Справа № 359/4820/17
Провадження № 1-кп/359/97/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«13» липня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

перекладача - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинувальному акту за № 0000608 від 21.03.2017 року відносно:

ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тбілісі, Республіка Грузія, громадянина Грузії, адреса тимчасового проживання: АДРЕСА_1 , на території України раніше не судимого, щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні у зв`язку з оголошенням перерви судом для виклику свідків, судом поставлено на обговрення питання про доцільність подальшого утримання під вартою обвинуваченого.

Прокурор просив продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, посилаючись нате, що обвинувачений не має постійного місця проживання, доходу, може ухилитися від суду, вплинути на свідків та потерпілу, вчинити новий злочин.

Обвинувачений щодо продовження строку тримання під вартою не заперечує.

Захисник зазначив, що покладається на думку суду, враховуючи позицію обвинуваченого, проте звертає увагу, що тримання під вартою є найбільш суворою мірою покарання.

Заслухавши думку учасників кримінального процесу та ознайомившись з наявними матеріалами кримінального провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років. На досудовому розслідуванні йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії запобіжного заходу, обраного обвинуваченому спливає 16.07.2018 року, і до вказаної дати завершити судовий розгляд кримінального провадження не можливо.

Даючи оцінку наявним в матеріалах кримінального провадження доказам, та встановленим судом фактичним обставинам справи, суд приходить до висновку, що обсяг встановлених при обранні запобіжного заходу ризиків не зменшився, оскільки обвинувачений ОСОБА_12 не має в Україні міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, а також джерела доходу, а тому існують ризики, що він буде переховуватись від суду, а також, не маючи засобів для існування, може вчинити новий злочин, вплинути на свідків.

Суд враховує, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, і що цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд враховує, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам, оскільки відсутні особи, які могли поручитися за поведінку обвинуваченого, а також відсутня можливість забезпечення знаходження обвинуваченого під цілодобовим домашнім арештом, оскільки у обвинуваченого відсутнє житло.

Крім того, суд враховує, що дані про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, - 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Продовжити ОСОБА_13 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 10.09.2018 р. включно.

Утримувати ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Ухвала суду самостійному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_14 -Лесів

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2