ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/5318/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2018 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі сулу в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на дії слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , про повідомлення про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0003990 від 03.05.2018 р.

ВСТАНОВИВ:

24.09.2018 р. до слідчого судді звернувся адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 зі скаргою на дії слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , яка полягає у повідомленні ОСОБА_6 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України від 04.05.2018 р. Просив скасувати повідомлення про підозру від 04.05.2018 р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 01.08.2018 р. в кримінальному провадження №0003990 від 03.05.2018 року.

На обґрунтування скарги захисник посилався на те, що 04.05.2018 р. слідчим СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. 01.08.2018 р. слідчим СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 повідомлено ОСОБА_6 про зміну раніше повідомленої підозри. Вважає, що протокол затримання ОСОБА_6 складено із численними істотними порушеннями законних прав особи, в тому числі права на захист тому він не може слугувати належним доказом наявності обґрунтованої підозри. Кваліфікацію дії ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 296 КК України вважає невірною, оскільки останній ніякі хуліганські дії не здійснював, лише розбороняв осіб та не застосовував предмет, підготовлений або призначений для нанесення тілесних ушкоджень. Крім того зазначив, що повідомлення про підозру фактично вручено через 24 години з моменту затримання, тобто в порушення строків, визначених ч. 3 ст. 278 КПК України. Про вручення повідомлення про підозру не було повідомлено захисника. Вручення повідомлення про підозру здійснювалось слідчим, а не прокурором. Вважає що строк досудового розслідування сплив тому прокурор зобов`язаний закрити кримінальне провадження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримав скаргу, пославшись на обставини викладені в ній, просив скаргу задовольнити в повному обсязі, скасувати повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.

Прокурор в судовому засіданні заперечував, щодо задоволення скарги, вказав, що 03.08.3018 р. слідчим було повідомлено сторону захисту про завершення досудового розслідування і про надання їм доступу до матеріалів. Проте сторона захисту відмовляється від ознайомлення з ними. Тому сторона обвинувачення дотрималася всіх процесуальних строків досудового розслідування, а сторона захисту перешкоджає закінчити досудове розслідування з направленням обвинувального акту до суду та проведенню судового розгляду з дослідженням всіх доказів, оцінку яким може надати суд в ході судового розгляду.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали додані до скарги та в судовому засіданні, кримінальне провадження № 0003990, слідчий суддя встановив наступні обставини.

Слідчим СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві розслідувалось кримінальне провадження №0003990 від 03.05.2018 р. по підозрі ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У п.14 ч.1 ст.3 КПК України, зазначено, що саме зі стадії повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення починається притягнення такої особи до кримінальної відповідальності.

У зв`язку з набуттям статусу підозрюваного, для особи починаються певні обмеження прав і свобод як людини.

Положення ч. 2 ст. 8 КПК зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що стала частиною національного законодавства. І такий принцип передусім передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто, втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.

При цьому, ст. 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України підозрюваним, його захисником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що питання щодо наявності підстав для скасування повідомлення про підозру слідчим суддею вирішується в світлі встановлення судом порушення порядку повідомлення про підозру або встановлення фактів затягування правоохоронними органами досудового розслідування після оголошення певній особі про підозру, тобто для недопущення довготривалої невизначеності статусу особи щодо вчинення або не вчинення нею злочину, тобто задля недопущення тривалого перебування особи в статусі підозрюваного без вироку суду з цього питання.

Як вбачається з копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.05.2018, фактичний час затримання ОСОБА_6 14 год. 30 хв. 03.05.2018 р., підставою для затримання є - п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, слідчим виконані вимоги передбачені ч. 4 ст. 208 КПК України, підозрюваному ОСОБА_6 було роз`яснено права та обов`язки передбачені ч. 3 ст. 42 КПК України. Про затримання ОСОБА_6 та його місце подальшого перебування повідомлено Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві за телефоном та його жінку. ОСОБА_6 в протоколі зазначив, що вимагає захисника ОСОБА_5 та підписався. З протоколу вбачається наявність підписів підозрюваного ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що свідчить про те, що підозрюваному було забезпечено право на захист. В даному протоколі містяться численні заяви та зауваження про незаконне затримання ОСОБА_6 . ОСОБА_6 , згідно з вимогами ч. 8 ст. 42 КПК України, було вручено пам`ятку про права та обов`язки підозрюваного 03.05.2018 р.

Відповідно до копії протоколу допиту підозрюваного від 03.05.3018 р. вбачається, що допит ОСОБА_6 проводився за участю захисника ОСОБА_5 з 23 год. 30 хв. до 23 год. 55 хв., підозрюваному роз`яснено, що його викликано для дачі показань у кримінальному провадженні № 0003990 від 03.05.2018 р. у зв`язку з вчиненням ним кримінального правопорушення, роз`яснено зміст ст. 63 КУ, 18 КПК України, 42 КПК України. ОСОБА_6 права та обов`язки, а також порядок допиту роз`яснені та зрозумілі, про що свідчить його підпис. Протокол допиту підписаний захисником та ОСОБА_6 .

Як вбачається з копії повідомлення про підозру 04.05.2018 р. о 14 год. 15 хв. ОСОБА_6 повідомлено слідчим СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні №0003990.

Таким чином доводи захисника про порушення права на захист підозрюваного не знайшли свого підтвердження, оскільки підозрюваний був забезпечений бажаним для нього захисником, який був присутній під час складання протоколу затримання та допиту підозрюваного. Твердження захисника, що ОСОБА_6 було повідомлено про підозру, не у строки встановлені КПК України не знайшли свого підтвердження, оскільки ОСОБА_6 згідно ч. 2 ст. 278 КПК України, був повідомлений не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту його затримання.

