УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2018 року
м. Київ
провадження № 51-7647впс18
справа № 543/779/18
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 з одного суду до іншого у межах юрисдикції різних апеляційних судів.
До Верховного Суду в порядку частини 3 статті 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 про направлення кримінального провадження щодо останньої з Оржицького районного суду Полтавської області до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська відповідно до положень частини 1 статті 32 цього Кодексу.
У клопотанні вказано, що згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 364, частиною 5 статті 27 і частиною 3 статті 206-2 Кримінального кодексу України (далі КК), які є однаковими за тяжкістю та класифікуються як тяжкі. Мотивуючи своє клопотання захисник посилається на порушення правил територіальної підсудності, оскільки останні за часом злочинні дії ОСОБА_7 , передбачені частиною 2 ст. 364 КК, були вчинені у м. Дніпрі, за місцем професійної діяльності обвинуваченої, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає направленню до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. Крім того захисник зазначає, що більшість свідків постійно знаходиться у м. Дніпрі, а тому Оржицький районний суд Полтавської області не зможе забезпечити ефективний та оперативний розгляд цього кримінального провадження.
Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду подання. Звернень із приводу відкладення судового розгляду до касаційного суду не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників на підтримання клопотання, перевіривши доводи, наведені у клопотанні, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Досудове розслідування цього кримінального провадження закінчено Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області.
Зі змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000163 щодо ОСОБА_7 , який знаходиться в Оржицькому районному суді Полтавської області, вбачається, що останнє за часом кримінальне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 27 і частиною 3 статті 206-2 КК, було вчинено 04 листопада 2017 року в с. Тарасенкове Оржицького району Полтавської області. Даних про те, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 364 КК було вчинено після 04 листопада 2017 року, зазначений обвинувальний акт не містить. Тому доводи захисника про порушення правил територіальної підсудності кримінального провадження щодо ОСОБА_7 є безпідставними.
Разом із цим пунктом 4 частини 1 статті 34 КПК передбачено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків тощо.
Однак твердження захисника про місце знаходження більшості свідків у м. Дніпрі, також не знайшли свого підтвердження і спростовуються інформацією, наданою Оржицьким районним судом Полтавської області, відповідно до якої у даному кримінальному провадженні свідків, які б проживали у м. Дніпрі, немає, натомість троє з десяти свідків проживає в Оржицькому районі Полтавської області.
До того ж Верховний Суд вже тричі розглядав клопотання різних захисників в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 про передачу цього кримінального провадження до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, які були залишені без задоволення.
Виходячи з аналізу норм статей 32, 34 КПК, подання та розгляд клопотання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів можливо за умови настання чи виявлення нових обставин, передбачених статтею 34 цього Кодексу, які були невідомі суду раніше.
Проте зі змісту клопотання захисника ОСОБА_6 вбачається, що підставою для передачі справи на розгляд іншого суду він указує ті ж самі обставини, які були предметом дослідження Верховного Суду при розгляді попередніх клопотань захисників.
З огляду на викладене підстав, передбачених частиною 1 статті 34 КПК, для передачі кримінального провадження щодо ОСОБА_7 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська колегія суддів не вбачає, тому клопотання захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, Суд
постановив:
Клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої за частиною 2 статті 364, частиною 5 статті 27 і частиною 3 статті 206-2 КК, із Оржицького районного суду Полтавської області до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8