказані особи є працівниками правоохоронного органу, які виконують свої службові обов`язки, діючи умисно, повністю усвідомлюючи незаконність своїх дій, будучи попередженим про намір працівників поліції щодо застосування спеціальних засобів, вириваючись, під час застосування кайданків, умисно наніс ОСОБА_16 один удар кулаком правої руки в область нижньої губи, чим спричинив потерпілому ОСОБА_16 згідно з висновком судово-медичного експерта № 1417-Ая/17 від 28.03.2017 садно на слизовій нижньої губи, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень. Побачивши, що ОСОБА_16 отримав ушкодження та в нього пішла кров з нижньої губи, ОСОБА_17 висунув вимогу ОСОБА_8 припинити свої протиправні дії та попередив про намір застосування кайданків та спеціального засобу, спорядженого речовиною дратівної дії, на що ОСОБА_8 продовжив свої протиправні дії, та ОСОБА_17 згідно ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосував кайданки та спеціальний засіб «Терен 4-м», спорядженого речовиною дратівної дії.
В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений просить змінити вирок районного суду на умовний термін, не пов`язаний з позбавленням волі. Просить врахувати, що його дружина перенесла операцію, у зв`язку з чим не працює, також 23.11.2017 року її збив автомобіль та вона перебуває в тяжкому стані у лікарні, вони виховують малолітню дитину дружини, родина перебуває у скрутному матеріальному становищі та потребує допомоги. Зазначив, що у скоєному розкаявся, вину визнав повністю, але не погоджується зі строком покарання. Крім того, просить зарахувати в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення за даним кримінальним провадженням до набрання вироком чинності та період часу з 08.04.2012 р. по 28.10.2012 р., який він провів в СІЗО по справі, за якою було постановлено вирок Дзержинського райсуду м. Харкова від 12.07.2012 р., за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 надав суду клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, яка заперечувала проти апеляції; обвинуваченого та захисника, які підтримали скаргу ОСОБА_8 ; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з наступних підстав.
Учасники розгляду не оспорюють доведеність вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому злочинів, а також правову кваліфікацію кримінальних правопорушень.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_8 в межах поданої апеляційної скарги обвинуваченого в частині правильності призначення покарання та обчислення строку покарання.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочину, їх характер та суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому, врахував тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, їх наслідки, дані про особу ОСОБА_8 , який раніше судимий, за місцем відбуття покарання у Диканівській виправній колонії (№ 12) характеризується задовільно, має постійне місце мешкання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд визнав щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, суд визнав вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.
Оцінивши вказані дані, суд першої інстанції дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 неможливо без ізоляції від суспільства та необхідність призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів та вироків згідно зі ст.ст. 70, 71,72 КК України у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням.
З урахуванням зазначених у вироку обставин, кількості епізодів злочинної діяльності обвинуваченого, його стійку антисоціальну спрямованість та небажання ставати на шлях виправлення, вчинення злочинів в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Призначення обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню суспільної небезпечності, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації; є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Доводи апеляції обвинуваченого про необхідність зниження строку покарання, застосування до нього положень ст. 75 КК України є необгрунтованими, спростовуються викладеними у вироку районного суду та даній ухвалі обставинами, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.
Посилання ОСОБА_8 на незадовільний стан здоров`я дружини, необхідність надання допомоги своїй родині не є достатніми підставами для зміни вироку суду першої інстанції, з урахуванням даних про його особу та обставин кримінального провадження.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» задоволенню не підлягає, у зв`язку з тим, що він не є суб`єктом даного Закону.
Стосовно доводів обвинуваченого про неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність (положень ч. 5 ст. 72 КК) колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Зворотна дія закону означає, що новий закон застосовується як до тих фактів і правовідносин, як виникли чи продовжують існувати після набрання цим актом законної сили, так і тих, що існували до цього. Водночас цей принцип не може тлумачитися як такий, що забороняє пряму дію закону, тобто дію або застосування цього закону до фактів і правовідносин, які виникли або тривають після набрання законом чинності.
Оскільки попереднє ув`язнення застосовувалося щодо ОСОБА_19 з 17.07.2017 року, коли набрав чинності Закон України № 2046-VIII, яким ч. 5 ст. 72 КК України викладена в новій редакції, що передбачає зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, районний суд прийняв правильне рішення про обчислення строку відбування покарання з цієї дати, не застосувавши при цьому положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року відповідно до принципу прямої дії закону.
Таким чином, посилання обвинуваченого на необхідність зарахування строку попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Апеляційна вимога ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення з 08.04.2012 р. по 28.10.2012 р. за вироком Дзержинського райсуду м. Харкова від 12.07.2012 р. також задоволенню не підлягає.
Згідно приписів ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення провадиться у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, за яким до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
З матеріалів провадження вбачається, що кримінальна справа, в межах якої ухвалено вирок Дзержинського райсуду м. Харкова від 12.07.2012 р. стосовно ОСОБА_8 є окремим провадженням, остаточне покарання ОСОБА_8 призначено за правилами ст.71 КК України шляхом часткового приєднання саме не відбутого покарання за попереднім вироком суду.
Отже, підстав для задоволення апеляції обвинуваченого про зарахування строку попереднього ув`язнення з 08.04.2012 р. по 28.10.2012 р. за вироком Дзержинського райсуду м. Харкова від 12.07.2012 р. в строк відбування покарання, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України - немає.
Виходячи з наведеного апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.
Порушень кримінального процесуального закону, які б тягнули безумовне скасування вироку, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Московського районного суду м.Харкова від 03 листопада 2017 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя
Судді: