Справа № 132/2481/18
Ухвала
Ім`ям України

"16" липня 2018 р. м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у недотриманні вимог ст.ст. 276-278 КПК України та невручення особі повідомлення про підозру у кримінальному провадженні,

ВСТАНОВИВ:
13.07.2018 року до Калинівського районного суду Вінницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у недотриманні вимог ст.ст. 276-278 КПК України та невручення особі повідомлення про підозру у кримінальному провадженні. В даній скарзі скаржник просить:

- поновити строк для звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області, яка полягала у недотриманні вимог ст. 276-278 КПК України та невручення особі повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України у кримінальному провадженні № 0000018 від 11.01.2014 року;

- визнати протиправною бездіяльність слідчого Калинівського РВ УМВС

України у Вінницькій області майора міліції ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні

процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000018 від 11.01.2014 року, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а саме: вчинення дій, передбачених ст. ст. 276-278 КПК України щодо належного повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим останній, згідно положень ч. 1 т. 42 КПК України, набуває статусу підозрюваного та визнати не вчиненими дії щодо вручення ОСОБА_3 повідомлення про підозру від 11.03.2014 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України;

- зобов`язати слідчого органу досудового розслідування Калинівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження та прокурора Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області, який здійснює нагляд за дотриманням законності у кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва, вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000018 від 11.01.2014 року відомості про вручення ОСОБА_3 повідомлення про підозру від 11 березня 2014 року у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, та покласти на процесуального керівника контроль за виконанням вказаних дій.

Дослідивши подану заявником скаргу та надані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1ст. 303 КПК України.

Зокрема, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз вищенаведених положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що право на оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності особа отримує лише тоді, коли слідчий або прокурор прийняли певні рішення, вчинили конкретні дії або допустили конкретну бездіяльність, оскарження яких передбачено ч.1ст.303 КПК України.

Скарга адвоката ОСОБА_2 не містить вимог, які могли б бути предметом оскарження до слідчого судді в контексті вимог ст.303 КПК України.

Згідно з приписом ч.1ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що слідчий або прокурор самостійно визначають, чи можливо вручити письмове повідомлення про підозру в день його складення, чи необхідно застосувати спосіб його вручення, передбачений для вручення повідомлень.

Відтак норма кримінального процесуального закону щодо вручення письмового повідомлення про підозру не є імперативною, а отже відсутні підстави вважати, що оскаржувана бездіяльність є бездіяльністю, яка може бути предметом судового розгляду під час досудового розслідування.

Крім того, з Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вбачається, що бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна), є третім, комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК. Результати аналізу судової практики свідчать, що у зв`язку з хибним розумінням скаржниками саме цього виду бездіяльності слідчі судді приймають багато ухвал про відмову у відкритті провадження відповідно до ч.4 ст. 304 КПК з тих підстав, що скарга подається на бездіяльність слідчого чи прокурора, яка не підлягає оскарженню. Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.

Отже, оскільки скаржник оскаржує дії (бездіяльність) слідчого, які, виходячи зі змісту ч.1 ст.303 КПК України, не підлягають самостійному оскарженню, у відкритті провадження за його скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.303, ч.4 ст.304, ст.309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
У відкритті провадження по скарзі адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у недотриманні вимог ст.ст. 276-278 КПК України та невручення особі повідомлення про підозру у кримінальному провадженні - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1