АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/429/18 Справа № 705/4348/17 Категорія: ЗУ «Про амністію у 2016 році»Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження в режимі відеоконфернцзв`язку за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.02.2018 року про відмову у задоволенні клопотання про застосування ЗУ «про амністію у 2016 році» та про зарахування строку попереднього ув`язнення,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 лютого 2018 року відмовлено ОСОБА_8 у задоволенні клопотання про застосування ЗУ «Про амністію у 2016 році» та про зарахування строку попереднього ув`язнення. Суд мотивував своє рішення тим, що відсутні підстави для застосування ЗУ « Про амністію у 2016 році», а також зарахування їй в строк відбування покарання строку тримання в місцях попереднього ув`язнення відповідно до вимог ст.72 КК України.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, засуджена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій порушує питання про скасування ухвали районного суду та просить постановити нову ухвалу, якою застосувати до неї положення ЗУ «Про амністію у 2016 році» та зарахувати їй строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу засудженої залишити без задоволення, доводи засудженої ОСОБА_7 в підтримку доводів викладених в її апеляційній скарзі, представника колонії, дослідивши матеріали особової справи засудженої ОСОБА_7 , вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженої не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції законна та обґрунтована.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК.

Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_7 була засуджена 05.11.2014 року

вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч.4 ст.296 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Строк покарання позбавлення волі визначено рахувати з часу її затримання.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 28 січня 2016 року вирок Вінницького міського суду Вінницької області залишений без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 грудня 2016 року ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 28 січня 2016 року залишено без змін, а касаційну скаргу прокурор без задоволення.

Вирок районного суду набрав законної сили 28 січня 2016 року, а засуджена ОСОБА_7 , згідно матеріалів особової справи була затримана 18 квітня 2016 року, тобто після вступу вироку в законну силу.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

З огляду на вище викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, оскільки остання була затримана вже після вступу вироку в законну силу.

Норма ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» передбачає відповідний перелік осіб, які підлягають звільненню від відбування покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 була засуджена за злочин, передбачений ч.4 ст.296 КК України, який згідно з вимогами ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, тому вона не є суб`єктом ст. 1 ЗУ «про амністію». Інших підстав, які б свідчили про можливість застосування до засудженої ОСОБА_7 ЗУ «Про амністію у 2016 році» колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вищевказаних вимог ЗУ «Про амністію у 2016 році» та Кримінального кодексу України і дійшов вірного висновку про відсутність підстав про зарахування засудженій в строк відбування покарання строку тримання в місцях попереднього ув`язнення відповідно до вимог ст.72 КК України та застосування до неї положень ЗУ «Про амністію у 2016 році».

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою та підстав для скасуванню не знаходить, а тому апеляційна скарга ОСОБА_7 є безпідставною, яка не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 404, 405, 407 КПК України, ЗУ «Про амністію в 2016 році», колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.02.2018 року про відмову у застосуванні до засудженої ОСОБА_7 ЗУ «Про амністію у 2016 році» та про зарахування строку попереднього ув`язнення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :