Справа № 140/3276/17
Провадження № 1-кп/127/438/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2018 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
колегія в складі: судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Крижопіль Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1,7 ч. 2 ст. 115 КК України,-
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1,7 ч. 2 ст. 115 КК України.
Прокурор ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив суд постановити ухвалу, якою кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1,7 ч. 2 ст. 115 КК України на підставі обвинувального акту призначити до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування дотримані вимоги КПК України, підстав для закриття та повернення обвинувального акту не вбачає. В судове засідання просив викликати обвинуваченого, захисників, потерпілих та свідків згідно списку матеріалів досудового розслідування. Окрім того, прокурор заявив клопотання щодо доцільності продовження на 60 діб строку дії обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Оскільки, на даний час продовжують існувати ризики, які мали місце на момент обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строку тримання, зокрема - інкримінована обвинуваченому стаття є особливо тяжким злочином, за який Законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, а тому ОСОБА_6 усвідомлює наслідки вчиненого ним злочину та строк покарання, який йому загрожує, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, продовжити злочинну діяльність, під час перебування на волі впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати встановленню об`єктивної істини. Зазначене свідчить про обґрунтувану наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим, наявні підстави для продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.
Захисник ОСОБА_7 щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечувала. Стосовно продовження дії та виду запобіжного заходу її підзахисному заперечила, та просила суд змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у підготовче судове засідання не з`явились, хоча судом завчасно та належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомили.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Крім того, згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам передбаченим у ст. 291 КПК України.
Разом з тим, органом досудового розслідування та прокурором вказані вимоги закону належним чином дотримані не були.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема такі відомості, як анкетні дані обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
В обвинувальному акті за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1,7 ч. 2 ст. 115 КК України, в анкетних відомостях обвинуваченого в повному обсязі не зазначено місця проживання обвинуваченого, а саме, лише зазначено назву вулиці, номер будинку та квартири, зокрема: «… АДРЕСА_1 …», проте не заначено адміністративно-територіальну одиницю, на території якої і розташована АДРЕСА_1 .
Таким чином, прокурором вказаних вимог Закону не дотримано, оскільки обвинувальний акт не містить таких відомостей щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .
Крім того, згідно обвинувального акту, в розділі «Правова кваліфікація кримінального правопорушення» зазначено, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1,7 ч. 2 ст. 115 КК України 01.10.2017 року, що також підтверджується відомостями, що містяться в п. 6 розділу ІІ реєстру матеріалів досудового розслідування. Проте, як вбачається із п. 18, цього ж розділу реєстру матеріалів досудового розслідування, підозрюваному ОСОБА_6 залучено захисника лише 10.10.2017 року.
Відповідно до приписів ст. 52 КПК України вбачається, що участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.
З наведеного слідує, що органами досудового розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1,7 ч. 2 ст. 115 КК України 01.10.2017 року, натомість захисник, для захисту інтересів останнього, органами досудового розслідування був залучений лише 10.10.2017 року. За вищенаведений період, між вказаними датами, органами досудового розслідування проводилось ряд процесуальних дій за участю підозрюваного ОСОБА_6 , в тому числі, серед інших: 01.10.2017 року «допит підозрюваного ОСОБА_6 »; «отримання біологічний зразків у ОСОБА_6 ».
Також суд зазначає, що ст. 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних чи інших помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту чи реєстру після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні ст. 291 КПК України чітко передбачено вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Крім того, надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Єдиним процесуальним шляхом виправлення вказаних недоліків обвинувального акту, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору з метою усунення ним недоліків.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1,7 ч. 2 ст. 115 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки про отримання обвинуваченими та їх захисниками вказаних документів, слід повернути прокурору.
Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого суд виходить з наступного.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
З приписів ст. 315 КПК України та рішення ЄСПЛ «Чанєв проти України» вбачається обов`язок суду вирішити питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу саме в підготовчому судовому засіданні.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
З зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.
За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» - це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявності обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (до судового розгляду кримінальної справи), що також випливає з рішень ЕСПЛ.
Зазначене свідчить про те, що суд на стадії судового провадження не може надавати оцінку «обґрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.
Тому, суд не оцінює доводи сторони захисту щодо не доведення винуватості обвинуваченого та виходить з наявності «обґрунтованої підозри», що знайшла своє відображення та викладена в обвинувальному акті.
Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права та свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним КПК України конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Оцінюючи зазначене, суд виходить з того, що ОСОБА_6 , згідно обвинувального акту, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Ризики у кримінальному провадженні існують, оскільки обвинувачений перебуваючи на волі, може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, продовжити злочинну діяльність, під час перебування на волі впливати на свідків та потерпілих, іншим чином перешкоджати встановленню об`єктивної істини, що і доводить існування ризиків у кримінальному провадженні, визначених ст. 177 КПК України.

Сукупність вищезазначеного свідчить, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не досягне мети застосування запобіжного заходу, визначеної ст. 177 КПК України, оскільки інший запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти спробам перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, уникнути відповідальності.

Враховуючи вказане, суд вважає, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 доцільно продовжити до одного місяця з метою забезпечення його належної поведінки під час розгляду справи, запобіганню уникнення правосуддя, вчинити інше кримінальне правопорушення, що буде відповідати Закону та ст. 5 Конвенції "Про захист основоположних прав та свобод людини".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,178,183,194,291,314,315,316,317 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1,7 ч. 2 ст. 115 КК України, відомості про яке внесені 01 жовтня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000494, повернути прокурору Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 30 діб, починаючи з 10.05.2018 року до 08.06.2018 року включно.
Строк дії ухвали суду 30 діб, тобто до 08.06.2018 року включно.
Копію ухвали направити до ДУ «Вінницької установи виконання покарань (№1)» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суду Вінницької області протягом 7 днів з дня її оголошення в частині повернення обвинувального акту прокурору, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:
Суддя:
Суддя: