Провадження № 1-кс/752/7222/18
У Х В А Л А

29.08.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001096 від 19.10.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

слідчий СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001096 від 19.10.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме на паркомісце №76 по вул. Т. Шамрила, 4-В у м. Києві.

Клопотання обгрунтовано тим, що Слідчим управлінням ГУ НП України у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001096 від 19.10.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, шахрайським шляхом, заволоділи рядом жилих та не жилих приміщень розташованих на території м. Києва за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_5 ;. АДРЕСА_8 ; АДРЕСА_9 ; АДРЕСА_10 ; АДРЕСА_11 ; АДРЕСА_12 ; АДРЕСА_12 ; АДРЕСА_12 ; АДРЕСА_13 право власності на котрі реєструвалося в єдиному державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .
Відповідно до інформації з єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Т. Шамрила, 4-В, паркомісце №76, 15.11.2014 реєструвалось на праві приватної власності за ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: б/н, виданого 12.10.2012, видавник: Головне управління комунальної власності м. Києва, Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Свідоцтво видане на підставі наказу Головного управління комунальної власності м. Києва 12.10.2012 р. №1100-К;
Відповідно до відповіді Департаменту комунальної власності м. Києва за № 062/02/08-72/9 від 08.08.2018 свідоцтво про право власності від 12.10.2012 на підставі наказу №1100-К від 12.10.2012 р. щодо нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Т. Шамрила, 4-В, паркомісце №76 не видавалось.

За таких підстав, орган досудового слідства вважає, що до незаконного заволодіння нерухомим майном а саме: паркомісце АДРЕСА_14 можуть бути причетні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та приватний нотаріус КМНО ОСОБА_7 .

З урахуванням наведеного, з метою попередження подальшого незаконного відчуження майна а саме: паркомісце № НОМЕР_1 по АДРЕСА_15 , яке у свою чергу є предметом кримінального правопорушення, виникла нагальна потреба у накладені арешту на паркомісце № НОМЕР_1 по АДРЕСА_15 .

Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність в зв`язку з участю в інших слідчих діях.

Володілець майна в судове засідання не викликався на підставі ч.2 ст.171 КПК України.

Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду клопотання встановлено, що Слідчим управлінням ГУ НП України у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001096 від 19.10.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, шахрайським шляхом, заволоділи рядом жилих та не жилих приміщень розташованих на території м. Києва за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_5 ;. АДРЕСА_8 ; АДРЕСА_9 ; АДРЕСА_10 ; АДРЕСА_11 ; АДРЕСА_12 ; АДРЕСА_12 ; АДРЕСА_12 ; АДРЕСА_13 право власності на котрі реєструвалося в єдиному державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .
Слідчий СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001096 від 19.10.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме на паркомісце №76 по вул. Т. Шамрила, 4-В у м. Києві.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
У випадках, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправні впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що, як наслідок перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собі форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від дій останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальне провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

В силу положень ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

З наданих суду до клопотання письмових доказів вбачається, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, визначеним ст.170 КПК України, оскільки є предметом, на який спрямоване кримінальне правопорушення.

З врахуванням викладеного, вважаю, що не застосування арешту може призвести до зникнення зазначеного майна, в зв`язку з чим з метою забезпечення збереження даного майна, вважаю за необхідне задовольнити заявлене клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання слідчого СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001096 від 19.10.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на паркомісце АДРЕСА_14 , із забороною його відчуження, перереєстрації.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя