Справа № 700/243/18
Провадження № 1-кп/700/57/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 р. Лисянський районний суд Черкаської області у скаді:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.03.2018 року № 0000089 за обвинуваченням -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Верещаки, Лисянського району, Черкаської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, не судимого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, судимого 14.11.2017 року Чорнобаївським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.309 КК України до покарння у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів догодів громадян, що становить 850,00 гривень,
УСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, 24.03.2018 року, близько 16.00 години за попередньою змовою з ОСОБА_5 , маючи умисел на викрадення чужого майна, шляхом пошкодження навісного та врізного замків вхідних дверей проник до нежитлового будинку що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 та розташований за адресою: АДРЕСА_3 звідки таємно умисно з метою власної наживи, здійснив крадіжку плити чавунної пічного опалення та швейної машинки марки «Лада», загальна вартість яких згідно звіту про незалежну оцінку від 27.03.2018 року становить 755,00 грн, чим спричинили збитків ОСОБА_6 на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена групою осіб, поєднану з проникненням у приміщення.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 який, 24.03.2018 року, близько 16.00 години за попередньою змовою з ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення чужого майна, шляхом пошкодження навісного та врізного замків вхідних дверей проник до нежитлового будинку що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 та розташований за адресою: АДРЕСА_2 звідки таємно умисно з метою власної наживи, здійснив крадіжку плити чавунної пічного опалення та швейної машинки марки «Лада», загальна вартість яких згідно звіту про незалежну оцінку від 27.03.2018 року становить 755,00 грн, чим спричинили збитків ОСОБА_6 , на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена групою осіб, поєднану з проникненням у приміщення.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю та не заперечував обставин вказаних в обвинувальному акті.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю та не заперечував обставин вказаних в обвинувальному акті.
За згодою учасників судового провадження, згідно ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому з`ясовано, що учасники провадження, зокрема обвинувачений, правильно розуміють зміст визнаних ним обставин, сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинувачених немає, наслідки визнання цих обставин обвинуваченим роз`яснено.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що діяння, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мали місце.

Органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано правильно, як таємне викрадення чужого майна з проникненням у житло чи інше володіння особи, за ч.3 ст. 185 КК України.
Органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано правильно, як таємне викрадення чужого майна з проникненням у житло чи інше володіння особи, за ч.3 ст. 185 КК України.
Згідно ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття, сприяння розкриттю злочину, відсутності обставин, що обтяжують покарання, думку прокурора, дані про осіб обвинувачених, молодий вік обвинувачених та відшкодування завданих потерпілому збитків.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 р. №7, (з наступними змінами і доповненнями) «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Суд, враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, бере до уваги те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вину у скоєному визнали, щиро каються, за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікаря психіатра та лікаря - нарколога не побувають, відшкодували завдані збитки, дійшов висновку про можливість виправлення засуджених без ізоляції від суспільства.

За таких обставин, суд відповідно до ст. 75 КК України, вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, тобто, якщо вони не вчинять нового злочину і виконують покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у справі, а саме: швейну машинку «Лада» та плиту чавунну передані під схоронну розписку на зберігання власнику, слід залишити власнику.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Виходячи з викладеного, керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75, п.п. 1, 2 ч. 1 п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Згідно ст. 75, п.п. 1, 2 ч. 1 п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази у справі, а саме: швейну машинку «Лада» та плиту чавунну передані під схоронну розписку на зберігання власнику, слід залишити власнику.

До набрання вироком законної сили, запобіжні заходи відносно засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не обиралися.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з моменту проголошення вироку через Лисянський районний суд Черкаської області.

Копію вироку Лисянського районного суду Черкаської області негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1