У Х В А Л А

31 серпня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Рівненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , -

В с т а н о в и в:

Слідчий Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, яке погоджено прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_4 , порушуючи порядок встановлений ст.12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим слідством обставинах та невстановлений час, незаконно придбала та зберігала при собі з метою збуту психотропну речовину «метамфетамін», яку 13.06.2018, близько 17 год. 25 хв., перебуваючи у біля будинку АДРЕСА_1 , в ході проведення оперативної закупівлі, незаконно збула ОСОБА_7 за 400 гривень у поліетиленовому пакеті у формі порошкоподібної речовини білого кольору, яка відповідно до висновку експерта №2.1-591/18 від 06.07.2018 є психотропною речовиною «метамфетаміном» масою 0,0210 г, обіг якого є обмеженим відповідно до списку 2 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 діючи повторно, порушуючи порядок встановлений ст.12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, діючи повторно з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим слідством обставинах в невстановлений час, незаконно придбала та зберігала при собі з метою збуту психотропну речовину «метамфетамін», яку 29.08.2018, близько 17 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні будинку, що по АДРЕСА_2 , в ході проведення оперативної закупівлі, повторно, незаконно збула ОСОБА_8 за 700 гривень 1 поліетиленовий пакетик у формі порошкоподібної речовини білого кольору, яка ззовні схожа на психотропну речовину «метамфетамін».
Правова кваліфікація кримінальних правопорушень незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинений повторно, передбачений ч.1 ст.307 та ч. 2 ст. 307 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- протоколом огляду грошових коштів від 13.06.2018;
- протоколом огляду покупця від 13.06.2018;
- протоколом вилучення від 13.06.2018
- висновком експерта №2.1-591/18 від 06.07.2018;
- протоколом огляду покупця від 29.08.2018;

- протоколом огляду грошових коштів від 29.08.2018;

- протоколом вилучення товару від 29.08.2018;
- протоколом освідування особи від 29.08.2018;
- протоколом особистого обшуку затриманого від 29.08.2018,
а також протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Слідчий вказує, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжить вчиняти інші злочини пов`язані з незаконним обігом наркотиків.
Так, у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, раніше не судима, не одружена, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , без постійного місця проживання, остання адреса проживання АДРЕСА_2 . Тому існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 продовжить свою злочинну діяльність, оскільки раніше вчиняла злочини у сфері незаконного збуту психотропних речовин, офіційно не працевлаштована, отримує прибутки від зайняття злочинною діяльністю, в тому числі збуту психотропних речовин та буде переховуватись від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, а за ч.2 ст.307 КК України загрожує покарання від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вивченням особи ОСОБА_4 на даний час встановлено, що вона працездатна, неодружена, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали її утриманню під вартою, не страждає, не має на утриманні малолітніх дітей. Не проживає з батьками уже понад 2 роки, сімейних стосунків з ними не підтримує. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, застави та домашнього арешту не зможе забезпечити не переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не вчиняти інших кримінальних правопорушень. Крім того ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна , тому слідчий просить клопотання задовольнити.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, просили суд його задовольнити.
Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечила, просила суд відмовити у його задоволенні та обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт, який вона може відбувати за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки вона визнає підозру в інкримінованих їй злочинах. Крім того, суду повідомила, що вона уникати слідства та суду чи вчиняти дії пов`язані з тиском на свідків не буде та не має наміру цього робити, не буде перешкоджати органу досудового розслідування у встановлені істини в її справі.
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію своєї підзахисної.

Заслухавши думку учасників процесу в судовому засіданні, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що Рівненським ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0003548 від 14.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України.

29.08.2018 року ОСОБА_4 затримано на підставі ст.208 КПК України.

30.08.2018р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчим не надано та не доведено.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є недоцільним.

Слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 молодого віку, раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколого не перебуває, має постійне місце проживання, яке винаймає за адресою: АДРЕСА_2 , тобто має стійкі соціальні зв`язки. Крім того, слідчим не доведено наявність ризику, що підозрювана ОСОБА_4 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи продовжить вчиняти інші злочини.
У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 22 год. до 07 год.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки за викликом прибувати до слідчого, прокурора, суду, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,

У х в а л и в:

В задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, раніше не судимої, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 22 год. до 07 год.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 обов`язки: за викликом прибувати до слідчого, прокурора, суду, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали до 31 жовтня 2018 року.

Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 31 жовтня 2018 року.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання слідчому Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 .
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подача апеляційної скарги не зупиняє дію ухвали суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1