УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2018 року

м. Київ
справа № 392/1788/14-к

провадження № 51-7290ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу заступника керівника Знам`янської місцевої прокуратури на вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 28 березня 2018 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Прокурор звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій порушував питання про скасування постановлених щодо ОСОБА_4 судових рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Верховний Суд ухвалою від 09 липня 2018 року касаційну скаргу прокурора залишив без руху та надав йому семиденного строку для усунення недоліків з дня її отримання. Також прокурору було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах строку на усунення недоліків прокурор повторно звернувся до суду з касаційною скаргою, проте недоліки, на які йому наголошував суд касаційної інстанції у своїй ухвалі, не усунув.
Як вже зазначав Верховний Суд, відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
При цьому, Верховний Суд звернув увагу прокурора на те, що відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, а тому, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при винесенні цих рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Однак при повторному зверненні до суду касаційної інстанції прокурором знову не наведено доводів істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, допущених судами при ухваленні судових рішень, що є підставою для обов`язкового їх скасування відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на точний зміст приписів статей 94, 412, 413, 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку.

Викладені у повторній касаційній скарзі прокурора доводи знову зводяться до надання оцінкидоказам та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Верховний Суд повторно зазначає, що відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд,
постановив:
Повернути касаційну скаргу заступника керівника Знам`янської місцевої прокуратури на вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 28 березня 2018 року щодо ОСОБА_4 разом з усіма доданими до цієї скарги матеріалами.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3