Справа № 455/530/16-к
Провадження № 1-кп/455/3/2018
ВИРОК
Іменем України
13 червня 2018 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі : головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000492 від 23.08.2015 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, розлученого, непрацюючого, судимості немає, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

за участю: сторони обвинувачення прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , його законного представника ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 ;

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ;

представника ювенальної превенції сектору превенції патрульної поліції Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 ;

представника служби у справах дітей Старосамбірської районної державної адміністрації ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 23 серпня 2015 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, знаходячись на сільській дорозі в с. Стрільбичі Старосамбірського району Львівської області, під час сварки, яка виникла на грунті раптово виниклих неприязних відносин із своїм неповнолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно схопив останнього руками за його ліву руку, та витягнувши із салону автомобіля марки «ВАЗ-2106», який належить гр. ОСОБА_10 , умисно наніс неповнолітньому ОСОБА_5 два удари кулаком руки в область обличчя, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження гематому та крововилив в ділянці слизової щоки зліва та два синці лівого плеча, які згідно висновку судово-медичної експертизи №135 від 25.08.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вини в інкримінованому йому умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження не визнав, показав, що 23.08. 2015 року, приблизно о 19 годині, він вертався із стадіону в с. Стрільбичі, його по дорозі підібрала машина, він під`їхав до клубу. До клубу також під`їхав автомобіль марки «ВАЗ-2106», який належить гр. ОСОБА_10 , була створена аварійна ситуація, між водіями та з тими пасажирами, що приїхали з ними виникла сварка, з автомобіля також вийшов його син, тобто потерпілий, який на той час був неповнолітній і перебував в нетверезому стані, який також матюкався до нього, він став його заспокоювати і казав йому сісти в машину і не встрявати у конфлікт. Неповнолітній ОСОБА_5 його не слухав, виражався нецензурними словами в його адресу, тоді він, щоб на це все не дивилися люди, взяв його силоміць за руки, від чого він міг отримати синці, та став запихати його в автомобіль, в обличчя його не бив. Допускає, що в цей момент, коли він силою запихав його в автомобіль, то ОСОБА_5 міг вдаритися головою в стойку автомобіля. Також показав, що він бачив як син ОСОБА_11 на стадіоні пив горілку, можливо, там десь побився з кимось. Також обвинувачений неодноразового просив вибачення у сина, хотів з ним примиритися, однак, потерпілий з батьком не примирилися.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину не визнав у вчиненні злочину, передбаченого за ч.1 ст. 125 КК України, проте, його винність повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 23.08.2015 року, біля 19 години, він їхав в якості пасажира по сільській дорозі в с. Стрільбичі на автомашині марки «ВАЗ-2106» із стадіону додому, з ним в автомобілі були водій ОСОБА_10 та ОСОБА_12 ..Зупинилися біля клубу, бо їх «підрізав» другий автомобіль. Вони цей автомобіль марки «Аудіо» обігнали. Водії вийшли з автомобілів і стали виясняти стосунки. Він особисто сидів у машині, з якої не виходив. До нього підійшов батько це обвинувачений, який сказав, щоб він вийшов з автомобіля, чого він не зробив. Тоді ОСОБА_3 витягнув його за ліву руку з автомобіля. Він у відповідь нецензурно вилаявся в його адресу, а ОСОБА_3 вдарив його в область обличчя два рази кулаком, від чого він впав на землю біля машини. Просив до батька застосувати громадські роботи.

Законний представник ОСОБА_6 , мати неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , в судовому засіданні показала, що вона з обвинуваченим розлучена, живе із дітьми окремо від нього. 23.08.2015 року син пішов з дому на стадіон, був веселий, щасливий, не мав жодних тілесних ушкджень, а повернувся додому з розпухлим обличчям, пояснив їй, що батько наніс йому кулаком два рази в обличчя. Вона, знаючи силу рукоприкладства обвинуваченого, викликала таксі і поїхала з ним в поліцію, а також звернулися в медустанову, щоб зняти побої, які були на обличчі в сина ОСОБА_11 . Син ОСОБА_11 би з батьком примирилися тільки в тому випадку, якби обвинувачений відмовився від цивільного позову, де предметом спору є будинок (незавершене будівництво), який вона разом з ОСОБА_3 будувала. Просила обрати міру покарання обвинуваченому, аналогічну, яку просив прокурор, тобто покарання у виді громадських робіт.

