Справа № 357/4783/18
У Х В А Л А
06 травня 2018 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за № 0002067, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В:
05.05.2018 р. до Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за № 0002067, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, мотивоване наступним.
СВ Білоцерківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, яким встановлено, що ОСОБА_6 , 30.04.2018 близько 16 год. з метою збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , домовились про вчинення злочину, а саме вирішили відкрито заволодіти золотим ланцюжком із шиї потерпілої ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_6 підійшовши ззаду до потерпілої ОСОБА_8 , де умисно, повторно, відкрито, усвідомлюючи, що злочинний характер його дій помітний та зрозумілий стороннім особам, шляхом ривка з шиї потерпілої ОСОБА_8 заволодів золотим ланцюжком та золотою підвіскою загальною вагою 5 гр., вартістю 5000 грн.

В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 5000 грн.

Окрім того, 02.05.2018 близько 16 год. ОСОБА_6 з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_7 знаходячись біля будинку №141 по б-р. Олександрійському в м. Біла Церква, домовилися про вчинення злочину, а саме вирішили відкрито заволодіти золотим ланцюжком із шиї потерпілої ОСОБА_9 .

В подальшому ОСОБА_6 підійшовши ззаду до потерпілої ОСОБА_9 , та умисно, повторно, відкрито, усвідомлюючи, що злочинний характер його дій помітний та зрозумілий стороннім особам, шляхом ривка з шиї потерпілої ОСОБА_9 заволодів золотим ланцюжком та золотим хрестиком загальною вагою 14 гр., вартістю 20000 грн.

В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 20000 грн.

Так, 01.05.2018 відомості за вказаним фактом СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002067 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
04.05.2018 р. за підозрою у вчиненні даного злочину було затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 та під час затримання у нього було проведено обшук особистих речей вході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Bravis» ІМЕІ № 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ № 2: НОМЕР_2 , із СІМ-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 .
Телефон вилучений у ОСОБА_6 є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, з метою з`ясування всіх обставин даного кримінального правопорушення, необхідно накласти арешт на вказаний мобільний телефон, що має суттєве значення та в подальшому відомості, які містяться у вищевказаному мобільному телефоні можуть бути використані як доказ у вказаному кримінальному провадженні, а також, те що довести вказані обставини іншим способом не можливо, є обґрунтована необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене у ОСОБА_6 майно на підставі ухвали слідчого судді.
Оскільки є достатні підстави підозрювати ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, а тому в кримінальному провадженні є необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене у ОСОБА_6 майно, яке є речовим доказом.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши доводи слідчого який просив задовольнити клопотання, прокурора, яка підтримала дане клопотання, захисника, пояснення ОСОБА_6 , який визнав факт пограбування потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , при зазначених у клопотанні обставинах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.п. 3,4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, та одержані внаслідок його вчинення.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення може здійснюватися також під час обшуку.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даної статті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ч.3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Отже, суд приходить до висновку, що слідчий надала суду достатньо доказів того, що незастосування арешту до майна може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167-168, 170-173 КПК України,-
У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене 04.05.2018 р. у підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 майно - мобільний телефон марки «Bravis» ІМЕІ № 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ № 2: НОМЕР_2 , із СІМ-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 .
Арештом визначити заборону зберігання, користування, розпорядження зазначеним майном їх власника та інших осіб.
Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити зберігання та розпорядження зазначеним майном.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 днів з моменту її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1