Справа № 591/4828/18
Провадження № 1-кс/591/3687/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві від 30 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою звернувся ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), яку мотивував тим, що він звернувся до органів прокуратури 30 липня 2018 року з заявою про вчинені на його думку злочини прокурором ОСОБА_4 щодо його неправомірних дій та невиконання судового рішення. Оскільки відомості по його заяві до ЄРДР внесені не були, просив суд зобов`язати прокурора вчинити ці дії.
Заявник, будучи сповіщеним про час та місце розгляду скарги, в судові засідання неодноразово не з`являвся, доказів поважності причин неприбуття не надавав, а в останнє судове засідання, перебуваючи в приміщенні суду, необґрунтовано відмовився заходити до зали судових засідань. Наведені дії розцінені як зловживання своїми правами та вирішено справу розглядати без його участі.
Представник прокуратури в судове засідання не з`явився, суду були надані матеріали по вирішенню заяви ОСОБА_3 від 30 липня 2018 року.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та не спростовано сторонами, що ОСОБА_3 звернувся до органів прокуратури 30 липня 2018 року з заявою про вчинені на його думку наведені злочини.
Отже, в контексті ч. 4 ст. 214 КПК України, суд вважає, що дії прокурора відповідали вимогам закону, оскільки заява ОСОБА_3 була прийнята в прокуратурі Сумської області та зареєстрована в цій установі.
Відомості по заяві ОСОБА_3 до ЄРДР внесені не були, чого не спростовано сторонами.
Ст. 214 КПК України та пп. 1 п. 2 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної Прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139, передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.
Зі змісту цих норм випливає, що відомості, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, повинні наводитись заявником саме в заяві, з якою він звернувся до правоохоронних органів і відсутність наведених даних в такому зверненні в контексті вказаних норм закону може вказувати на відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.
Відтак, суд, вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для внесення даних до ЄРДР (а отже про наявність або відсутність підстав для задоволення скарги), повинен робити такі висновки саме з дослідження заяви особи про вчинений на його думки злочин.
З дослідженої судом заяви ОСОБА_3 вбачається те, що хоча вона формально і названа заявником заявою про злочин, проте в частині злочинів, вчинених на думку заявника прокурором ОСОБА_4 та передбачених ст.ст. 364, 367 КК України, в ній відсутнє наведення достатніх ознак вчинення прокурором саме цих кримінальних правопорушень як такових, тим більше в контексті норм КК України, на які посилається заявник. Зокрема, в ній взагалі не наведено дій чи бездіяльності згаданої особи, що могли б свідчити про вчинення нею злочинів, а наводяться обставини виконання своїх безпосередніх процесуальних обов`язків, пов`язаних з розглядом заяв ОСОБА_3 , у разі незгоди з якими законом передбачений певний порядок їх оскарження.

Заява ОСОБА_3 в цій частині не є заявою про вчинений злочин, оскільки вона носить узагальнений характер, викладена в формі необґрунтованих та невмотивованих припущень заявника, ґрунтується на його безпідставних власних міркуваннях та не містить наведення об`єктивної сторони діянь, кваліфікованих заявником за наведеними ним статтями, а в ній заявник виключно наводить (перераховує) дії прокурора, з якими він не згоден.

Сам же по собі факт вчинення чи невчинення якихось дій уповноваженою особою, з якими не погоджується сторона, не може слугувати підставою для внесення даних до ЄРДР, оскільки такі дії є безпосереднім предметом професійної діяльності прокурора, незгода з якими може бути вирішена наприклад в порядку ст. 303 КПК України або в порядку ст. 77 КПК України.

Іншими словами заявником не наводяться в заяві обставини, що можуть свідчити про вчинення наведених кримінальних правопорушення, а зазначаються дії, які він вважає неправомірними, тобто на думку суду вказане звернення є фактичною незгодою заявника з процесуальними діями (бездіяльністю) прокурора, для оскарження яких законом чітко визначений певний порядок, без наведення достатніх відомостей, які б свідчили про те, що вони є злочинними.

Ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на бездіяльність відповідної службової особи, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, а також за відсутності наведених в заяві скаржника достатніх даних, що могли свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, кваліфікованих заявником за ст.ст. 364, 367 КК України, на думку суду прокуратурою Сумської області обґрунтовано по зазначеній заяві ОСОБА_3 в цій частині не були внесені відомості до ЄРДР.
Інші обставини, наведені в скарзі заявника не доводять його вимог щодо необхідності внесення даних до ЄРДР, як і не спростовують зазначених висновків суду, з огляду на зміст дослідженої в судовому засіданні заяви та наданих сторонами матеріалів.

Таким чином, з поданої ОСОБА_3 скарги та матеріалів не вбачається, а в судовому засіданні так і не було встановлено наявності достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР з приводу вказаних дій, а тому скарга в цій частині є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Стосовно вимог заявника по невиконанню судового рішення, суд приходить наступних висновків.
Зі змісту поданої ОСОБА_3 скарги та заяви про злочин, за відсутності доказів правомірності бездіяльності щодо невнесення по заяві скаржника даних до ЄРДР, а також в межах зазначеної ним у вказаних матеріалах інформації вбачається, що в заяві наявні достатні відомості про обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зокрема, в ній наведені достатні відомості, які свідчать про наявність судового рішення, належне виконання якого викликає сумніви, а отже ці факти підлягають перевірці.
Таким чином, беручи до уваги, що зі змісту скарги та доданих матеріалів встановлено, що заява скаржника про злочин містить достатньо даних в контексті вимог ст. 214 КПК України для безумовного вчинення таких дій, тому скаргу належить задовольнити в частині невиконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу прокуратури Сумської області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві ОСОБА_3 (№ 07/38) від 30 липня 2018 року, щодо невиконання судового рішення ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 липня 2018 року (справа № 591/4157/18).
Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя ОСОБА_1