Справа №592/5323/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/203/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/5323/18 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 14 травня 2018 року, якою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області м. Хмільник, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

захисників адвокатів ОСОБА_10 і ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді і застосувати до її підзахисного більш м`який запобіжний захід, оскільки протягом розгляду клопотання не доведені обґрунтованість підозри та наявність ризиків, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання. Крім того, слідчим суддею не враховані наявність соціальних зав`язків, постійне місце роботи і проживання, майновий стан, відсутність судимостей.

14.05.2018 до Ковпаківського районного суду м. Сум з клопотанням, погодженим із прокурором Сумської місцевої прокуратури, звернувся старший слідчий Сумського ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 23.12.2017 близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_9 , знаходячись на подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_1 , здійснив постріл з гладкоствольної самозарядної мисливської рушниці 12 калібру в напрямку собаки породи «Кавказька вівчарка», спричинивши останній вогнепальні поранення, які призвели до її загибелі.

23.12.2017 близько 17 год. 10 хв. ОСОБА_9 , знаходячись на подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_1 та перебуваючи на відстані близько 2 м від колишньої дружини ОСОБА_12 , спрямував ствол гладкоствольної самозарядної мисливської рушниці 12 калібру в її напрямку, погрожуючи вбивством, чим викликав у неї побоювання за своє життя у зв`язку можливістю реалізації погрози.

29.04.2018 в денний час ОСОБА_9 , перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , вирішив організувати вчинення розбійного нападу на ломбард «Комод» по вул. Набережній р. Стрілки, буд.22 і, розробивши план вчинення цього злочину, залучив до його вчинення ОСОБА_13 , якому надав обріз рушниці, наказавши вмовити на вчинення злочину ОСОБА_14 . У подальшому ОСОБА_13 , діючи за наказом ОСОБА_9 , вмовив ОСОБА_15 на участь у вчиненні розбійного нападу на ломбард, який відбувся 30.04.2018 близько 09 год. 00 хв. В той час за робочим місцем знаходився працівник ломбарду ОСОБА_16 , який під час вчинення розбійного нападу викликав охорону, внаслідок чого ОСОБА_13 і ОСОБА_14 втекли та попрямували до заздалегідь обумовленого місця зустрічі з ОСОБА_9 , де передали останньому наданий ним раніше обріз рушниці.

У невстановлений в ході досудового розслідування час ОСОБА_9 , не маючи передбаченого законом дозволу на зберігання, придбання вогнепальної зброї і бойових припасів, придбав обріз рушниці, який зберігав в гаражі № НОМЕР_1 кооперативу «Космос» по вул. Герасима Кондратьєва, 98/4 в м. Суми.

05.01.2018, 11.01.2018, 30.04.2018 і 10.05.2018 до ЄРДР за № 0000013 були внесені відповідні відомості про вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.129; ч.3 ст.27, ч.3 ст.187; ч.1 ст.263; ч.3 ст.299 КК України, а 10.05.2018 о 22 год. 10 хв. ОСОБА_9 був затриманий і 11.05.2018 йому було вручене повідомлення про підозру за ч.1 ст.263 КК України. Також ОСОБА_9 був затриманий 13.05.2018 і цього ж дня йому було вручено повідомлення про підозру за ч.1 ст.129; ч.3 ст.27, ч.3 ст.187; ч.3 ст.299 КК України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати до останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 14.05.2018 до ОСОБА_9 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. Своє рішення слідчий суддя вмотивувала тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням зброї, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, незаконно впливати на потерпілу і свідків та вчинити інші злочини.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_9 та його захисників ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати більш м`який запобіжний захід, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарги захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши клопотання слідчого та визначивши запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя, на думку колегії суддів, цілком вірно дійшла висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_9 саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч.1 ст.176 КПК України.

При вирішенні цього питання слідчий суддя в повному обсязі дотрималася вимог ст.ст.176, 177, 178, 183 і 194 КПК України, з`ясувала і дослідила в судовому засіданні всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.1 ст.129; ч.3 ст.27, ч.3 ст.187; ч.1 ст.263; ч.3 ст.299 КК України, існування встановлених у ст.177 КПК України ризиків, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, а також недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду умисних злочинів, частина з яких є тяжким та особливо тяжким злочинами (ч.3 ст.27, ч.3 ст.187 КК встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12-ми років з конфіскацією майна), існують реальні ризики того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, незаконно впливати на потерпілу і свідків та вчинити інші злочини, і застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним у клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді ризикам.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.178 і ч.1 ст.194 КПК України, зокрема письмовими показаннями потерпілої, свідків, іншого підозрюваного тощо, а будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Визнаючи повідомлену ОСОБА_9 підозру обґрунтованою, слідчий суддя правильно врахувала практику Європейського суду з прав людини з цього питання (далі ЄСПЛ), викладену в рішенні від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04), згідно якої суд (слідчий суддя), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення».

Колегія суддів також враховує й рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), в якому зазначено, що наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи. Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу (рішення ЄСПЛ у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom).

Таким чином, враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність відносно ОСОБА_9 обґрунтованої підозри є необгрунтованими та не заслуговують на увагу, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження докази є достатніми на даній стадії досудового слідства для визнання підозри обґрунтованою, а «доведення факту вчинення злочину є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання підозрюваного під вартою» (рішення ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy).

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність заявлених ризиків та недоведеності неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, то колегія суддів також вважає їх необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам і суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам.

Зокрема, ОСОБА_9 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_12 та свідків та вчинити інші злочини.

Ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_9 нових злочинів, на думку колегії суддів, є цілком виправданим, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду злочинів, один із яких є особливо тяжким злочином, а тому, в даному конкретному випадку, під час оцінки подальших дій підозрюваного (в аспекті вчинення нових злочинів) є можливим надання тяжкості злочину надмірного значення, тобто надання переваги саме тяжкості обвинувачення у порівнянні з іншими обставинами кримінального провадження, що враховуються при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

В своїх рішеннях від 26.07.2001 «Ілійков проти Болгарії» (Ilijkov v. Bulgaria), заява № 33977/96) та від 26.06.1991 «Летельє проти Франції» (Letellier v. France), заява № 12369/86) ЄСПЛ зазначав, що «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Також суд погодився, що обґрунтована підозра у тому, що особа вчинила тяжкий злочин, може на початку слугувати підставою для взяття її під варту».

Вказані висновки ЄСПЛ з урахуванням зазначених вище обставин, на думку колегії суддів, і свідчать про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_9 , враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного.

Зазначені в апеляційній скарзі захисника обставини як те, що ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце роботи і проживання, майновий стан, раніше не судимий, не є тими безумовними і беззаперечними обставинами, які унеможливлюють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або ж можуть знизити чи зменшити ймовірність реалізації підозрюваним ризиків, розглянутих вище, і повинні враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон та практика ЄСПЛ пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки запобіжний захід повинен бути спрямованим виключно на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, хоча і шляхом певного обмеження його особистих прав.

На підставі викладеного, ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 14 травня 2018 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4