Справа № 359/2654/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/258/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 15.05.2018
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2018 року про відмову у застосуванні тимчасового арешту щодо громадянина Республіки Іран, який перебуває у розшуку у зв`язку із вчиненням злочинів передбачених ст. 371 розідлу 18 Зведення законів США, ст. 1705 розділу 50 Зведення законів США, ст. ст. 1702, 1705 розділу 50 Зведення законів США, ст. 2 розділу 18 Зведення законів США, ст. 1956 розділу 18 Зведення законів США, що в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність, злочини вчинені на території США Раджабі Джавад відповідають ч. 1 ст. 333 КК України, та ч. 2 ст. 209 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

05 квітня 2018 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 про застосування тимчасового арешту щодо ОСОБА_9 затриманого представниками ОКПП «Київ» ДПС України 03 квітня 2018 року.
Своє клопотання обґрунтовує тим, що 03 квітня 2018 року о 10 год. 30 хв. під час оформлення пасажирів рейсу № 457 сполученням «Стамбул-Київ» працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України виявлено та затримано громадянина Республіки Іран ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого відбулось спрацювання бази даних «Інтерпол» зі статусом «Розшук» (розшукувані державами-членами МОКП Інтерпол особи з метою розшуку та екстрадиції), як особи, що перебуває в міжнародному розшуку із характером завдання затримання та арешт.
З інформації по індивідуальному звіту, отриманого з бази даних Інтерпол, вбачається, що окружним судом США Федерального округу Колумбія 06.10.2016 року за № 1:160-cr-00179 видано ордер на арешт відносно громадянина Республіки Іран ОСОБА_9 .
При цьому, ОСОБА_9 значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до США для притягнення до кримінальної відповідальності за низку злочинів, відповідальність за які передбачена законодавством США.
05 квітня 2018 року ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області, у задоволенні клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту відносно громадянина Республіки Іран ОСОБА_9 , відмовлено.
Слідчий суддя ухвалене рішення мотивував тим, що надані прокурором докази, а саме копія індивідуального звіту щодо ОСОБА_9 складений англійською мовою та його переклад на українську; лист НЦБ Інтерполу у Вашингтоні, США від 03.04.2018 року щодо розшуку вказаної особи та переклад цього листа на українську, є недопустимими, оскільки суд не вбачає можливим встановити їх справжність, а відомості наведені в них достовірними, у зв`язку з ненаданням оригіналів для дослідження і огляду слідчому судді; неможливо встановити джерел їх отримання та ідентичності оригіналам, оскільки відсутні будь-які візуючі написи. Окрім того, слідчий суддя вважає, що протокол щодо громадянина Республіки Іран ОСОБА_9 оформлено з істотними порушенням прав людини і основоположних свобод, оскільки грубо порушено право особи на захист.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор в апеляційній скарзі, просить скасувати ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області повністю та постановити нову ухвалу, якою застосувати до громадянина Республіки Іран ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасовий арешт на 40 діб, до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Сполучених Штатів Америки. Вважає, ухвала слідчого судді є незаконною і підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, оскільки під час розгляду клопотання про застосування тимчасового арешту слідчий суддя не мав права керуватись вимогами ст. 376 КПК України, щодо короткого викладу судового рішення, оскільки дана стадія не є судовим провадженням. Зазначені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Заслухавши суддю доповідача,
пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити,
пояснення захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги,
вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ст. 583 КПК України, тимчасовий арешт може бути застосовано до особи, затриманої за вчинення злочину за межами України, на підставі відповідного клопотання прокурора, яке має відповідати вимогам ч. 4 ст. 583 КПК України, в тому числі і в частині долучення документів на підтвердження обставин, якими прокурор обґрунтовує своє клопотання.
У відповідності до ст. 583 КПК України, до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.
При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 583 КПК України, прокурор в своєму клопотанні до слідчого судді про застосування тимчасового арешту зобов`язаний надати протокол затримання особи, документи, що містять данні про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави, а також документи, що посвідчують особу затриманого.
