Справа № 171/1978/18
У х в а л а

27 вересня 2018 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Слідчий суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000983,

встановила:

26.09.2018 року до слідчого судді Апостолівського районного суду звернувся слідчий СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна. В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що слідчим відділенням Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000983 від 25.09.2018, за попередньою правовою кваліфікацією ст.290 КК України про те, що 25.09.2018 року близько 10 год. в с. Мар`янське Апостолівського району на перехресті вулиць Вишнева та Шевченко інспектором БДР полку патрульної поліції було зупинено а/м «Lanos Daewoo» зеленого кольору, р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 і в ході перевірки автомобіля було виявлено підроблення номеру кузова вказаного автомобіля. В цей же день слідчим було оглянуто вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію оглянутого транспортного засобу та в ході проведення огляду автомобіль та свідоцтво були вилучені у ОСОБА_5 .

В ході проведення досудового розслідування 25.09.2018 слідчим прийнято рішення про визнання речовими доказами вищевказаних речей.

Вищевказане майно є об`єктами матеріального світу, що відповідають критеріям визначеним ст.98 КПК України, а саме - були предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Обставини, встановлені під час досудового розслідування, вказують на те, що існують підстави вважати, що незастосування заборони користування вказаним майном призведе до його приховування, пошкодження, псування, продовження використання їх у протиправний спосіб. Внаслідок вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна буде досягнуто мети його застосування, а саме - запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення майна, яке визнане речовим доказом, що матиме на меті ухилення від притягнення винної особи до передбаченої законом відповідальності. Правова підстава арешту майна (ч.2 ст. 170 КПК України): збереження речових доказів. Слідчий просить накласти арешт на вищевказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також передати транспортний засіб та свідоцтво до камери схову речових доказів Апостолівського ВП.

Прокурор до судового засідання не прибув, подав заяву про підтримання клопотання та розгляд справи без його участі.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, також просить відмовити у задоволенні клопотання.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Так, з метою забезпечення кримінального провадження вважаю за можливе накласти арешт шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування на майно, яке має ознаки речових доказів, а саме:

-автомобіль марки «Lanos Daewoo» зеленого кольору, р/н НОМЕР_1 , номер кузову, що встановлений оглядом, НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_7 та перебуває в користуванні ОСОБА_4 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 09.07.1998 року щодо реєстрації автомобіля марки «Lanos Daewoo» зеленого кольору, р/н НОМЕР_1 .

Зазначені висновки слідчого судді засновані перед усім на тому, що в судовому засіданні встановлено, що вищевказаний транспортний засіб був предметом вчинення злочину, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу містить відомості щодо дійсного ідентифікатора вказаного автомобіля і вказані відомості можуть бути використані як доказ факту, вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Визначаючи спосіб арешту майна, слідчий суддя у відповідності до положень ч.4 ст.173 КПК України щодо застосування найменш обтяжливого способу арешту майна вважає за необхідне накласти арешт на вищевказаний транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Клопотання слідчого щодо ухвалення рішення слідчим суддею про передання вказаних речових доказів до камери схову Апостолівського ВП задоволенню не підлягає, оскільки порядок зберігання речових доказів регулюється положеннями ст.100 КПК України, Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства в суду (в новій редакції), затвердженою спільним наказом Генеральної прокуратури України, МВС України, ДПА України, СБУ, ВСУ, ДСА України від 27.08.2010 № 51/401/649/471/23/125, та Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 р. № 1104, і вирішення вказаного клопотання не відноситься до компетенції слідчого судді.

Керуючись п.18 ч.1 ст.3, ст.ст.170-173, 369-372, 376, 309 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Клопотання слідчого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування на наступне майно:

-автомобіль марки «Lanos Daewoo» зеленого кольору, р/н НОМЕР_1 , номер кузову, що встановлений оглядом, НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_7 та перебуває в користуванні ОСОБА_4 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 09.07.1998 року щодо реєстрації автомобіля марки «Lanos Daewoo» зеленого кольору, р/н НОМЕР_1 .

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: