Справа № 297/959/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2018 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Берегово кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270 від 30.03.2018 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, студента Берегівського професійного ліцею сфери послуг, не одруженого, раніше не судимого, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

встановив:
На початку березня 2018 року, в невстановлений слідством день та час, ОСОБА_4 придбав в невстановленої слідством особи металевий кастет, який носив при собі з метою самозахисту до 29 березня 2018 року, коли під час проведення слідчим Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області огляду місця події на терасі ресторану «Шеркерт» в м. Берегово по вул. Міговка, 13, ОСОБА_4 добровільно видав металевий кастет.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, тобто в носінні кастетів без передбаченого законом дозволу.

20 липня 2018 року до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання, застосувавши відносно нього примусові заходи вихованого характеру, а саме просив передати останнього під нагляд батькам.
В судовому засіданні обвинувачений неповнолітній ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, визнав повністю та пояснив, що придбав для себе металевий кастет через мережу Інтернет, який носив з собою. Щиро розкаявся у вчиненому. Просив суд звільнити його від покарання з передачею його під нагляд батькам.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 щиро кається, обіцяє виправити свою поведінку і більше не порушувати закон. Просила передати останнього під нагляд батькам, які забезпечуватимуть належний догляд за ним та виховання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання та застосування відносно нього примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батькам.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з допитом обвинуваченого та дослідити характеризуючі дані обвинуваченого. При цьому, судом учасникам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 в скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, як в носінні кастетів без передбаченого законом дозволу, є доведеною, а юридична кваліфікація його дій за зазначеною статтею правильною.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Те, що ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, у вчиненому розкаявся, суд відповідно до ст. 66 КК України враховує, як обставини, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Як вбачається з досудової доповіді, наданої Берегівським РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, ОСОБА_4 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався, а також обвинувачений добросовісний, до батьків ставиться з повагою, захоплюється спортом, спокійний та врівноважений, і враховуючи спосіб життя обвинуваченого, низький ризик вчинення ним повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та просить розглянути питання щодо взяття неповнолітнього під соціальний супровід (а. с. 55-58).

Враховуючи особу винного, конкретні обставини справи, враховуючи ч. 1 ст. 102 КК України, суд вважає призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк шість місяців, що буде достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним в майбутньому нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. В такому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України.

На підставі вищевикладеного, враховуючи конкретні обставини справи, те, що обвинувачений є неповнолітнім, вчинив злочин середньої тяжкості, позитивно характеризується, а також його подальшу бездоганну поведінку, суд вважає, що останній не потребує застосування покарання на момент постановлення вироку, тому можливо звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання, застосувавши до нього примусовий захід виховного характеру, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Речовий доказ: металевий кастет чорного кольору, який зберігається в кімнаті речових доказів Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області, суд вважає на підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, знищити.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У зв`язку з наведеним, процесуальні витрати за залучення експерта для проведення судово-трасологічної експертизи в розмірі 572 гривень слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Клопотань про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження до суду не надходило.

Керуючись ст. 105 КК України, ст. ст. 369-372 КПК України, суд

ухвалив:
Визнати винним ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, застосувавши до нього примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 572 (п`ятсот сімдесят два) гривні в користь держави.

Речовий доказ: металевий кастет чорного кольору, який зберігається в кімнаті речових доказів Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили, знищити.

Вирок оголошений і може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1