АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/4448/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2414/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2018 року колегія судців судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у режимі у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 27 липня 2018 року у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 15.12.2008 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 187, ст. 69, ч. З ст. 296, ст. 70 КК України до 4 року позбавлення волі, звільнений 22.02.2011 умовно-достроково на 01 рік 05 місяців 01 день; Засудженого 02.07.2013 Київським районним судом м. Харкова за ч. З ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16.01.2014 вирок змінено, вважати засудженим за ч. З ст. 187, ст. 69 КК України до 8 років позбавлення волі без конфіскації майна,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 липня 2018 року задоволено подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100), заступника голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 та постановлено звільнити його від відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 02 липня 2013 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05 лютого 2016 року умовно-достроково на невідбутий строк 08 місяців 07 днів.
Приймаючи таке рішення за поданням начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100), суд зазначив, що що засуджений ОСОБА_8 сумлінною поведінкою, ставленням до праці, додержання ним вимог режиму довів своє виправлення, на момент розгляду подання відбув понад 3/4 фактичного строку покарання.
В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати у зв`язку із невідповідністю фактичним обставинам справи, а матеріали справи повернути на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування посилається на те, що суд належним чином не дослідив усі обставини справи та дійшов необґрунтованого висновку про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного покарання. Зазначає, що суд не врахував те, що ОСОБА_8 був неодноразово судимий за корисливі злочини в тому числі і тяжкі, звільнявся умовно-достроково, на шлях виправлення не став та знову був притягнутий до кримінальної відповідальності. За час тримання в державній установі Харківська установа виконання покарань № (27) характеризувався негативно, допускав порушення вимог режиму тримання, за що 06.06.2013 притягувався до дисциплінарної відповідальності один раз, за зберігання заборонених предметів, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. Вказані факти свідчать про те, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення. Також вказує на те, що питання, щодо можливого застосування ст.81 КК України було розглянуто 26.04.2017 року, комісією установи було відмовлено у застосуванні даних статей, як особі, яка не стає на шлях виправлення.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, думку захисника ОСОБА_7 , який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та матеріали особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

ОСОБА_8 засуджений вироком 02.07.2013 Київським районним судом м. Харкова від 02.07.2013 року за ч. 3 ст. 187 КК України, зміненим ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16.01.2014 року до 8 років позбавлення волі без конфіскації майна.
З подання адміністрації виправної колонії вбачається , що з 06 лютого 2015 року ОСОБА_8 відбуває строк покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)».
Засуджений був працевлаштований до промислової зони установи до відділу головного механіка, до праці ставився відповідально, за що був заохочений адміністрацією установи один раз.
З 14 серпня 2017 року ОСОБА_8 був переведений до дільниці соціальної реабілітації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)».
Останнім часом ОСОБА_8 працевлаштований на підсобному господарстві підсобним робочим. До праці ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує своєчасно та якісно.
За час відбування покарання ОСОБА_8 характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що заохочувався адміністрацією установи три рази.
ОСОБА_8 дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Приймає активну участь у культурно-масових заходах, які проводяться в установі.
Відповідно до ст. 123 КВК України ОСОБА_8 бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», до реалізації якої ставиться із зацікавленістю.
Адміністрація установи дійшла висновку, що засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання довів своє виправлення і до нього доцільно застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
Прокурор в апеляційній скарзі посилається на те, що суд належним чином не дослідив усі обставини справи, але не зазначає які саме обставини не дослідив суду першої інстанції. Факт того, що раніше ОСОБА_8 звільнявся умовно-достроково, та знову вчинив злочин враховані законодавцем при визначенні мінімально необхідної частини строку, після відбуття якої можливе застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання і в даному випадку засудженим вже відбуті 3/4 фактичного строку призначеного йому покарання. Посилання на ту обставину, що 06.06.2013 ОСОБА_8 притягувався до дисциплінарної відповідальності в державній установі Харківська установа виконання покарань № (27), не заслуговує на увагу, оскільки вказане стягнення погашено, а в подальшому до засудженого стягнення не застосовувались.
Натомість, із особової справи засудженого вбачається, що після того як комісією установи 26.04.2017 року було відмовлено у застосуванні до нього ст.81 КК України , як особі, яка не стала на шлях виправлення, ОСОБА_8 було оголошено три подяки від 18.10.2017 року, від 10.01.2018 року та від 27.04.2018 року.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що сумлінною поведінкою засудженого ОСОБА_8 та його ставленням до праці в період відбування покарання, він довів своє виправлення, відбув більше ніж строку покарання, а тому суд правильно застосував до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за правилами ч. 3 п.3 ст. 81 КК України.
Прокурором не наведено наявність підстав для скасування ухвали та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
За таких обставин, колегія суддів залишає без задоволення апеляційну скаргу прокурора.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, ч.2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 27 липня 2018 року у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Головуючий

Судді: