В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі колегії суддів під головуванням судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 300004475 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Котовськ, Одеської області, без постійного місця проживання та реєстрації, українця за національністю, громадянина України, із середньою освітою, безробітного, неодруженого, раніше судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 04.07.2017 року близько 17 год. 30 хв., знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на території незавершеного будівництва, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, на ґрунті особистих неприязних відносин, під час словесного конфлікту з ОСОБА_8 , умисно наніс останній два удари кухонним ножем по голові та в ділянку шиї, в результаті чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді непроникаючого колото-різаного поранення у правій тімяно-потиличній ділянці голови, проникаючого ножового поранення шиї з ушкодженням лівої загальної сонної артерії, що ускладнилося вираженою зовнішньою та внутрішньою кровотечею та обумовили масивну крововтрату, що згідно п. 2.4.5 висновку експерта № 351 від 05.07.2017 року, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», Наказ МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. і перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням її смерті.

Всі інші виявлені на тілі ОСОБА_8 ушкодження (рана № 2 та синець) у причинно-наслідковому зв`язку з настанням її смерті не перебувають і, за ступенем тяжкості, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (згідно п. 2.3.3 «Правил...»).

Органом досудового слідства дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме, вчинення умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині (вбивство).

Колегія суддів виходить із установлених фактичних обставин справи та вважає, що органом досудового розслідування не вірно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст.115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство).

Суд вважає, що ОСОБА_5 було вчинено інше суспільно небезпечне винне діяння відносно потерпілої ОСОБА_8 , а саме, злочин проти життя та здоров`я особи - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

До такого висновку суд дійшов, встановивши судовим розглядом наступне.

Обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення суті обвинувачення, свою вину визнав частково та дав показання, що подія відбулася 04.07.2017 року, вони з самого ранку вживали алкогольні напої на незавершеному будівництві за адресою м. Рівне, вул. Дубенська, 39. Потім відлучився на ринок, повернувшись назад він привіз з собою горілку. По приїзду, алкоголь вживали він, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Після вживання алкоголю ОСОБА_9 перебувала в сильному алкогольному сп`янінні, перечепилась через стіл і впала. На цьому фоні в нього з нею виник конфлікт, оскільки він відмовився їй наливати алкоголь, а вона вимагала. Під час суперечки хотів її налякати ножем, який був у нього в руках, оскільки він ножем нарізав хліб та ковбасу. Після її слів ножем декілька раз махнув в сторону потерпілої і випадково попав у шию, коли повернувся до неї то побачив кров, яка бризкала з рани на шиї, дуже злякався і почав зупиняти кров зажимаючи руками шию. Попросив ОСОБА_12 , ОСОБА_13 викликати швидку допомогу. По приїзду, лікарі повідомили, що ОСОБА_14 померла. У нього з ОСОБА_14 виник словесний конфлікт, наміру її вбивати він не мав. Про вчинене дуже жалкує.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 дав показання, що 04 липня 2017 року він, ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 розпивали разом алкогольні напої на незавершеному будівництві за адресою АДРЕСА_1 , де вони проживали. Всі були дуже п`яні. Після вживання алкоголю ОСОБА_10 заснув, а між ОСОБА_17 та ОСОБА_8 виник конфлікт. ОСОБА_16 нарізав ковбасу та чистив картоплю, в нього в руках був ніж. ОСОБА_9 обізвала ОСОБА_5 через те, що він їй не наливає горілку, а той встаючи похитнувся і вдарив її ножем в ділянку шиї, після удару ОСОБА_18 пробував зупинити кров та попросив, щоб викликали швидку допомогу. Він розбудив ОСОБА_12 і той пішов викликати швидку допомогу. ОСОБА_19 після нанесення удару вже не говорила. Коли приїхала швидка допомога ОСОБА_19 вже була мертвою.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 дав показання, що 04 липня 2017 року він з ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 на незавершеному будівництві за адресою АДРЕСА_1 вживали алкогольні напої. Конфліктів між ними не було. Після вживання алкоголю він заснув. Через деякий час його розбудив ОСОБА_11 та попросив викликати швидку допомогу, оскільки ОСОБА_9 отримала поранення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 дав показання, що 04 липня 2017 року він патрулював прилеглу територію по вул. Дубенська в м. Рівне. Під час патрулювання на службовий планшет поступило повідомлення про вбивство на вул. Дубенська, буд. 39. Приїхавши на місце події вони побачили, що на незавершеному будівництві знаходився заявник, ще одна особа та обвинувачений, руки в останнього були в крові. На землі лежала потерпіла без ознак життя. Обвинувачений повідомив, що ніж він викинув, але потім з`ясувалось, що ніж лежав неподалік місця вчинення злочину.

Очевидцем події він не був, але конфлікт, як повідомив свідок, виник між обвинуваченим та потерпілою через те, що вона його обізвала і він вдарив її ножем. Обвинувачений був в стані алкогольного сп`яніння.

Показами обвинуваченого та свідків підтверджується факт нанесення удару кухонним ножем в ділянку шиї ОСОБА_22 та прослідковується механізм нанесення удару, а саме, удар був не акцентований, зі слів обвинуваченого та свідка ОСОБА_13 , ОСОБА_5 наніс його відмахуючись, зліва направо. Після нанесення удару ОСОБА_5 намагався зупинити кров та просив викликати швидку допомогу. Крім того, жоден із свідків не вказав, що ОСОБА_5 погрожував потерпілій перед нанесенням удару.

Крім показів обвинуваченого, показів свідків, вина ОСОБА_5 у нанесенні ножового поранення ОСОБА_8 підтверджується наданими прокурором, дослідженими та перевіреними в судовому засіданні протоколом огляду місця події, висновками судових експертиз, речовими доказами та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:
Протоколом огляду місця події від 04.07.2017 року зафіксовано місце вчинення злочину: територія незавершеного будівництва, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , під час огляду було оглянуто місце вчинення злочину, труп ОСОБА_23 , речі, якими користувались свідки та обвинувачений, а також ніж з дерев`яною ручкою зі слідами бурого кольору побутового призначення.

Висновком судово-медичної експертизи № 351 проведеного експертом РОБСМЕ від 05.08.2017 року встановлено, що на трупі ОСОБА_24 виявлені тілесні ушкодження: проникаюче в органи шиї, колото - різане поранення лівої бокової поверхні шиї, яке супроводжуються рановим каналом який проходить у м`яких тканинах лівої половин шиї з повним поперечним ушкодженням лівої загальної сонної артерії; непроникаюче колото - різане поранення голови, які виникли незадовго до настання смерті ОСОБА_24 . Поранення шиї, продовження рани вираженим рановим каналом, котрий значно переважає над її довжиною, та з урахуванням даних медико-криміналістичної експертизи вилученого клаптя шкіри із вказаною раною, спричинена одноразовою, досить вираженою за силою, дією коло - ріжучого предмета з властивостями леза та спинки по типу ножа. Непроникаюча рана на голові, була спричинена одноразово, з незначною силою колюче - ріжучою дією. Перша описана експертом рана, що ускладнилось вираженою зовнішньою та внутрішньою кровотечею та обумовила масивну крововтрату, від якого остання померла.

В п. 2.4.5 висновку експерта вказується, що виявлене у гр-ки ОСОБА_8 проникаюче поранення шиї з ушкодженням лівої загальної сонної артерії, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень (згідно п. 2.1.3. й) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», Наказ МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р.) і перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням її смерті.

Всі інші виявлені на тілі гр-ки ОСОБА_8 ушкодження (рана № 2 та синець) у причинно-наслідковому зв`язку з настанням її смерті не перебувають і, за ступенем тяжкості, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Опис рани: зверху вниз, дещо зліва направо та дещо спереду назад.