Крім показів потерпілого та законного представника потерпілого, які, на думку суду, є послідовними, повністю узгоджуються між собою, встановлені судом обставини підтверджуються зібраними на досудовому слідстві та дослідженими, безпосередньо, судом в судовому засіданні письмовими доказами по справі, а саме вина обвинуваченого підтверджується наступним.

Висновком експерта (а.с.25, т.2), з якого вбачається, що в ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 при проведенні експертизи виявлено ушкодження: гематому та крововилив в ділянці слизової щоки зліва та два синці лівого плеча, які утворилися від дії твердих предметів гематома в ділянці щоки могла утворитися від дії кулака. А синці лівого плеча могли утворитися від дії пальців рук. Пошкодження по давності утворення можуть відповідати часу 23.08.2015 року, та відносяться до категорії легкого тілесного ушкодження. Пошкодження не могли утворитися в результаті падіння та удару до твердих предметів.

Вказаний висновок експерта суд вважає достовірним і покладає його в обґрунтування вироку, беручи до уваги дачу його висококваліфікованим, компетентним експертом, що має достатній досвід та стаж експертної роботи, є не зацікавленим у справі експертом. Висновок в повній мірі узгоджується з показами потерпілого та не суперечить матеріалам справи.

Досліджені докази не викликають сумніву у їх достовірності, так як взаємно підтверджуються, здобуті і закріплені у встановленому законом порядку, є об`єктивними.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що він бачив, як відбувався конфлікт між обвинуваченим та його сином, тобто потерпілим. Обвинувачений хотів, щоб ОСОБА_5 не кричав, не брав участі у виясненні відносин між водіями автомобілів щодо аварійної ситуації, яка створювалась при їх їзді, просив, щоб він сів у машину. Неповнолітній ОСОБА_5 батька не слухав, матюкався до нього, тоді обвинувачений силою зачепив його руками, взявши його вище ліктів, став його запихати в автомобіль, при цьому ОСОБА_5 вдарився лівою частиною голови до рами автомобіля. Також свідок наголосив, що саме в суді він каже правду, як це все відбувалося.

Суд до показів даного свідка ставиться критично, особливо в частині нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 лівою частиною голови до рами автомобіля, в момент запихання його силою ОСОБА_3 в автомобіль, оскільки таке спростовується вищевказаним висновком експерта, в якому зазначено, що в ОСОБА_5 гематома в ділянці щоки могла утворитися від дії кулака, а синці лівого плеча могли утворитися від дії пальців рук, пошкодження не могли утворитися в результаті падіння та удару до твердих предметів.

Не визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України не заслуговує на увагу, так як спростовується вище перерахованими доказами і як таке, що викликане бажанням уникнути від відповідальності.

Таким чином, сукупністю перевірених, досліджених у судовому засіданні доказів доведена винність ОСОБА_3 в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, тому його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який по місцю проживання характеризується посередньо (а.с.27,т.2), в психіатричному чи наркологічному кабінетах не перебуває (а.с.45,т.2), вперше притягається до кримінальної відповідальності (а.с.29,т.2), його поведінку до винесення вироку (неодноразово до нього застосувався привід, оскільки безпричинно не з`являвся до суду).

Обставинами, які помякшують покарання для ОСОБА_3 , суд визнає те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності (а.с.29,т.2), а також те, що неодноразово в судовому засіданні просив вибачення у свого сина, тобто в потерпілого.

Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого, суд не знаходить.

З урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного й обставин, що пом"якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, слід обрати покарання у виді громадських робіт, яке необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд не може погодитися з проханнями представника потерпілого щодо обрання міри покарання до обвинуваченого, а саме: спочатку - у виді виправних робіт, так як обвинувачений, як було з`ясовано у судовому засіданні, ніде не працює; а в подальшому, - у виді обмеження волі на один рік, так як санкція ч.1 ст. 125 КК України такої міри покарання не передбачає.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 60 годин.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору .

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1