Дата документу 24.05.2018
Справа № 334/3198/15-к
Провадження № 1-кп/334/166/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2018 року
Ленінський районний суд м. Запоріжжя, у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання захисника про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Шепетівка Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ст. 15 ч. 5 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту в жовтні 2001 року ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом крадіжок, грабежів та розбоїв, вступив в організовану ОСОБА_8 та неповнолітнім ОСОБА_9 , стійку і згуртовану злочинну групу, в яку в різний час були залучені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також неповнолітні ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 .
Спільно та за попередньою змовою із зазначеними особами ОСОБА_7 в період з 3 серпня 2002 року по 13 вересня 2002 скоїв ряд тяжких та особливо тяжких злочинів на території м. Запоріжжя.
Будучи співорганізаторами злочинної групи, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 здійснювали загальне керівництво при плануванні злочинної діяльності, розподіляли ролі між її членами, керували їхніми діями, підшукували об`єкти, знаряддя та засоби вчинення злочинів, збували викрадене майно, а також безпосередньо брали участь у скоєнні злочинів.
ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , будучи активними учасниками організованої групи, виконували конкретні дії, спрямовані на досягнення спільної злочинної мети, підшукували знаряддя злочину, а також брали безпосередню участь у скоєнні злочинів.
Готуючись до вчинення злочинів, співучасники в зазначений період підшукали маски для приховування обличчя, рукавички, ножиці по металу, два ломи, канат з якорем, липку стрічку, зв`язки ключів, ліхтарі та невстановлений пістолет.
Для забезпечення мобільності в ході вчинення злочинів, перевезення майна, здобутого злочинним шляхом, учасники організованої групи використовували автомобіль ВАЗ-2108 державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 .
Гроші та цінності, отримані в результаті злочинної діяльності, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 розподіляли між співучасниками, згідно з виконуваними ними ролей у ході вчинення злочину.
Скоюючи злочини, члени організованої групи усвідомлювали, що дії кожного з них є невід`ємною складовою частиною всього обсягу дій групи.
Крім того, між співучасниками була досягнута домовленість про те, що в разі самостійного здійснення злочинів викрадене майно вони передавали для реалізації ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ставлячи їх до відома про його походження.
Таким чином, співучасники заздалегідь соорганізувалися в стійке об`єднання для вчинення злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.
У жовтні 2001 року ОСОБА_8 і ОСОБА_9 запропонували ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 брати участь у скоєнні злочинів, за що вони будуть отримувати матеріальну винагороду, порушивши тим самим у них спрагу до наживи, втягнули до складу організованої групи.
Продовжуючи формувати склад організованої групи, в червні 2002 року ОСОБА_8 і ОСОБА_9 залучили до неї ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , спільно з якими в подальшому здійснили ряд крадіжок і розбійних нападів з метою заволодіння чужим майном.
Приблизно в серпні 2002 року, підшукуючи об`єкт скоєння крадіжки, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 отримали інформацію про те, що в квартирі ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_2 , знаходиться майно в особливо великих розмірах, про що повідомили ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Готуючись до скоєння злочину, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 зібрали відомості про потерпілих і з`ясували, що квартира розташована на другому поверсі, вікна не обладнані гратами та замки дверей можливо відкрити зсередини.
На підставі цієї інформації ОСОБА_8 і ОСОБА_9 спланували крадіжку, залучили до участі в злочині ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , а також розподілили ролі.
Відповідно до відведених ролей ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 повинні були підняти ОСОБА_15 до вікна, щоб він проник в квартиру та відкрив двері для співучасників. Захарченко ОСОБА_17 та ОСОБА_11 повинні перебувати на вулиці біля будинку і стежити за появою очевидців.
Перед скоєнням злочину учасники організованої групи підготували рукавички, складний ніж і сумки, а для забезпечення мобільності групи вирішили використовувати автомобіль ВАЗ 2108 державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 .
03 серпня 2002 приблизно о 22.00 годині співучасники на вказаному автомобілі прибули до будинку ОСОБА_16 , де, діючи відповідно до плану зайняли заздалегідь обумовлені місця і переконалися у відсутності потерпілих.
