Справа №568/59/18

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" травня 2018 р. м.Радивилів Рівненської області

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:
суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурор ОСОБА_3 ,
потерпілий ОСОБА_4 ,
обвинувачена ОСОБА_5 ,
захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 ,
розглянувши під час підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000424 від 02.12.2017 року і угоду про примирення потерпілого з обвинуваченою від 02.05.2018 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Березини Радивилівського району Рівненської області, жительки без реєстрації АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, вільно володіючої українською мовою, освіта середня, не працюючої, не заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, не депутата, раніше судимої, востаннє 02.02.2015 року Радивилівським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України, -
В С Т А Н О В И В :
17.11.2017 року ОСОБА_7 перебувала у житловому будинку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в АДРЕСА_2 . У даному будинку ОСОБА_4 попросив, щоб ОСОБА_5 віднесла до магазину грошові кошти у сумі 500 гривень, які він заборгував у магазині, та 100 гривень на купівлю горілки, на що остання погодилася та взяла грошові кошти в сумі 600 гривень.
17.11.2017 року ОСОБА_5 , маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, шляхом обману та зловживання довірою, не повернувши надані ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 600 гривень у магазин, умисно привласнила їх та використала на власні потреби.
В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_4 , заподіяно матеріальний збиток у розмірі 600 гривень.
02.05.2018 року потерпілий ОСОБА_4 від свого імені з одного боку та обвинувачена у цьому провадженні за ч.2 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі КК України) ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) в місті Радивилів Рівненської області уклали угоду про примирення (а.с.22).
Відповідно до змісту укладеної угоди, 08.12.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, - заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно (а.с.22).
В угоді про примирення від 02.05.2018 року зазначено, що істотними обставинами даної угоди є повне визнання ОСОБА_5 своєї винуватості у вчинені даного кримінального правопорушення, її активна поведінка під час досудового розслідування, яка полягала у сприянні досудовому розслідуванню та не вчинення нею нових злочинів. Крім того, істотними обставинами є і характер та тяжкість висунутої ОСОБА_5 підозри, яка характеризується вчиненням середньої тяжкості кримінального правопорушення. Спричинена шкода потерпілому ОСОБА_4 відшкодована шляхом повернення викраденого майна (а.с.22).
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченій слід призначити узгоджене в угоді покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді двох років обмеження волі та, на підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік із застосуванням обмежень, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просить укладену угоду про примирення з потерпілим від 02.05.2018 року затвердити і призначити узгоджене в ній покарання. При цьому, ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України. Зі слів обвинуваченої ОСОБА_5 , укладення угоди про примирення з потерпілим ОСОБА_4 з її сторони було добровільним і не є наслідком застосування відносно неї примусу чи насильства. Також, ОСОБА_5 пояснила суду, що вона цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України про те, що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують і вона має право мовчати і даний факт немає для суда жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно. Обвинувачена ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між нею та потерпілим, передбачені ст.473 КПК України та розуміє характер інкримінованого їй обвинувачення та узгодженого виду покарання.
Потерпілий ОСОБА_4 просить суд затвердити укладену між ним та обвинуваченою ОСОБА_5 угоду про примирення, він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення потерпілого з обвинуваченою, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в потерпілого та обвинувачуваної повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_5 та ОСОБА_4 погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого щодо ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення між потерпілим і обвинуваченою з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Так, злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Угода про примирення за змістом укладена відповідно до ст.471 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, а також узгоджене покарання та згоду обвинуваченої та потерпілого на його призначення. В угоді вказані наслідки для обвинуваченої в разі її невиконання.
Обвинуваченій ОСОБА_5 , відповідно до ст.474 КПК України, роз`яснено процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Потерпілому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 474 КПК України, роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.
Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченою узятих на себе за угодою зобов`язань.
Суд вважає, що правова кваліфікація вчиненого обвинуваченою ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч.2 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, є юридично вірною.
Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_5 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про примирення і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.
Заходи забезпечення кримінального провадження, які підлягають вирішенню судом, на досудовому слідстві не застосовувалися, витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні (процесуальні витрати) відсутні.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст.12,190 Кримінального кодексу України, ст.ст. 100, 314, 373, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 02.05.2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

Відповідно до затвердженої угоди про примирення визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді 2(двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75, п. п. 1,2 ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтися длоя реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку передбаченому статтею 382 Кримінального процесуального кодексу України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1