Єдиний унікальний номер 243/2641/18
Номер провадження 11-кп/775/644/2018

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 липня 2018 року місто Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Донецької області кримінальне провадження №0000564 за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 квітня 2018 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, українця, громадянина України, такого, що не працює, не одруженого, з середньою освітою, раніше судимого:

- 29.09.2003 року Слов`янським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, 26.08.2005 року звільнений по відбуттю покарання;

- 05.03.2007 року Слов`янським міськрайонним судом за ст. 395 КК України до 1 місяця арешту, 05.04.2007 року звільнений по відбуттю покарання;

- 27.11.2008 року Бузьким райсудом Львівської об ласті за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, 05.03.2010 року був звільнений умовно достроково на 7 місяців 10 днів;

-28.10.2010 року Слов`янським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;

-11.07.2011 року Слов`янським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 5 місяців позбавлення волі, 23.08.2013 року звільнений по відбуттю покарання;

-19.03.2014 року Слов`янським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі;

-11.12.2014 року Слов`янським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 309 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 18.10.2017 року звільнений по відбуттю покарання

який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на два роки,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку, в кінці жовтня 2017 року, точну дату та час під час судового слідства встановити не представилось можливим, ОСОБА_7 знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , в кінці городу даного домоволодіння побачив сухі кущі рослини коноплі. В цей час, на цьому місці у ОСОБА_7 виник протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу для особистого вживання без мети збуту.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 в цей же день та час, перебуваючи на городі домоволодіння АДРЕСА_2 , діючи умисно, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочинів з незаконним обігом наркотичних засобів, повторно, розуміючи протиправний характер своїх дій, ігноруючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» № 770 від 06.05.2000 року руками зірвав листя рослини коноплі, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс для особистого вживання без мети збуту.

Після цього ОСОБА_7 незаконно придбаний особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, переніс до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де, діючи умисно, повторно, перетер зірване листя особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу долонями рук, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб канабіс та залишив в коридорі вказаного будинку, що розташовується на території вище вказаного домоволодіння, тим самим зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, без мети збуту.

Продовжуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, 14.03.2018 року приблизно о 10 годині 00 хвилин знаходячись в буд. АДРЕСА_2 , незаконно зберігаючи особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, завернув його в паперовий згорток, який поклав в правий, зовнішній карман одягненої на ньому в той момент болоньової курки чорного кольору та об 11 годині 00 хвилин, того дня, вийшов з будинку АДРЕСА_2 , звідки пішки прослідував на автобусну зупинку «Опорний пункт», по вул. Центральній, смт. Билбасівка, Слов`янського району, Донецької області, де сів до приміського автобусу з сполучення якого в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим та поїхав до міста Слов`янська, тим самим перевіз особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс. О 11 годині 35 хвилин біля будинку № 1 А (квітковий ринок) по вул. Лозановича, м. Слов`янська, ОСОБА_7 був зупинений працівниками поліції.

14.03.2018 року в період часу 12 годині 10 хвилин до 12 годин 35 хвилин біля будинку АДРЕСА_3 , в ході огляду особистих речей ОСОБА_7 , з письмового дозволу останнього на огляд, в присутності двох понятих, в правій зовнішній кишені, одягненої на ньому болоньової куртки чорного кольору, було виявлено та вилучено паперовий згорток, в якому знаходилася речовина, загальною масою 17,82 г. (в перерахунку на суху речовину масою 15,50 г.), яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, який ОСОБА_7 , незаконно придбав, виготовив, зберігав та перевозив для особистого вживання без мети збуту.

З вироком не погодився обвинувачений та оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі обвинувачений не оспорюючи обставин злочину, правильності кваліфікації та доведеності винуватості, просив зменшити покарання, застосувати звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки є опікуном та має на своєму утриманні батьків похилого віку: ОСОБА_8 , 1931 р.н., який хворіє онко хворобою, ОСОБА_9 , 1936 р.н., яка є інвалідом праці 2 групи. Зазначає, що матеріали кримінального провадження містять акт депутатів селищної ради, відповідно до якого він є єдиним помічником.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого.

Прокурор просив залишити оскаржуваний вирок без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього ж Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини вчинення злочину, винуватість ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій за ст.309 ч.2 КК України будь-ким із сторін кримінальної справи не оскаржено.

Що ж стосується покарання призначеного судом першої інстанції ОСОБА_7 , апеляційний суд дійшов висновку, що воно відповідає вимогам Закону про кримінальну відповідальність.

При обранні ОСОБА_7 виду та розміру покарання, суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: Психічний та поведінковий розлад внаслідок вживання опіоїдів, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, мешкає разом з батьками, що є особами пенсійного віку, які потребують постійного догляду, за місцем мешкання характеризується посередньо, обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочинів, обставини які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі санкції інкримінованої частини статті Особливої частини КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Апеляційний суд вважає, що доводи обвинуваченого про можливість застосування ст. 75 КК України не знайшли свого підтвердження, оскільки наявність непрацездатних осіб на його утриманні у сукупністю з іншими обставинами та особою обвинуваченого не вказують про можливість його виправлення без реального відбування покарання. Обвинувачений 18 жовтня 2017 року звільнився по відбуттю покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду за ч. 3 ст. 309 КК України і вже наприкінці жовтня 2017 року, знову вчинив новий злочин. Крім того, після звільнення обвинувачений не працював, що спростовує перебування його батьків похилого віку на його утриманні.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстави для скасування або зміни оскаржуваного вироку відсутні, а тому він підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 квітня 2018 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000564 залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді