В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі с/з - - ОСОБА_2
за участю прокурора - - ОСОБА_3
обвинуваченого - - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальну справу про обвинувачення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень, Житомирської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 23 березня 2018 року, приблизно о 12 год. 10 хв., знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проявивши злочину недбалість, тобто не усвідомлюючи суспільної небезпеки своїх дій, не передбачаючи можливості настання тяжких наслідків для здоров`я ОСОБА_5 , хоча міг і повинен був їх передбачити, в ході конфлікту, який виник на побутовому ґрунті та особистої неприязні, наніс один удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_5 в результаті чого остання втратила рівновагу та впала на підлогу, вдарившись об стіну спиною, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної краніохребетної травми: ускладненій хребетно-спінальній травмі з наявністю компресійного перелому 1 поперекового (П) хребця з вираженим корінцевим синдромом, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерії довготривалості розладу здоров`я та струсу головного мозку поєднаного із забійною раною тім`яно - потилочної ділянки голови справа, які згідно відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, визнав повністю, підтвердив зазначені в вироці та показав, що 23 березня 2018 року, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс один удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_5 в результаті чого остання втратила рівновагу та впала на підлогу, вдарившись об стіну спиною. Крім того, визнав в повному обсязі заявлений відносно нього потерпілою цивільний позов. Щиро кається, просить пробачення у потерпілої.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 23 березня 2018 року, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс їй один удар кулаком правої руки в область голови в результаті чого вона втратила рівновагу та впала на підлогу, вдарившись об стіну спиною. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду. Крім того цивільний позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити.
Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_4 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, суд у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ст. 128 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, характер, обставини та наслідки їх вчинення, його суспільну небезпечність, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, обставини, які пом`якшують покарання - визнання ним своєї вини. Обставин, які обтяжують покарання та підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкцій статей обвинувачення, за ст. 128 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.
Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому.
Водночас, суд, вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 в період дії іспитового строку, відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Крім того в кримінальному провадженні заявлений цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 44575 грн. та моральної шкоди в розмірі 50 000 грн., судових витрат в розмірі 704 грн. 80 коп.
Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно - небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального Кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, що визначено ч. 5 ст. 128 КПК України.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка зазнала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Протиправними винними діями ОСОБА_4 зокрема, спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , які мали місце 23.03.2018 року, заподіяно матеріальну та моральну шкоду.
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За приписами п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно з п.п 5, 9 вищезазначеної ППВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Заявлений цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 44575 грн. та моральної шкоди в розмірі 50 000 грн., судових витрат в розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає задоволенню.
В рахунок відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути 50 000 грн, оскільки, на думку суду, саме в такому розмірі потерпілій заподіяна моральна шкода. При її визначенні, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд враховує, що вказаний її розмір є адекватним тим моральним стражданням і переживанням, яких зазнала потерпіла у результаті заподіяння їй тілесних ушкодження обвинуваченим.
Матеріальну шкоду потерпіла ОСОБА_5 обґрунтувала витратами на придбання ліків на загальну суму 44575 грн.
Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року з наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.
На підтвердження витрат, понесених потерпілою ОСОБА_5 на придбання ліків, останньою надано чек на їх придбання.
Враховуючи, що обвинувачений, як цивільний відповідач, визнав цивільний позов в повному обсязі на зазначену суму, тому вказана сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в сумі 44575 грн..
Судом враховано, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 визнав в повному обсязі.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, та керуючись ст. 22, ст. 23, ст. 1166, ст. 1167 ЦК України, суд,-суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ст. 128 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі..
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.
Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої вчиненим кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 128 КК України задоволити.
Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , завдану їй вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, матеріальну шкоду в сумі 44575,00грн (Сорок чотири тисячі п`ятсот сімдесят п`ять гривень ) грн..
Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , завдану їй вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, моральну (немайнову) шкоду, в розмірі 50 000 грн (П`ятдесят тисяч грн).
Сягнути з ОСОБА_4 судовий збір на користь ОСОБА_5 , за подання позовної заяви в сумі 704 гривень 80 копійки.
На вирок суду може бути подана апеляція до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Рівненської області протягом 30 днів моменту проголошення вироку через Рівненський міський суд.
Згідно ст. 376 ч 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1