ОСОБА_8 і ОСОБА_7 на руках підняли ОСОБА_15 до відкритого вікна квартири, але останній не зміг дотягнуться до нього.
Тоді ж співорганізатори вказали ОСОБА_15 відійти до кута будинку для спостереження за навколишнім оточенням спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Продовжуючи дії, спрямовані на проникнення в квартиру, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 знайшли у дворі будинку раму для вибивання килимів, яку піднесли під вікна квартири ОСОБА_16 .
ОСОБА_7 , діючи за вказівкою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вліз на раму, розрізав підготовленим ножем протимоскітну сітку вікна, проник в оселю та відкрив вхідні двері співучасникам.
Захарченко ОСОБА_18 і ОСОБА_9 , діючи погоджено з ОСОБА_7 та іншими співучасниками, проникли в житло, обшукавши яке, повторно таємно викрали: електрочайник «PHILIPS» вартістю 100 грн.; мікрохвильову піч «Samsung» вартістю 300 грн.; водонагрівач «FОХ» вартістю 433 грн.; радіотелефон «Sony» вартістю 100 грн.; телевізор «Samsung» вартістю 800 грн.; відеомагнітофон «Panasonic» вартістю 800 грн.; музичний центр «Technics» вартістю 1000 грн.; тепловентилятор «Delonghi» вартістю 50 грн.; піджак шкіряний жіночий вартістю 600 грн.; піджак чоловічий вартістю 600 грн.; дублянку чоловічу вартістю 1300 грн.; пальто кашемірове чоловіче вартістю 500 грн.; телевізор «Sony» вартістю 1400 грн.; золотe кільце жіноче з каменем блакитного кольору, навколо якого розташовані діаманти, 750 проби, вартістю 5000 грн.; золоті сережки з аметистами блакитного кольору, навколо якого розташовані фіаніти, 583 проби, вартістю 300 грн.; набір з золотих сережок з зеленими і білими каменями та золотого кулона, 583 проби, вартістю 900 грн.; золотий ланцюг, 583 проби, вартістю 100 грн.; золотий медальйон, 583 проби, вартістю 100 грн.; золоту обручку, 583 проби, вартістю 250 грн.; дві золоті обручки, 583 проби, вартістю 800 грн.; золотий годинник «Слава» із золотим браслетом, 583 проби, вартістю 2400 грн.; золоте кільце «Маркіз», 583 проби, вартістю 500 грн.; золоті сережки з рубінами, 583 проби, вартістю 300 грн.; золотий ланцюг, 583 проби, вартістю 150 грн.; праску «Philips» вартістю 300 грн.; вентилятор вартістю 75 грн.; гумовий човен «Омега» в чохлі вартістю 250 грн.; фотоапарат «Panasonic» вартістю 400 грн.; зарядний пристрій для відеокамери «Panasonic», вартістю 650 грн.; сигналізацію для автомобіля вартістю 540 грн.; гроші в сумі 200 грн.; гроші в сумі 20 Євро, що за курсом НБУ на момент викрадення складало суму 105,23 грн.; ключницю чорного кольору із ключами, ключі від автомобілів «ВАЗ-2108», «ВАЗ-111» та документи на всю перераховану техніку, які не представляють матеріальної цінності; а всього майно ОСОБА_19 на загальну суму 17 220,23 грн., що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, заподіявши потерпілій значну шкоду.
Викрадене майно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 поклали в заздалегідь підшукуванні сумки, винесли з будинку ОСОБА_16 та повантажили в автомобіль, після чого спільно з іншими співучасниками покинули місце злочину.
Окрім того, у вересні 2002 року ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що за місцем проживання сім`ї ОСОБА_20 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , є значні матеріальні цінності, та, бажаючи отримати наживу, вирішив використовувати дану обставину для здійснення крадіжки.
Про свої наміри він повідомив ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Отримав їх згоду на участь у злочині та заручився підтримкою.
Готуючись до вчинення злочину, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розробили план та розподілили ролі, згідно з якими ОСОБА_9 з метою полегшення задуманого познайомився з дочкою потерпілого ОСОБА_21 .
