Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/628/2018 Справа № 641/4422/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
представника потерпілого ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0001125 від 05.09.2017 р., за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого термістом цеху № 570 ДП «Завод імені В.О. Малишева», одруженого, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 08 серпня 2017 року, близько о 06 годині 00 хвилин, працюючи на підставі наказу № 102 від 01.06.2017 року термістом ДП «Заводі мені В.О. Малишева», яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126, знаходячись на території корпусу № 105 цеху № 570 ДП «Завод імені В.О. Малишева», де він працював у нічну зміну, діючи з раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, яке належить даному державному підприємству, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок майна підприємства, отримавши від малознайомого працівника того ж цеху ОСОБА_7 3 кг 200 грамів брухту міді, що належить ДП «Завод імені Малишева», який з метою подальшого таємного викрадення з території підприємства сховав у шафу з особистими речами, розташовану на території вищезазначеного корпусу. Того ж дня, близько о 07 годині 00 хвилин, по закінченню робочого часу, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переховав вказаний брухт міді у свій поліетиленовий пакет для подальшого його таємного викрадення з території зазначеного підприємства. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, о 07 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , виходив з брухтом міді, захованим у поліетиленовий пакет, через контрольно-пропускний пункт № 6 комерційної прохідної вищезазначеного підприємства однак, довести свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був зупинений з вказаним брухтом міді на виході з ДП «Завод імені В.О. Малишева», працівниками ВОХР зазначеного підприємства. В подальшому, в ОСОБА_8 виявлено та вилучено, відповідно до акту про порушення пропускного режиму № 244 від 08.08.2017 року брухт міді загальною вагою 3 кг 200 грамів, що належить ДП «Завод імені В.О. Малишева», вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 4413 від 03.10.2017 року склала 400 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, визнав та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), викладеного в обвинувальному акті, пояснив, що будучи працівником ДП «Завод ім. В.О. Малишева», проходив повз та побачив як ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , розбирають двигун електропогрузчика в цеху № 570. Наступного дня, до нього підійшов ОСОБА_9 та дав шматок міді, сказавши, що це його доля. В подальшому, сховав мідь в свою сумку та коли виходив з заводу, на прохідній був затриманий працівниками ВОХР. Потім йому стало відомо, що мідь яку він виносив, це працюючий двигун. Вказав, що не допомагав ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у розборці двигуна. Домовленості між ними не було. Вказав що мав намір винести мідь та металоприйомник. Вказав, що мав 3 кг 200 грамів міді. Зазначив, що цивільний позов визнає в сумі 2000 грн., оскільки до вказаного кримінального правопорушення причетні ще дві особи.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
Представник потерпілого ДП «Завод імені В.О. Малишева» ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Просила призначити ОСОБА_4 покарання на розсуд суду. Цивільний позов в сумі 6072, 00 грн. підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) в судовому засіданні доведена повністю.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 скоїв незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає те, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не виявлено.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючу та відсутність обтяжуючої покарання обставин, а також бере до уваги, що обвинувачений працевлаштований у ДП «Завод імені В.О. Малишева», за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів.
За таких обставин, суд дійшов висновку щодо призначення ОСОБА_4 покарання, у виді штрафу, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
При розв`язанні цивільного позову цивільного позивача ДП «Завод імені В.О. Малишева» про стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди в розмірі 6072 грн. 00 коп., суд приходить до наступного.
Так, відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно із п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.92 р., із подальшими змінами, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що співробітниками ДП «Заводу ім. Малишева» ОСОБА_13 та ОСОБА_14 було вчинено розборку двигуна електропогрузчика в цеху № 570, які в подальшому за нерозголошення обставин крадіжки надали йому в розпорядження металобрухт вагою 3 кг 200 грамів. Крім того, як вбачається з постанови від 19.06.2018 року, матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001125 від 05.09.2017 року щодо вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами крадіжки майна з ДП «Завод ім. В.О Малишева», в тому числі щодо розборки двигуна електропогрузчика в цеху № 570 - виділені в окреме провадження, досудове розслідування триває.
Таким чином, враховуючи, що в даному випадку ОСОБА_4 інкриміновано в провину крадіжку металобрухту вагою 3 кг 200 грамів, вартість якого складає 400 гривень 00 копійок, цивільний позов Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» про стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди в розмірі 6072 грн. 00 коп. підлягає частковому задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в судовому засіданні в сумі 400 гривень 00 копійок.
Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 4413 від 03.10.2018 року в сумі 98 гривень 87 коп., згідно довідки НДЕКЦ, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 - не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Цивільний позов Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» про стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди в розмірі 6072 грн. 00 коп. задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» майнову шкоду в розмірі 400 (чотириста) гривень 00 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 4413 від 03.10.2018 року в сумі 98 (дев`яносто вісім) гривень 87 коп.
Речові докази: - брухт міді загальною вагою 3 кг 200 грамів, що передані на відповідальне зберігання начальник цеху № 570 ДП «Заводу ім. В.О. Малишева» ОСОБА_16 , відповідно до розписки від 30.05.2018 року вважати повернутими останньому.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1