справа № 462/402/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2018 року Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, не працюючого, раніше судимого: 22.01.2018 року Галицьким районним судом м.Львова за ч.2 ст.15,ч.2 ст.185 КК України,75КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 5.03.2018 року Франківським районним судом м. Львова за ч.2 ст.185, ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, ст.70 КК України на 3,6 років позбавлення волі з додатковим покаранням у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із матеріальною відповідальністю строком 1 (один)рік, та з іспитовим строком 2 роки, проживаючого в АДРЕСА_1 .,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 20.11.2017р. близько о 14.08 год., маючи умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка», що за адресою м. Львів вул. Городоцька, 76, в якому здійснює свою діяльність ТзОВ ТВК «Львівхолод», умисно з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, за відсутністю уваги сторонніх осіб, таємно викрав 4 пачки меленої кави «Монарх Інтенс» Якобз», вагою 230грам, вартістю 56,51 грн. за 1 шт., загальною вартістю 226,04 грн., взявши їх зі стелажу та заховавши під куртку і не оплативши їх вартість, вийшов з магазину. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальну шкоду на вказану суму.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив викладені обвинуваченням обставини скоєння ним злочину, пояснив, що раніш працював в магазині, був звільнений, залишився без коштів , скоїв 20.11.2017 крадіжку кави в магазині . У вчиненому кається, шкода відшкодована.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю. Його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування як умисні, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), повторно, тобто за ч.2 ст. 185 КК України та він повинен нести за це відповідальність.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченого, його характеризуючи дані, також те, що він визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, сприяв розкриттю злочину, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого, також те ,що потерпілий не наполягав на суворій мірі покарання, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого , попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком.

Крім того, суд вважає, що при призначенні остаточного покарання слід врахувати вироки Галицького районного суду м.Львова від 22.01.2018 року та Франківського районного суду м.Львова від 5.03.2018 року та застосувати положення ч.4 ст.70 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити покарання у вигляді 1(одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання ОСОБА_5 звільнити з випробовуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ст.70 ч.4 КПК України за сукупністю злочинів за вироком Галицького районного суду м.Львова від 22.01.2018 року та Франківського районного суду м.Львова від 5.03.2018 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з додатковим покаранням у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із матеріальною відповідальністю строком 1 (один)рік та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання ОСОБА_5 звільнити з випробовуванням з іспитовим строком два роки та з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської бласті через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1