Справа № 461/2853/18
Провадження № 1-кс/461/3149/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.05.2018 м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,-
Клопотання мотивовано наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з лютого до серпня 2016 року ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вступав в статеві зносини з малолітньою донькою ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не досягла статевої зрілості та шістнадцятирічного віку.
03.05.2018 р. старшим слідчим СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській областізгідно ухвали Галицького районного суду м.Львова від 25.04.2018 було проведено обшук за адресою проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 в ході якого було вилучено: мобільний телефон марки «Леново», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «ТHL 4400», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 та відеокамеру марки «SОNI», модель: DCR-TRV 320E HFL в якій знаходиться відеокасета.
Слідчий зазначає в клопотанні, що на даний час виникла необхідність в накладені арешту на мобільний телефон марки «Леново», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «ТHL 4400», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 та відеокамеру марки «SОNI», модель: DCR-TRV 320E HFL в якій знаходиться відеокасета. Слідчий зазначає, що вказані мобільний телефон марки «Леново», мобільний телефон марки «ТHL 4400» та відеокамера марки «SОNI», модель: DCR-TRV 320E HFL в якій знаходиться відеокасета, можуть містити сліди вчинення кримінального правопорушення, які мають доказове значення по кримінальному провадженні та вподальшому, можуть бути використаний як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, з метою забезпечення його збереження, а також проведення відповідних експертиз з вказаними предметами, а також з метою запобігання можливих наявних ризиків щодо його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, однак, вилучення вказаних речей є за своєю сутністю обмеженням права власності, тому просить слідчого суддю накласти арешт на вказане майно.
Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не прибула. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду клопотання телефонограмою.
Власник майна ОСОБА_5 про судове засідання повідомлений належним чином. Через канцелярію суду поступила заява адвоката ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , про розгляд справи без їх участі.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що зазначене в клопотанні слідчого майно є тимчасово вилученим майном, що підтверджується протоколом обшуку від 03.05.2018 р.
Згідно з ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 с. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
В клопотанні не зазначено, а слідчому судді не доведено яке саме доказове значення під час судового розгляду кримінального провадження матимуть мобільний телефон марки «Леново», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «ТHL 4400», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 та відеокамера марки «SОNI», модель: DCR-TRV 320E HFL в якій знаходиться відеокасета. Слідчим не зазначено, що саме міститься в вищезазначених предметах, яка саме інформація може бути використана як доказ, які конкретно сліди вчинення кримінального правопорушення зберегли на собі дані речі та предмети.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 184 КПК України, слідчий суддя
Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання
Слідчий суддя: ОСОБА_1 .