Справа № 350/1851/18
Провадження № 1-кп/350/136/2018
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року смт. Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Рожнятів обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000343 внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань 25 вересня 2018 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, з середньою освітою, українця, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , не будучи зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності та не маючи будь-якого дозволу на користування ділянкою надр, що передбачено ст. 19 Кодексу України про надра, 25 вересня 2018 року, приблизно о 18 год. 00 хв. в урочищі Луговиця, за межами населеного пункту смт. Перегінське, в територіальних межах Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, умисно, усвідомлюючи протиправність вчинюваних дій, з корисливих мотивів, із застосуванням екскаватора марки «Liebherr A 316, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , із берега ріки Лімниця у межах ландшафтного заказника місцевого значення «Ріка Лімниця з водоохоронною смугою вздовж берегів шириною 100 м.», створеного рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської обласної ради народних депутатів від 15.01.1979 року № 13 «Про затвердження заповідних урочищ та заказників місцевого значення», що згідно ст. 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд» є об`єктом природно-заповідного фонду, здійснив видобуток піщано-гравійної суміші об`ємом 3 куб.м., яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 року № 827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» є піщано-гравійною сумішшю та належить до корисних копалин загальнодержавного значення, завантажив її на автомобіль марки ЗИЛ-131, д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_7 та вивіз з місця забору за межі вказаного заказника, чим спричинив збитки природно-заповідному фонду на суму 3126 грмвень.

28 вересня 2018 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Рожнятівського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 240 КК України та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вказаному злочині. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень.

Вказані вид і міра покарання визначені сторонами угоди з врахуванням ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження, характеру і тяжкості обвинувачення, каяття обвинуваченого.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор, обвинувачений та його захисник підтримали угоду про визнання винуватості та вважають, що є всі підстави для її затвердження судом та визначення погодженого сторонами угоди покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 240 КК України, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та беззаперечно погоджується на це.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості злочину та характеризуючим даним особи обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, щиро розкаюється у вчиненному злочині, активно сприяв його розкриттю, повністю відшкодував завдані збитки, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не числиться, також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК та КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 28.09.2018 року між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень.

Відповідно до ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилучені за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, за умови вчинення умисного злочину або суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Стаття 96-2 КК України зазначає, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, крім іншого, були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а також були використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину.

Отже, враховуючи вимоги зазначених норм, піщано-гравійну суміш, в об`ємі 3 куб.м. слід конфіскувати у дохід держави, а транспортні засоби - екскаватор марки «Liebherr A 316, д.н.з. НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_6 та автомобіль марки ЗИЛ-131 д.н.з. НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_7 .

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальних витрат по даному кримінальному провадженні не має.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 вересня 2018 року між прокурором Рожнятівського відділу Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Застосувати спеціальну конфіскацію піщано-гравійної суміші в об`ємі 3 куб.м. в дохід держави.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту екскаватора марки «Liebherr A 316, д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіля марки ЗИЛ-131 д.н.з. НОМЕР_2 , які після набрання вироку законної сили повернути власникам ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_2 та ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_3 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1