У Х В А Л А

10 липня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд
Рівненської області

в особі слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
представника зявника - адвоката ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження за №0000010, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 звернулась в суд із клопотанням про скасування арешту в рамках кримінального провадження за №0000010, а саме з автомобіля марки BMW 740, д.н.з. НОМЕР_1 , 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , належного їй на праві власності.
В обґрунтування клопотання ОСОБА_5 вказувала, що 16 серпня 2017 року ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду накладено арешт на належний ОСОБА_5 автомобіль марки BMW 740, д.н.з. НОМЕР_1 , 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_2 . По даному кримінальному провадженні вона не має статусу ні підозрюваного, ні свідка, накладений арешт не дозволяє їй користуватися своєю власністю. Даний автомобіль ніяких слідів вчинення злочину не містить. Вважає накладений арешт безпідставним та просить його скасувати.
В судовому засіданні представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав, зазначених у ній.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 просив у задоволенні скарги відмовити за безпідставністю.
Розглянувши клопотання, заслухавши представника заявника, слідчого, дослідивши додані до клопотання докази, суд приходить до наступного висновку.
Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 13.01.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області за №569/12396/17 від 16.08.2017 року у кримінальному провадженні за №0000010, накладено арешт на легковий автомобіль BMW 740, номер кузову НОМЕР_2 , 2014 року випуску, зареєстрований на ОСОБА_5 .
Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних сводоб гарантує кожній фізичній або юридичній особі право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У рішенні по Справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) від 02.04.2014 року, в п. 167 зазначається, що :
".. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним..."
У відповідності до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Як вбачається із Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_5 .
Як встановлено судом, органом досудового розслідування по даному провадженню підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 не оголошено, підстав для збереження накладеного арешту слідчим не доведено.
Саме по собі місцезнаходження автомобіля за місцем проживання ОСОБА_5 не зашкодить досудовому розслідуванню та проведенню інших процесуальних дій та не вплине на правильність прийнятого судом рішення.
Оскільки підстави накладеного арешту відпали, в зв"язку з цим накладений арешт слід скасувати, а автомобіль підлягає поверненню власнику ОСОБА_5 на відповідальне збереження.
Клопотання в частині скасування заборони розпорядження та відчуження вказаного транспортного засобу є передчасним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.174, 395 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження за №0000010, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України задовольнити частково.
Скасувати арешт в рамках кримінального провадження за №0000010 з автомобіля марки BMW 740, д.н.з. НОМЕР_1 , 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , належного на праві власності ОСОБА_5 та передати їй на відповідальне зберігання.
У задоволенні клопотання про скасування арешту з автомобіля марки BMW 740, д.н.з. НОМЕР_1 , 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_2 щодо розпорядження та його відчуження - відмовити.
На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1