Згідно п. 10 ч. 1 ст. 541 КПК України, тимчасовий арешт - це взяття під варту особи, розшукуваної за вчинення злочину за межами України, на строк, визначений КПК України або міжнародним договором України, до отримання запиту про видачу (екстрадицію).
Крім того, тимчасовий арешт за своєю правовою природою є спеціальним запобіжним заходом, який застосовується виключно у межах міжнародно-правового співробітництва компетентних органів держав, що стосується видачі осіб відповідно до вимог Європейської конвенції про видачу правопорушників.
При вирішенні питання про застосування тимчасового арешту до затриманої особи суд не вивчає питання її винуватості, наявності відповідних доказів та тим паче не вирішує питання про звільнення особи від покарання призначеного вироком суду іноземної держави, а лише перевіряє наявність відповідних документів органів досудового слідства іноземних держав, які підтверджують факт підозри або обвинувачення особи у вчиненні злочину, а також її перебування у розшуку.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального законодавства України при розгляді клопотання прокурора слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності, необґрунтованості та невмотивованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту стосовно громадянина Ісламської Республіки Ірану ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вислухавши доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні, а також додатки, долучені до нього.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, 03.04.2018 року було затримано громадянина Ісламської Республіки Ірану ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із перебуванням в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Сполучених Штатів Америки для притягнення до кримінальної відповідальності.
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2018 року відмовлено у задоволені клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 про застосування тимчасового арешту щодо ОСОБА_9 , та звільнено з-під варти в залі суду.
Відповідно до ст.16 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 р. (далі по тексту - Конвенція), у термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства. У запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а статті 12 (оригіналом або завіреною копією обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої Сторони), і намір надіслати запит про видачу правопорушника. В ньому також зазначається, за яке правопорушення буде запитуватися видача, де і коли таке правопорушення було вчинене, а також, у міру можливості, опис зовнішності розшукуваної особи. Запит про тимчасовий арешт надсилається компетентним органам запитуваної Сторони або дипломатичними каналами, або безпосередньо поштою, або телеграфом, або через Міжнародну організацію кримінальної поліції (Інтерпол), або у будь-який інший спосіб, який дозволяє мати письмове підтвердження або який визнається запитуваною Стороною. Запитуючий орган без зволікань інформується про результати розгляду його запиту.
Дана Конвенція ратифікована Верховною радою України Законом України від 16 січня 1998 року за № 43/98 - вр. , та її підписали Уряди, які є членами Ради Європи.
В свою чергу Сполучені Штати Америки, не є членом Ради Європи та не підписували даної Конвенції.
Тобто, на час розгляду даного клопотання, правовідносини між Україною та Сполученими Штатами Америки щодо міжнародного співробітництва під час кримінального провадження не врегульовано.
Частинами 1, 3 ст. 544 КПК України визначено, що за відсутності міжнародного договору України міжнародна правова допомога чи інше співробітництво може бути надано на підставі запиту іншої держави чи запитано на засадах взаємності. Уповноважений (центральний) орган України розглядає запит іноземної держави лише за наявності письмової гарантії запитуючої сторони прийняти і розглянути в майбутньому запит України на засадах взаємності.
Колегією суддів встановлено, що міжнародний договір між Україною та Сполученими Штатами Америки у сфері надання взаємної правової допомоги у кримінальних справах відсутній. Будь-яких даних про те, що правова допомога Сполученим Штатам Америки чи співробітництво пов`язане із видачею Ісламської Республіки Ірану ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,може бути надана на засадах взаємності прокурором не надано. Крім того, матеріали справи не містять доказів наявності письмової гарантії запитуючої сторони (Сполучених Штатів Америки) прийняти і розглянути в майбутньому запит України на засадах взаємності.
Інші доводи, викладені в апеляційні скарзі прокурора, не спростовують правильності висновків слідчого судді.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали, колегією суддів не встановлено. За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 квітня 2018 року про відмову у застосуванні тимчасового арешту щодо громадянина Республіки Іран ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І: