Провадження №1-кс/523/3255/18
УХВАЛА

03.10.2018 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, українця, маючого середньо-технічну освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-03.10.2013 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, 26.06.2014 Малиновським районним судом м.Одеси був переглянутий вирок та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 10 місяців 13 днів;

-28.11.2017 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки;

-26.09.2018 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання за ч.2 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі строком на строк 2 роки, за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищевказаних злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.71 КК України до зазначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 28.11.2017 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 1 місяць,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004600від 01.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України, звернулась до Суворовського районного суду м.Одеси з клопотанням, погодженим із прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 із можливістю внесення застави.

Відповідно до даного клопотання в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , маючи не зняту та не погашену в установлений законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та знову вчинив новий корисливий злочин.

Так, 01 жовтня 2018 року, близько 11 години 19 хвилин ОСОБА_6 , з метою таємного викрадення чужого майна прибув до приміщення торгівельного залу магазину №177 ТОВ «Сільпо - Фуд», ідентифікаційний , який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Героїв оборони Одеси, 98-б, та визначив об`єктом свого злочинного посягання товар, що знаходився в торговельному залі вказаного супермаркету.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом та з метою особистої наживи, ОСОБА_6 , 01 жовтня 2018 року, близько 11 години 19 хвилин, перебуваючи в приміщені вказаного вище магазину, де, діючи умисно, цілеспрямовано та повторно, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до кондитерського відділення та з торгівельної полиці таємно викрав вісім однакових плиток шоколаду марки «Корона Max Fun», вагою 160 грам кожна, вартістю 40 гривень 62 копійки кожна, загальною вартістю 324 гривні 96 копійок, які належать ТОВ «Сільпо - Фуд».

Після чого, ОСОБА_6 із викраденим майном прослідував до касової зони №7 магазину ТОВ «Сільпо-Фуд» магазин - №177, яку пройшов, при цьому не розрахувався за викрадений ним товар та пройшов у напрямку виходу з приміщення зазначеного вище магазину, де був зупинений працівниками охорони магазину. Отже, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Слідчий в клопотанні вказує, що таким чином ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Крім того, в клопотанні зазначено, що 02.10.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України. Його вина у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення повністю підтверджується: протоколом прийняття усної заяви про вчинення кримінального правопорушення від 01.10.2018, протоколом огляду предмету від 01.10.2018; протоколом огляду місця події від 01.10.2018; показами свідка ОСОБА_7 від 01.10.2018; протоколом огляду предмету, а саме відеозаписів від 01.10.2018.
Разом з тим в погодженому прокурором клопотанні зазначено, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років. Також, є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнути кримінального покарання може незаконно впливати на свідків даного кримінального правопорушення, оскільки йому відоме місце їх роботи, а також ОСОБА_6 , розуміючи невідворотність кримінального покарання за вчинення ним кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином. В ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_6 може: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та суду; 2) вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить те, що підозрюваний офіційно ніде не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, а також не має інших міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів; 3) незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; 4) зашкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Тому слідчий, посилаючись на ст.ст.177, 183 КПК України, в клопотанні вказує, що з врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вміненого ОСОБА_6 діяння та одночасної потреби у проведенні слідчих та процесуальних дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Та з врахуванням викладених обставин, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, що передбачені ст.177 КПК України, слідчий вважає, що виникла необхідність застосувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам. Тому в погодженому прокурором клопотанні слідчий, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі строком до п`яти років, а також запобігання встановленим ризикам, з метою забезпечення оперативності здійснення досудового розслідування та судового провадження, уникнення необґрунтованого затягування часу, просила обрати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із триманням в Одеській установі виконання покарань (№ 21) УДПСУ строком на 60 днів, з можливістю внесення застави у розмірі не менше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання, посилаючись на ті ж підстави, що висвітлені в останньому, в той же час зазначила, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру за вищевказаним злочином, вина підтверджується зібраними доказами, встановлено існування ризиків впливу на свідків, скоєння інших кримінальних правопорушень, адже підозрюваний є раніше судимим за аналогічні злочини, тому просила обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав думку слідчого та подане клопотання в повному обсязі.

Адвокат, що здійснює захист підозрюваного, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, просила обрати її підзахисному більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що підозрюваний визнає свою вину, має постійне місце проживання, задовільно характеризується.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку адвоката та також просив застосувати щодо нього домашній арешт.

При вирішенні поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує доводи адвоката та підозрюваного, на які вони посилались в судовому засіданні, однак в той же час слідчий суддя враховує і положення ст.ст.177, 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, обставини інкримінованого злочину, його підозру у скоєнні злочину середньої тяжкості, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі до 5 років. Також слідчий суддя приймає до уваги той факт, що згідно поданого клопотання ОСОБА_6 раніше був неодноразово засудженим, 03.10.2013 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, 26.06.2014 року Малиновським районним судом м.Одеси був переглянутий вирок та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 10 місяців 13 днів; 28.11.2017 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки; 26.09.2018 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, до покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на строк 2 роки, за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищевказаних злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.71 КК України до зазначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 28.11.2017 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 1 місяць. Також слідчим суддею враховується особа підозрюваного, який є неодруженим, офіційно не працевлаштованим, не маючим міцних соціальних зв`язків. Встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення. З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вміненого ОСОБА_6 діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного та виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, камбал і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86; 26 червня 1991).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Феррарі- Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81,14 березня 1984, DR 37,15) зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

З урахуванням особи підозрюваного, та обставин злочину, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у межах розміру передбаченого ст.182 КПК України, який передбачений для осіб підозрюваних чи обвинувачених у вчиненні злочину середньої тяжкості.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 задовольнити.

Обрати у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Одеська установа виконання покарань (№21)» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України строком на 60 діб.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, 35240 гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст.182 ч.8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 діб і обчислюється з моменту затримання, тобто з 01.10.2018 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 29.11.2018 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя : ОСОБА_1