УХВАЛА
Іменем України

05 вересня 2018 року Колегія суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі № 5 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Слов`янського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

?07.08.2012 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

?28.12.2012 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 185 ч. 3, 69, 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 187 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Черкаське Слов`янського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

?28.12.2012 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 187 ч. 3, 15 ч. 3, 185 ч. 3, 187 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 5 років;

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 187 КК України, -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки смт. Черкаське Слов`янського району Донецької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурор під час судового засідання звернувся з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, оскільки існують ризики передбачені ст. 177 КПК України та є підстави вважати, що обвинувачений буде переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки вчинив особливо тяжкий злочин, покарання за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років з конфіскацією майна. Вказав, що обвинувачений раніше судимий, не працевлаштований, не має на утриманні непрацездатних батьків, інших осіб та неповнолітніх дітей, характеризується негативно, може вчинити інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків та спонукати їх відмовитися від своїх показань.
Обвинувачений ОСОБА_6 просив вирішите заявлене прокурором клопотання на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив вирішите заявлене прокурором клопотання на розсуд суду.

Обвинувачена ОСОБА_8 просила вирішите заявлене прокурором клопотання на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_9 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_10 просив вирішити питання на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового засідання, при вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Згідно вимог ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Приймаючи рішення по клопотанню прокурора судова колегія виходить з практики Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, та зазначає, що утримання під вартою не є передумовою покарання у виді позбавлення волі, але при збережені розумної підозри відносно затриманої особи у скоєні злочину є умовою законності та відповідає реальним вимогам суспільного інтересу.

Крім того колегія суддів не відхиляє доводів сторони захисту на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків, незаконного впливу на свідків, які ще не допитані у судовому засіданні.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи (справа ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ»).
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У відповідності до п.п. 61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Так колегія суддів, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами кримінального провадження матеріали, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: наявність доказів про вчинення обвинуваченим тяжкого кримінального правопорушення, покарання за вчинення якого передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, враховуючи вік та стан здоров`я ОСОБА_6 , міцність його соціальних зв`язків та наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема той факт, що можливий термін покарання за інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, свідчить про загрозу втечі останнього, оскільки наслідки та ризик втечі для обвинуваченого можуть бути меншим злом, ніж кримінальне переслідування і процедура відбування покарання. Також існує ризик впливу обвинуваченого на свідків по кримінальному провадженню з метоюспонукання їх відмовитись від своїх свідчень .

Колегія суддів також враховує дані щодо особи обвинуваченого та той факт, що останній не одружений, суспільно корисною діяльністю не займається, не має постійного заробітку та не працевлаштований, відсутні міцні соціальні зв`язки, що в свою чергу свідчить про те, що для задоволення своїх соціально побутових потреб ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені обставини свідчать про недостатність застосування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, для запобігання виникненню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України , у зв`язку з чим враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, відсутність міцності соціальних зв`язків; відсутність офіційного працевлаштування та постійного місця проживання, колегія суддів вважає доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченому ОСОБА_6 обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою - продовжити ще на 60 днів.
Відповідно до положень п.1 ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначається у зв`язку із вчиненням злочину із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,183, 199, 331 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань» (№6) Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань» (№6) Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України строком на 60 днів, тобто з 05.09.2018 року по 03.11.2018 року включно.

Копію ухвали для виконання направити до Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань» (№6) Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Ухвала є остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_3

ОСОБА_2