Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4657/18
Провадження № 1-кп/644/642/18

ВИРОК
іменем України

03 жовтня 2018 року

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю: прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону- ОСОБА_2 , секретаря ОСОБА_3 , обвинувачених- ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові кримінальне провадження № 0001308 від 07.06.2018 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, розлученого, не працюючого, на момент злочину займав посаду стрільця військової частини НОМЕР_1 , з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, одруженого, має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: 08.02.2000 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки; 27.12.2000 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, 43 КК України до 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 16.08.2002 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 393, 71 КК України до 4 років позбавлення волі; 04.08.2009 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, 70 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 01.03.2013 року по відбуттю строку покарання,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:

07.06.2018 року близько 01-00 годин, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою та в групі з гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля станції метро «Тракторний Завод» за адресою: м. Харків. пр. Архітектора Альошина, 2, діючи з умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи мету наживи, з корисливих мотивів, побачили у раніше їм незнайомого гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 мобільний телефон «Huawei P8 Lite 2017» в корпусі синього кольору, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2593 від 20.06.2018 року 3830 грн., який останній тримав в правій руці. Надалі, в той час як ОСОБА_5 погрожував ОСОБА_7 насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого з метою, щоб останній передав ОСОБА_4 зазначений мобільний телефон, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір, відкрито, шляхом ривку, вихватив з рук ОСОБА_7 вказаний мобільний телефон.

У подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 07.06.2018 року близько о 01-15 годин гр. ОСОБА_4 , діючи повторно з прямим умислом, з корисливих мотивів реалізуючи злочинний намір, направленим на відкрите заволодіння чужим майном знаходячись біля торгового кіоску який розташований за адресою: м. Харків, пр. Архітектора Альошина, 5-А, побачив раніше незнайомого гр. ОСОБА_8 , 1999 року народження, у якого з рук вихватив мобільний телефон моделі «HTS Desire X» вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2639 від 25.06.2018 року 401 грн. 75 коп. Надалі, ОСОБА_4 , намагався зникнути з викраденим майном, проте свій умисел не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений співробітниками поліції.

Допитані у судовому засіданні у якості обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях визнали повністю, щиро розкаялися та дали суду свідчення про обставини скоєння злочинів, як про то викладено у вироку.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вину визнали повністю, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі, оскільки фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень ніким не заперечуються.
З відповідним порядком дослідження матеріалів обвинувачені та інші учасники кримінального провадження погодилися. 3 урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб та за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, тобтозакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно. Вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю і його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не одружений, не працює, на час скоєння злочину був військовослужбовцем, є учасником АТО та бойових дій, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, які обтяжують його покарання є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням ступеню важкості та ступеню суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, даних, які характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі,в межах санкцій вказаних частин статей. В силу ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 міру покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» випливає, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 із застосуванням ст. 75 КК України, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості кримінального правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного правопорушення, те, що він раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проходження служби характеризується позитивно, є учасником АТО, учасником бойових дій, має намір продовжувати військову службу за контрактом та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює не офіційно в будівельній бригаді сантехніком, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, які обтяжують його покарання є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням ступеню важкості та ступеню суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, даних, які характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі,із застосуванням ст. 75 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» випливає, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 із застосуванням ст. 75 КК України, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу ОСОБА_5 , його відношення до скоєного правопорушення, те, що він має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку, за місцем фактичного проживання характеризується задовільно, проходить соціальну реабілітацію в БФ «Я врятований» та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2593 від 20.06.2018 року та № 2639 від 25.06.2018 року стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Під час досудового слідства та судового розгляду запобіжний захід до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись ст.ст. 373 ч.2 , 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років 6 місяців позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
В силу ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 ( шість) місяців позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Судові витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 2593 від 20.06.2018 року у сумі 429 грн. стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в дохід Держави по 214 ( двісті чотирнадцять) грн. 50 коп. з кожного.

Судові витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 2639 від 25.06.2018 року у сумі 429 грн. стягнути з ОСОБА_4 в дохід Держави.

Речові докази: мобільний телефон Huawei P8 в корпусі синього кольору, розміром 14х7 см., та мобільний телефон « HTS Desire X», які знаходяться у потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на відповідному зберіганні під схороною розпискою вважати повернутими за належністю потерпілим.
Речові докази- кухонний ніж, розміром 25 см., руків`я пластикове коричневого кольору довжиною 10 см., сталеве лезо довжиною 15 см., шириною 2,5 см., ніж, а саме лезо, вставляється у пластиковий чохол з пластику коричневого кольору зі вставками білого кольору, довжиною 15 см., який зберігається в камері речових доказів Індустріального ВП- знищити.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя : ОСОБА_1