Ухвала
21 травня 2018 р. м. Київ
Справа № 682/1619/15-к Провадження № 51-6132ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2015 року та на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 27 квітня 2018 року,
встановив:
Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2015 року ОСОБА_4 засуджений до покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту на 6 місяців; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді одного року позбавлення волі. За ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на 3 роки. До покарання, призначеного цим вироком за ч. 3 ст. 185 КК України частково приєднано покарання, призначене вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2015 року, і на підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на 4 роки 3 місяці. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначено у виді позбавлення волі на 4 роки 6 місяців.
Вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2015 року вирок суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_4 покарання скасований та призначено засудженому покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України в виді арешту на 6 місяців; за ч. 2 ст. 185 КК України в виді позбавлення волі на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_4 покарання в виді позбавлення волі на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування цього покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2015 року ОСОБА_4 призначено покарання в виді позбавлення волі на 4 роки 3 місяці. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки. Призначено ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання в виді позбавлення волі на 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2015 року (призначеного відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України) призначено ОСОБА_4 остаточне покарання в виді позбавлення волі на 4 роки 6 місяців. Виключено з вступної частини вироку Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2015 року посилання на судимості ОСОБА_4 згідно з вироками Славутського міського суду Хмельницької області від 20 лютого 2001 року, 31 грудня 2003 року, 16 березня 2004 року. В решті вирок суду залишити без зміни.
Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 27 квітня 2018 року ОСОБА_4 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2015 року.
У касаційній скарзі засуджений ставить вимогу про перегляд в касаційному порядку вироку Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2015 року та ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 27 квітня 2018 року.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши дотримання скаржником порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги вимогам закону, Верховний Суд дійшов такого.
Згідно з п. п. 3, 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: судове рішення, що оскаржується; обгрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
При цьому, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції можуть бути лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції, мають узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК України, якою регламентовано, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2015 року, який переглядався по суті судом апеляційної інстанції, а також ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 27 квітня 2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на цей же вирок.
Усупереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК України, засуджений чітко не зазначив судові рішення, які мають бути предметом перевірки у даному касаційному провадженні. Так, ОСОБА_4 не подав окремих касаційних скарг на самостійні судові рішення, а виклав свої вимоги в одній скарзі.
Крім того, засуджений не послався на передбачені ст. 438 КПК України підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції, а також не навів належних аргументів на підтвердження цього.
Вимоги касаційної скарги ОСОБА_4 сформульовані без урахування положень ст. 436 КПК України, оскільки засуджений конкретно не зазначив, яке рішення, в межах своїх повноважень, повинен ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду його касаційної скарги.
Висловлюючи вимогу про скасування ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 27 квітня 2018 року, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою засудженого на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2015 року, ОСОБА_4 , в порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України, не навів обгрунтування своєї думки з приводу незаконності цієї ухвали з урахуванням положень ч. 1 ст. 438 КПК України.
Таким чином, касаційна скарга засудженого не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки касаційної скарги, і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали особою, яка подала скаргу.
Залишення касаційної скарги без руху не перешкоджає відкриттю касаційного провадження за умови усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, якщо скарга надійде у межах строку, визначеного у ст. 426 КПК України, або не пізніше п`ятнадцятиденного строку з дня одержання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2015 року та на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 27 квітня 2018 року залишити без руху та надати для усунення вищезазначених недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог Верховного Суду касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3