АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 2024/1-1062/11
Провадження № 11-о/790/4/18 Суддя доповідач ОСОБА_1
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
- головуючого ОСОБА_1
- суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
- при секретарі ОСОБА_4
- за участю прокурора ОСОБА_5
-заявника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкова провадження за заявою ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Харківської області від 08 липня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 звернувся із заявою про перегляд за ново виявленими обставинами ухвали апеляційного суду Харківської області від 08.07.2014 року в якій просив зазначену ухвалу скасувати.

При цьому зазначив, що 20 лютого 2014 року вироком Ленінського районного суду м. Харкова його визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. З ст. 364 КК України та призначене мені остаточне покарання на підставі ст. 70 КК України - шість років шість місяців позбавлення волі, з позбавленням права займати посади працівників правоохоронних органів строком на 3 роки, з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

07 березня 2014 року Ленінський районний суд м. Харкова звільнив його від відбування частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2014 року за ст. 364 ч. З КК України на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально- процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень ст. 19 Конвенції ООН проти корупції» № 746 VII від 21.02.2014, який набрав чинності 28 лютого 2014 року та згідно якого частину третю ст. 364 КК України декриміналізовано.

08 липня 2014 року Ухвалою Апеляційного суду Харківської області змінено вирок від 20 лютого 2014 року, та на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію в 2014 році» (із змінами згідно Закону № 1246/УІІ від 06 травня 2014 року) його звільнено від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на строк гри роки один місяць вісім днів та позбавили права займати посади працівників правоохоронних органів на строк три роки.

Цією ж ухвалою його дії перекваліфіковано з ч. З ст. 364 КК України на ч. 2 ст. 364 КК України та призначено покарання.

Зазначена ухвала набрала законної сили, оскільки не оскаржувалась.

Таким чином на думку заявника ухвала апеляційного суду Харківської області погіршила його становище.

При цьому він зазначає, що існування двох різних рішень (ч. З ст. 364 та ч. 2 ст. 364 КК України) та двох різних покарань (амністія та декриміналізація) за одне і те саме діяння, яке декриміналізоване, які фактично протирічать один одному, йому достовірно стало відомо 07 вересня 2017 року.

Вважає, що за умови його невинуватості за ч.3 ст. 364 КК України через її декриміналізацію, строк звернення із заявою в порядку ст. 459 КПК України ним не порушено.

До початку апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_6 з невідомих причин залишив зал судового засідання, хоча у своїй заяві просив її розглядати за його участі.

Відповідно до ч.1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 466 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що залишення засудженим ОСОБА_6 зали судового засідання не перешкоджає розгляду його заяви.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення заяви, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими визнаються:

-штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 459 КПК України перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення провадження, не допускається.

Зі змісту заяви ОСОБА_6 випливає, що він фактично посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанціїї норм матеріального права, зміни у якому відбулись до постановлення ухвали апеляційного суду та були загальновідомими.

В той же час, з матеріалів провадження та заяви самого ОСОБА_6 вбачається що ухвала Апеляційного суду Харківської області від 08.07.2014 року в касаційному порядку ним не оскаржувалась, а відтак змінений нею вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2014 року набув законної сили.

З огляду на це колегія суддів не визнає нововиявленими обставини, наведені ОСОБА_6 та відмовляє у задоволенні його заяви.

Керуючись ст. ст. 466, 467 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Харківської області від 08 липня 2014 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий -

Судді