УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 про накладення арешту в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000236 від 22 липня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, згідно якого просить накласти арешт із забороною використання, а саме проведення будь-яких підготовчих, земельних та будівельних робіт будь-якими особами на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 230,1564 га з кадастровим номером :75:151:0001 яка на праві постійного користування зареєстрована за Інститутом рибного господарства Української академії аграрних наук.

Як зазначає прокурор у клопотанні, службові особи Інституту рибного господарства НААН України, зловживаючи службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди передали під забудову частину земельної ділянки за адресою: м. Київ, вул. Обухівська, 135, площею 230,1564 га, кадастровий номер :75:151:0001, що перебувають у користуванні Інституту та відноситься до земель водного фонду та захисних зелених насаджень на користь ТОВ «Акцепт Логістик Груп», що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Відповідно до клопотання, земельна ділянка, яка використовується Інститутом під забудову не виділена в натурі, не сформована в державному земельному кадастрі, відсутні її межі та кадастровий номер, розумним, співмірним, та таким що може бути реалізованим в установленому законом порядку, є накладення арешту на всю земельну ділянку площею 230, 1564 га з кадастровим номером :75:151:0001, за адресою: АДРЕСА_1 .Далі, як зазначає слідчий, в ході огляду вказаних земельних ділянок встановлено, що земельні ділянки використовуються для індивідуальної малоповерхової забудови, земельна ділянка частково вкрита лісовими насадженнями. Будь-яких ознак використання вказаних земельних ділянок для лісогосподарських потреб не виявлено.

Таким чином, з метою забезпечення схоронності нерухомого майна до моменту з`ясування всіх подій та обставин необхідно накласти арешт на вказане майно.

В судове засідання прокурор не з`явився, однак надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Особа-володілець майна про розгляд клопотання не повідомлявся, оскільки майно тимчасово не вилучалось, а тому суд вважає за можливе, згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, провести розгляд клопотання у його відсутність.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши пояснення слідчого, приходжу до висновку про необхідність відмови в його задоволенні, виходячи із наступного.

Слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000236 від 22.07.2016 за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами Інституту рибного господарства Національної академії аграрних наук України (, м. Київ, вул. Обухівська, 135, надалі за текстом Інститут) під час передачі під забудову земельної ділянки Інституту на користь приватних суб`єктів господарювання, в результаті чого завдано шкоду в особливо великих розмірах та спричинено тяжкі наслідки державним інтересам.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Водночас, долучені до матеріалів клопотання документи не доводять припущення сторони обвинувачення щодо причетності про вчинення певними особами кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 367 КК України.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою:

- відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов);

- чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди:

- забезпечення виконання покарання у виді конфіскації майна;

- та збереження речових доказів.

У силу вказаної вище статті для досягнення однієї з перших трьох цілей, арешт накладається на майно підозрюваного, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження за умови наявності обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана останньою, або особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Таким чином, застосування ініційованого заходу забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування допускається за обов`язкової наявності зв`язку між майном, на яке планується накладення арешту, та його приналежністю відповідному учаснику кримінального провадження.

У той же час, як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів у цьому кримінальному провадженні здійснюється розслідування за фактом зловживання владою або службовим становищем.

Однак, слідчий суддя враховує, що у кримінальному провадженні № 0000236 відсутні особи, яким би оголошувалась підозра.

Також, серед підстав для накладення арешту прокурором зазначено, що вказана ним земельна ділянка є доказом вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, вирішуючи питання про те, що земельна ділянка по вул. Обухівській, 135 у м. Києві є предметом правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що наведений чинник заслуговує на негативну оцінку через те, що відсутня земельно-технічна експертиза, що засвідчує факт нецільового використання земельних ділянок на землі водного фонду.

Таким чином, на переконання слідчого судді, оскільки згадане майно не підпадає під чітко визначені правові ознаки, передбачені ст. 170 КПК України, правових підстав для задоволення клопотання немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170, 171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 про накладення арешту в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000236 від 22 липня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1