н/п 1-кс/640/7492/18
"18" липня 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив :
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 14.05.2018, у період часу з 22:20 до 22:40, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), знаходився у приміщенні кв. АДРЕСА_1 , де проводив ремонтні роботи на замовлення потерпілої ОСОБА_4 , яка також знаходилась у приміщенні квартири. В ході спілкування, між ними виник конфлікт, щодо оплати виконаних ОСОБА_7 ремонтних робіт, в ході якого у ОСОБА_8 виник прямий умисел на розбійний напад, з метою заволодіння майном ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, ОСОБА_5 здійснив напад на ОСОБА_4 , а саме схопив останню за одяг, в районі грудної клітини та відібрав належний ОСОБА_4 мобільний телефон «Samsung A3», висловлюючи при цьому вимогу передати йому грошові кошти. ОСОБА_4 , не виконала вимоги ОСОБА_8 та, чинячи спротив, нанесла останньому декілька ударів по корпусі та голові. ОСОБА_5 , з метою подолання спротиву ОСОБА_4 , продовжуючи висловлювати вимогу передати йому грошові кошти, штовхнув ОСОБА_4 на диван, узяв мотузку з тканини, яка знаходилась поблизу та обмотав її декілька разів навколо шиї ОСОБА_4 , почавши здавлювати дихальні шляхи останньої, тобто застосував насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Після чого ОСОБА_5 заволодів належним ОСОБА_4 майном, а саме: мобільним телефоном «Samsung A3», гаманцем, в якому знаходились грошові кошти в сумі 170 гривень та банківські картки.
Після чого, ОСОБА_5 , з місця скоєння злочину зник, обернувши майно ОСОБА_4 на свою користь, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши своїми злочинними діями майнову шкоду ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) своїми протиправними діями скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
Крім того, 14.05.2018, у період часу з 22:20 до 22:40, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), знаходився у приміщенні кв. АДРЕСА_1 , де проводив ремонтні роботи на замовлення потерпілої ОСОБА_4 , яка також знаходилась у приміщенні квартири. В ході спілкування, між ними виник конфлікт, щодо оплати виконаних ОСОБА_7 ремонтних робіт, в ході якого у ОСОБА_8 виник прямий умисел на розбійний напад, з метою заволодіння майном ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, ОСОБА_5 здійснив напад на ОСОБА_4 , а саме схопив останню за одяг, в районі грудної клітини та відібрав належний ОСОБА_4 мобільний телефон «Samsung A3», висловлюючи при цьому вимогу передати йому грошові кошти. ОСОБА_4 , не виконала вимоги ОСОБА_8 та чинячи спротив, нанесла останньому декілька ударів по корпусі та голові. В ході чого, у ОСОБА_8 виник умисел направлений на позбавлення життя ОСОБА_4 , з корисливих мотивів.
З метою реалізації своїх злочинних дій спрямованих на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_5 штовхнув ОСОБА_4 на диван, узяв мотузку з тканини, яка знаходилась поблизу, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання тяжких наслідків у вигляді смерті ОСОБА_4 , свідомо допускаючи та бажаючи їх настання, обмотав її декілька разів навколо шиї ОСОБА_4 , почавши здавлювати дихальні шляхи останньої, та зав`язав мотузку навколо шиї останньої на декілька вузлів, в результаті чого настала смерть ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) своїми протиправними діями скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачений п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто умисне вбивство з корисливих мотивів.
03.07.2018 в ході проведення тимчасового доступу до відомостей, що становлять банківську таємницю та знаходились у розпорядженні філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», встановлено, що ОСОБА_4 мала карткові, депозитні рахунки з наступними номерами: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .
Сторона обвинувачення зазначає, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 була клієнтом банку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», мала карткові, депозитні рахунки, на яких можуть бути перебувати грошові кошти, з метою недопущення їх зняття сторонніми особами, на теперішній час в органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті зазначених банківських рахунків в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», відкритих на ім`я ОСОБА_4 .
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 18.07.2018 надійшла заява від слідчого в ОВС 3-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_3 , в якій він просить розглянути клопотання про накладення арешту на рахунки без його участі у зв`язку з службовою необхідністю. Клопотання підтримує в повному обсязі.
Оскільки сторона кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, довела наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке не було тимчасово вилучене, власником може бути відчужене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення власника майна.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно положень ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1