Справа № 812/5602/12
Справа №812/5602/12
Провадження №1-в/333/102/18
УХВАЛА
Іменем України
14 травня 2018 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

ст. інспектора Комунарського РС Запорізького МРВ

уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного

межрегіонального управління з питань виконання

кримінальних покарань та пробації МЮ України ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшла заява ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Посилається на те, що він відбув 2/3 частини призначеного покарання. За час відбуття покарання до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно. Просить застосувати до нього ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 свою заяву підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним.

Старший інспектор Комунарського РС Запорізького МРВ уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ України ОСОБА_4 проти заяви не заперечував, оскільки, дійсно, ОСОБА_5 після заміни покарання став на облік в КВІ, працевлаштувався, весь період на які призначені виправні роботи працював у ФОП ОСОБА_6 , кожного місяця здійснювались відрахування в дохід держави в розмірі 10% від заробітної плати, що підтверджено виписками по рахунках. За час відбуття покарання у вигляді виправних робіт за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

Прокурор ОСОБА_3 також проти заяви не заперечувала.

Заслухавши засудженого, прокурора представника органу пробації, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення.
Відповідно до ч.3 ст.154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, I від 05.04.2001">82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

За існуючого правового регулювання, з урахуванням положень ст.154 КВК України, клопотання про застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким може бути заявлено органом або установою виконання покарань. Питання про можливість розгляду та задоволення відповідного клопотання, поданого засудженим, його захисником, залежить від таких обставин, як: виконання/невиконання органом або установою виконання покарань обов`язків, визначених ч.3 ст.154 КВК, встановлення під час судового розгляду факту бездіяльності суб`єктів, визначених у ч.3 ст.154 КВК щодо своєчасності звернення до суду із відповідним поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого або заміни призначеного судом покарання більш м`яким, що порушує права засудженого на вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, орган пробації із клопотанням про застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 не звертався.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

ОСОБА_5 засуджено вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.06.2013 р. за ч. 3 ст. 27, ч.2 ст. 187 КК України до 9 років позбавлення волі. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.10.2016 р. змінена невідбута частина покарання більш м`яким у виді виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 10% заробітної плати на строк 2 роки.

Станом на день розгляду справи ОСОБА_5 фактично відбув три чверті строку покарання у вигляді громадських робіт.

Матеріалами особової справи 1/2016, які були вивчені в судовому засіданні, підтверджується, що ОСОБА_5 після заміни покарання став на облік до КВІ, працевлаштувався, весь період на які призначені виправні роботи працював у ФОП ОСОБА_6 , кожного місяця здійснювались відрахування в дохід держави в розмірі 10% від заробітної плати, що підтверджено виписками по рахунках. За час відбуття покарання у вигляді виправних робіт за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

Отже, є підстави для звільнення ОСОБА_5 умовно-достроково.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:
Заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.06.2013 р. за ч. 3 ст. 27, ч.2 ст. 187 КК України до 9 років позбавлення волі. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.10.2016 р. змінена невідбута частина покарання більш м`яким у виді виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 10% заробітної плати на строк 2 роки умовно-достроково на невідбутий термін 4 місяці 25 днів.

На ухвалу суду прокурор, засуджений можуть подати апеляцію в Апеляційний суд Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя на протязі семи діб з моменту її проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1