Згідно висновків медико-криміналістичних експертих № 132, 162 від 25.07.2017 року та 01.09.2017 року підтверджено, що на шкіряному клапті з ділянки шиї трупа ОСОБА_8 колото-різана рана могла бути заподіяна внаслідок травматичної дії клинка ножа наданого на експертизу, а саме, того, який був, поміж інших, виявлений при огляді місця події 04.07.2017 року.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_15 від 06.09.2017 року, останній показав на розташування ОСОБА_23 та ОСОБА_5 перед нанесенням ножового поранення, в момент його нанесення, а також сам механізм: ОСОБА_19 сидить на підлозі, ОСОБА_18 сидить на стільчику, відстань між ними 40-50 см.; він знаходиться вище від неї, ОСОБА_19 ображає ОСОБА_5 , ОСОБА_5 тримає ніж у правій руці лезом до низу, повертає тулуб і відмахуючись наносить ОСОБА_25 удар по шиї.

Здобуті під час слідчого експерименту докази частково узгоджуються з показами даними ОСОБА_15 під час допиту в судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає, що даний доказ не доводить, що в діях ОСОБА_5 наявний умисел на позбавлення життя потерпілої.

Згідно висновку експерта додаткової судово-медичної експертизи № 478/351 від 21.09.2017 року встановлені в ході експертизи трупа ОСОБА_8 , характер, властивості, розташування та механізм утворення рани на лівій боковій поверхні шиї (яка стала причиною її смерті і виникли від колючо-ріжучої дії травмуйочого знаряддя, не виключено клинком ножа), загалом, узгоджується з механізмом вчинення ушкодження, на які вказує, у вивчених протоколах проведення слідчих експериментів від 06 липня 2017 року, свідок ОСОБА_11 , «повернувши корпус тіла в сторону ОСОБА_22 , ножем, який тримав в правій руці, наодмаш, зліва-направо, наніс удар в область лівої частини шиї ОСОБА_22 ...»), та частково узгоджується з механізмом спричинення ушкодження, на які вказує, у вивчених протоколах проведення слідчих експериментів від 06 липня 2017 року, підозрюваний ОСОБА_5 , («...по інерції він здійснив рух корпусом вперед, в її сторону, та ножем поранив ОСОБА_8 по лівій боковій стороні шиї (прямим ударом)…»).

Висновком експерта № 2.2.-218-7 від 28.07.2017 року, виявлена на ножі кров людини може походити від трупа ОСОБА_26 .

Речовими доказами - в їх сукупності, а також ножем, вилученим в ході огляду місця події 04.07.2017 року з території незавершеного будівництва, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується те, що саме даним ножем було нанесено ОСОБА_26 удар в шию, від якого вона померла та спростовуються покази обвинуваченого про те, що ніж, який визнаний речовим доказом відрізняється від ножа, яким він наносив тілесне ушкодження для потерпілої.

Суд оцінює дані докази, як належні та допустимі докази у кримінальному провадженні.