Використовуючи знайомство, ОСОБА_9 під надуманим приводом побував у квартирі потерпілого та вивчив її планування, місцезнаходження матеріальних цінностей, а також пристрій вхідних дверей та замків.
Дану інформацію ОСОБА_9 повідомив співучасникам, і на підставі неї учасники злочинної групи вирішили проникнути в квартиру шляхом злому, для чого підшукали лом та рукавички.
Щоб відвести підозри від ОСОБА_9 , членами організованої групи було вирішено, щоб він не брав безпосередньої участі в здійсненні даного злочину.
Для забезпечення мобільності групи та перевезення викраденого майна вирішили використовувати автомобіль ВАЗ 2108 держномер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 .
11 вересня 2002 року в ранковий час ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на автомобілі прибули до будинку потерпілого, де переконалися в його відсутності.
ОСОБА_8 і ОСОБА_10 зайняли обумовлені місця та спостерігали за навколишнім оточенням, щоб в разі небезпеки попередити інших співучасників.
Діючи узгоджено між собою та з відома ОСОБА_9 , виконуючи відведені ролі, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 піднялися до квартири ОСОБА_20 , за допомогою лому зламали вхідні двері та проникли в житло, обшукавши яке, повторно таємно викрали: мікрохвильову піч «Samsung» вартістю 976 грн.; соковижималку вартістю 110 грн.; відеомагнітофон «Panasonic» вартістю 860 грн.; набір з 2 подушок і покривала вартістю 310 грн.; декоративний кинджал вартістю 50 грн.; сумку вартістю 25 грн.; а всього майно потерпілого на загальну суму 2331 грн., заподіявши йому значної шкоди.
Вказане майно співучасники поклали в викрадену сумку, винесли з будинку, та сівши до автомобілю, втекли з місця злочину.
Описаним вище способом ОСОБА_7 , діючи в складі організованої злочинної групи, спільно з іншими співучасниками заволодів чужим майном в особливо великих розмірах на загальну суму 19 451,23 грн., що в 600 та більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент скоєння злочину.
Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, що завдало значної шкоди потерпілому, вчинене в особливо великих розмірах, організованою групою.
Крім того, діючи повторно, в складі організованої групи, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вирішили скоїти крадіжку у ОСОБА_22 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .
З`ясувавши, що квартира потерпілих розташована на другому поверсі, а на вікнах встановлені металеві грати, співучасники підшукали ножиці по металу для перекусу та рукавички.
12 вересня 2002 року в нічний час співучасники на автомобілі ВАЗ 2108 державний номер НОМЕР_1 прибули до будинку потерпілих, де згідно з розробленим планом і розподіленим ролям за допомогою ножиць перекусили і відігнули два прути решітки на вікні.
Довести свій злочинний намір до кінця ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 не змогли з причин, незалежних від їх волі, так як сім`я ОСОБА_23 знаходилася вдома.
Не бажаючи припинення своїх неправомірних дій з боку потерпілих та правоохоронних органів, співучасники зникли з місця злочину.
Не зупиняючись на скоєному ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , діючи повторно, з тією ж метою знову вирішили проникнути в квартиру ОСОБА_23 , розташовану за вказаною адресою.
Реалізуючи свій злочинний намір, 13 вересня 2002 року приблизно о 10 годині 30 хвилин члени організованої групи прибули до будинку потерпілої де переконалися у відсутності мешканців квартири.
Діючи згідно з розробленим планом та у відповідності з відведеними ролями співучасники зробили спробу проникнути в житло та зробити крадіжку.
Довести свій злочинний намір до кінця вони не змогли з причин, незалежних від їх волі, так як в цей час вдома в квартирі АДРЕСА_5 знаходився сусід ОСОБА_24 , який міг повідомити про вчинення злочину співробітникам міліції.
ОСОБА_7 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.15, ч.5 ст.185 КК України - замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, вчинене організованою групою.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив суду клопотання, в якому просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, оскільки він раніше засудженим не був, з моменту вчинення злочину минуло більше п`ятнадцяти років. Наслідки закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченому роз`яснено.
Захисник підтримав клопотання обвинуваченого.
