Пр-ня по справі № 1-кп/521/1162/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2018 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 18.04.2018 року за № 0000146, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у с. Тихий Став Широківського району Дніпропетровської області, має середню освіту, є військовослужбовцем військової служби за контрактом, не одружений, не судимий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді гранатометника гранатометного відділення роти охорони військової частини НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, о 08 годині 05.03.2018 року не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою АДРЕСА_3 , та ухилявся від проходження військової служби до 10 години 24.09.2018 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, повністю визнавши себе винним у скоєнні злочину, ОСОБА_4 пояснив суду, що уклав контракт про проходження військової служби строком на 3 роки, перебував на посаді гранатометника роти охорони військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою АДРЕСА_3 . У лютому 2018 року йому була надана короткочасна відпустка тривалістю 5 днів у зв`язку зі смертю брата. Після закінчення відпустки він не повернувся до військової частини, оскільки доглядав за хворим батьком, а після смерті батька доглядав за бабусею, оскільки більше не було кому це робити. Командуванню військової частини не повідомляв про своє місце перебування, оскільки втратив номер телефону частини. Наприкінці вересня був затриманий і доставлений до м. Одеси. У скоєному розкаюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом не досліджувались інші докази на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину та інших обставин, які ніким не оспорювались.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу скоєння злочину, форми умислу.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 винен у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на військову службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обвинувачений ОСОБА_4 не перебуває на психіатричному або наркологічному обліку, прийнятий на військову службу за контрактом (наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 36 від 19.12.2016 року), має військове звання матрос. Він вважається не судимим в силу положень п. 4 ч. 1 ст. 89 КК України, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину був засуджений Малиновським районним судом м. Одеси 09.06.2017 року за ч. 4 ст. 407 КК України. Як вбачається з наказу командира військової частини № НОМЕР_2 від 28.08.2017 року, відбував покарання на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 з 28.08.2017 року строком 4 місяці. За місцем служби характеризується незадовільно, має службові догани, заохочень не має.

Як вбачається з наданих стороною захисту документів, брат обвинуваченого ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Обвинувачений має матір ОСОБА_8 1966 року народження та бабусю ОСОБА_9 1937 року народження, за якою до затримання здійснював догляд за станом здоров`я, а до смерті батька здійснював догляд також і за ним. Таким чином, документально підтверджені покази ОСОБА_4 про вчинення ним злочину у зв`язку зі складною сімейною ситуацією.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, оскільки він повністю визнав вину у вчиненні злочину та дав правдиві покази, а також відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України суд визнає такою обставиною вчинення ОСОБА_4 злочину на ґрунті складної життєвої ситуації.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд враховує, що вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких, визнання обвинуваченим своєї вини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу винного, який є військовослужбовцем, вчинив злочин на ґрунті особистих тяжких обставин. Тому суд вважає за можливе пом`якшити покарання, призначити його із застосуванням ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, у виді тримання в дисциплінарному батальйоні, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_4 необхідно зарахувати строк його перебування під вартою з дня затримання до дня набрання вироком законної сили. Як вбачається з відомостей, викладених у обвинувальному акті, а також у дорученні регіонального центру з надання безоплатної правової допомоги, фактично ОСОБА_4 був затриманийо 10 годині 24.09.2018 року і з цього часу перебував під вартою у зв`язку з проведенням досудового розслідування та судового розгляду.

Суд на вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України і призначення покарання з випробуванням, як про це просила сторона захисту, оскільки враховує, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин через нетривалий час (близько 3 місяців) після відбуття покарання, призначеного за вчинення аналогічного злочину.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, призначивши покарання із застосуванням ст.ст. 69, 62 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на строк десять місяців.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 залишити незмінним тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня поміщення його в дисциплінарний батальйон в порядку виконання вироку.

У строк відбутого покарання зарахувати попереднє ув`язнення, тобто строк перебування ОСОБА_4 під вартою з дня його затримання 24.09.2018 року до набрання вироком законної сили (включно) із співвідношення: одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1