Відповідно до судово-психіатричної експертизи № 187-175/17 від 01.08.2017 року підозрюваний ОСОБА_5 на момент вчинення інкримінованого йому діяння страждав на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю (F10 - за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час підозрюваний ОСОБА_27 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, на даний час потребує утримання в умовах, що виключають вживання (F10 - за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. Підозрюваний ОСОБА_5 на момент вчинення інкримінованого йому діяння у тимчасово-хворобливому стані не знаходився. Підозрюваний ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Підозрюваний ОСОБА_27 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, на даний час потребує утримання в умовах, що виключають вживання (F10 - за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), на наркоманію не страждає.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство).
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 КК України умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Однак, сукупність зібраних по справі доказів, які всебічно досліджені в суді, їх системний аналіз, дають підстави об`єктивно вважати, що органами досудового розслідування дії обвинуваченого невірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України.
При відмежуванні умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК України) визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння і, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим. При цьому необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події, їх стосунки (п. 22 Постанови пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 « Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи»).
Зібраними по справі і дослідженими в суді доказами доведено факт нанесення ОСОБА_5 ножового поранення потерпілій, в результаті чого обвинуваченим були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, які призвели досмерті, що підтверджується показами обвинуваченого та свідків даними в судовому засіданні. Свідок ОСОБА_20 та ОСОБА_28 самого нанесення удару ножем обвинуваченим потерпілої не бачили. Обвинувачений ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_15 вказали, що обвинувачений ОСОБА_5 наміру вбивати потерпілу ОСОБА_8 не мав. Таким чином, об`єктивних доказів того, що обвинувачений мав умисел на позбавлення потерпілої життя в ході розгляду провадження судом не здобуто. Як встановлено в судовому засіданні обвинувачений погроз убити потерпілу не висловлював, після нанесення удару намагався зупинити кров та попросив викликати швидку допомогу, а тому суд приходить до переконання, що ОСОБА_5 повинен нести відповідальність за нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої.
Для з`ясування змісту й спрямованості умислу особи суд орієнтується на те, що при дослідженні доказів необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений та потерпіла проживали разом біля п`яти років, були безхатченками та вели безпорядний спосіб життя, зловживали алкогольними напоями. Судом не встановлено, що вони раніше вчиняли конфлікти між собою, на момент вчинення злочину обоє перебували в стані сильного алкогольного сп`яніння. 04 липня 2017 року між обвинуваченим та потерпілою виник словесний побутовий конфлікт спонтанно. Крім того, судом встановлено, що ножовий удар обвинуваченим був нанесений не прицільно, хоча і в життєво важливий орган. Кухонний ніж в руках обвинуваченого опинився випадково, він спеціально його не брав, і після нанесення удару ніж залишався лежати на імпровізованому столі біля потерпілої.
Всі ці обставини в сукупності підтверджують відсутність у ОСОБА_5 умислу на позбавлення життя потерпілої.
Органи досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфікували за ч. 1 ст. 115 КК України посилаючись на висновок експерта, який в даному випадку доводить лише ступінь тяжкості ушкоджень потерпілої, але аж ніяк не його умисел на настання смерті потерпілої. На переконання суду, основними факторами, які впливають на правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 являється його психічне ставлення до вчиненого, наявність умислу, ретельне дослідження обставин, що передували конфлікту і безпосередні обставини заподіяння ушкоджень. Останній в категоричній формі заявляє, що він не мав умислу позбавляти життя потерпілої.
Хоча тілесні ушкодження у потерпілої є тяжкими і такими, що призвели до смерті, однак вони були отримані від неприцільного удару ножем, тобто обвинувачений випадково попав в шию потерпілій.
Натомість, сукупністю досліджених під час судового слідства доказів, було встановлено винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і його дії суд кваліфікує як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.
Що стосується доводів обвинуваченого та його захисника про те, що в його діях наявні ознаки кримінального злочину, передбаченого ст. 119 КК України, а саме, вбивство через необережність, то суд їх оцінює крмтмчно, оскільки жодними належними та допустимими доказами не встановлено в його діях вищевказаного кримінального злочину.
При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, а саме те, що вчинений ОСОБА_5 злочин відноситься до тяжких злочинів, він раніше був неодноразово судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади в наслідок вживання алкоголю.

Обставини, що пом`якшують покарання, судом не встановлені.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого злочину, особу винного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з відбуванням покарання у виправно-трудовій установі.

По справі проведено ряд експертиз за ухвалою слідчого. Ці судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненому злочині, кваліфікованому за частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (шість) місяців.

Початок відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 04.07.2017 року, з моменту затримання.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбутого покарання ОСОБА_5 термін попереднього ув`язнення, починаючи з 04.07.2017 року по 15.07.2018 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

Речові докази: кухонний ніж, змиви з речовиною бурого кольору, пляшку з надписом «Fanta, кофту фіолетового кольору, зразки волосся знищити, електронні носії DVD-R на яких зафіксовані слідчі дії зберігати в матеріалах провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 5153,76 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3