Прокурор у судовому засіданні висловила думку про неможливість звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, зазначивши, що на цей час у провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні іншого кримінального правопорушення, тому є доцільним об`єднати вказані кримінальні провадження в одне та продовжити слухати справу по суті.
Потерпілий ОСОБА_20 у судовому засіданні не заперечував щодо можливості закриття кримінального провадження.
Вивчивши клопотання обвинуваченого, обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та його право заперечувати проти закриття справи з цих підстав, при цьому, останній просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження відносно нього з вказаних підстав, вислухавши думку прокурора, захисника, потерпілого, суд приходить до наступного.
Так, відповідно до вимог ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно з положеннями п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.
Так, відповідно до вимог ст. 49 КК України матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених законом строків давності та відсутність обставин, що порушують перебіг строків давності.
Крім того, особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності також за наявності поряд з цим процесуально-правових підстав, таких як притягнення особи до кримінальної відповідальності, що починається як стадія кримінального провадження з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, та за наявності згоди підозрюваного на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч.2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії ОСОБА_7 мали місце у період часу з 3 серпня 2002 року по 12 вересня 2002 року.
За фактом крадіжки ОСОБА_19 13.08.2002 року Ленінським РВ ЗМУ УМВС України у Запорізькій області порушено кримінальну справу за ч.5 ст. 185 КК України.
8.10.2002 року Ленінським МВ ЗМУ УМВС України у Запорізькій області порушено кримінальну справу за фактом крадіжки майна ОСОБА_20 за ч.3 ст. 185 КК України.
10.10.2002 року Ленінським МВ ЗМУ УМВС України у Запорізькій області порушено кримінальну справу за фактом замаху на крадіжку майна ОСОБА_22 за ч.1 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України.
25.01.2003 року кримінальні справи об`єднані в одне провадження.
28.01.2003 року матеріали відносно ОСОБА_7 виділені в окреме провадження, в зв`язку із його розшуком, досудове слідство зупинене.
4.10.2006 року досудове слідство у кримінальній справі відносно ОСОБА_7 поновлено.
4.10.2006 року досудове слідство зупинено до розшуку ОСОБА_7
17.10.2010 року досудове слідство поновлено.
20.10.20100 року досудове слідство зупинено до розшуку ОСОБА_7
11.02.2013 року відомості щодо кримінальних правопорушень внесені до ЄРДР №0000031 за ч.5 ст. 185, ст. 15 ч.5 ст. 185 КК України.
15.02.2013 року досудове слідство зупинено на підставі п.2 ч.1 ст. 280 КК України.
30.10.2013 року досудове слідство відновлено, в зв`язку із встановленням місцезнаходження ОСОБА_7 .
Вказані обставини свідчать про те, що з дня вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , минуло понад п`ятнадцять років, крім того, по справі відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності.
Поряд з цим, обвинувачений ОСОБА_7 наполягав на звільненні його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст. 49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а справа закриттю, оскільки з дня вчинення злочину минуло понад п`ятнадцять років, що є підставою, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 284 КПК України та ст. 49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст. 129 КПК України п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 р. № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» в зв`язку із закриттям кримінального провадження цивільний позов не може бути розглянутий, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Згідно зі ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.
В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження №334/2871/18 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.
Відповідно до автоматичного розподілу у вказаному кримінальному провадженні визначеного головуючого суддю ОСОБА_1 .
Згідно з обвинувальним актом, складеним стосовно ОСОБА_7 за ч.3 ст. 186 КК України, останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що мало місце у квітні 2018 року.
За таких обставин, у випадку визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, строк притягнення до кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 185, ст. 15 ч.5 ст. 185 КК України перерваний не буде.
За наведеного об`єднання кримінальних проваджень відносно ОСОБА_7 є недоцільним, оскільки приведе до затягування розгляду справи.
Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 369 - 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.
На підставі ст. 49 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 185, ст. 15 ч. 5 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.
Цивільний позов ОСОБА_20 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди залишити без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_19 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди залишити без розгляду.
Відмовити прокурору в задоволенні клопотання щодо об`єднання кримінальних проваджень у відношенні ОСОБА_7 .
Повний текст ухвали буде оголошений 25 травня 2018 року о 16.50 год.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3