На посилання адвоката ОСОБА_5 на те, що він не отримав повідомлення про підозру слідчий суддя вказує, що відповідно до ч. 2 ст. 46 КПК України, неприбуття захисника для участі у проведенні певної процесуальної дії, якщо захисник був завчасно попереджений про її проведення, і за умови, що підозрюваний, обвинувачений не заперечує проти проведення процесуальної дії за відсутності захисника, не може бути підставою для визнання цієї процесуальної дії незаконною, крім випадків, коли участь захисника є обов`язковою.

Повідомлення про підозру від 04.05.2018 р. ОСОБА_6 вручено слідчими С.В. Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене з керівником Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_11 , повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 01.08.2018 р. ОСОБА_6 вручено старшим слідчим СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 за погодженням з керівником Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_11 , що відповідає вимогам ст.278, 279 КПК України.

Аналізуючи зміст ст. 279 КПК України та загальні засади досудового розслідування слідчий суддя дійшов до висновку, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри змінює раніше вручене повідомлення про підозру. В даному випадку відбулась зміна кваліфікації злочину з ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 296 КК України. Тобто, обставини на які посилався адвокат у своїй скарзі, були враховані в повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри.

Відповідно до повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 01.08.2018 р. старший слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві повідомив ОСОБА_6 про те, що він підозрюється у чиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. ОСОБА_6 , було вручено пам`ятку про права та обов`язки підозрюваного, права підозрюваного оголошені та роз`яснені. В змісті повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 03.05.2018 р. приблизно о 13 год. 15 хв. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув на території паркувального майданчика КП «Київтранспраксервіс» розташованого за адресою: м. Київ, вул. Вишняківська 1, для проведення процесуальних дій щодо виконання доручення старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні, спільно з головним державним фінансовим інспектором Північного офісу державної аудиторської служби ОСОБА_13 , головним спеціалістом департаменту земельних ресурсів КМДА ОСОБА_14 , головним спеціалістом КП «Київпарктранссервіс» ОСОБА_15 для проведення контрольного обстеження території паркувального майданчика КП «Київтранспраксервіс». Приблизно о 13 год. 20 хв., до вказаного паркувального майданчику, прибув ОСОБА_9 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . В цей час ОСОБА_12 здійснював відео-фіксацію проведення замірів на влавний мобільний телефон, однак ОСОБА_9 підійшов до останнього, без пояснення причин відібрав вказаний вище телефон на спільно з ОСОБА_6 і ОСОБА_10 почали перешкоджати ОСОБА_12 та іншим членам ревізійної комісії проводити контрольне обстеження та не давати можливісті здійснювати вимірювання меж паркувального майданчику, чим створили конфліктну ситуацію. Після чого ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що він перебуває у громадському людському місці, умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі в суспільстві загальноприйняті правила поведінки, моральності та добропристойності, безпричинно своєю правою рукою наніс ОСОБА_12 удар кулаком в обличчя, спричинивши останньому тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритої черепно-мозкової травми: множинні садна (без опису морфології) обличчя (в ділянці кута лівого ока, лівої скроневої ділянки, нижньої губи, лівої щоки), струс головного мозку, в результаті чого між ними розпочалась бійка, за ходом якої спостерігали ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . В цей час, ОСОБА_9 дістав заздалегідь ним принесений з собою вогнепальну зброю - гладкоствольний самозарядний пістолет моделі «Форт-17Р» № НОМЕР_1 калібру 9 мм Р.А., та демонструючи явну зневагу до загальноприйнятих у суспільстві правил поведінки, направив зброю в бік ОСОБА_12 , біля якого стояли інші люди, внаслідок чого виникла реальна загроза завдання тілесних ушкоджень останнім. ОСОБА_12 почав рухатися в бік ОСОБА_9 щоб відібрати вищевказану зброю та відволікти увагу від оточуючих людей, проте ОСОБА_9 зробив один постріл у бік ОСОБА_12 , чим спричинив останньому легке тілесне ушкодження у вигляді наскрізного поранення (визначене клінічними лікарями як вогнепальне) статевого прутня (наслідками загоєння є рубець, виявлений під час проведення судово-медичного обстеження), після отримання якого ОСОБА_12 впав на землю. Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_10 усвідомлюючи, що дії ОСОБА_9 носять явно хуліганський характер, бажаючи настання злочинних наслідків, приєднались до вчинення злочину, усвідомлюючи, що вони перебувають у громадському людському місці, умисно з хуліганських спонукань грубо порушуючи громадський порядок і вражаючи явну неповагу до суспільства, з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі в суспільстві загальноприйняті правила поведінки, моральності та добропристойності, безпричинно, групою осіб почали наносити численні удари ОСОБА_12 , спричинили останньому фізичний біль. Вказані дії припинилися лише по прибуттю працівників поліції. Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, групою осіб, тобто ч. 2 ст. 296 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Так, критерії визначення обґрунтованості підозри згідно до рішень ЄСПЛ «Луканов проти Болгарії», рішення у справі від 20 березня 1997 р., заява № 21915/93; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04); «Луценко проти України», рішення у справі від 3 липня 2012 року, заява № 6492/11; «Корнейкова проти України», рішення у справі від 19 січня 2012 року, заява № 39884/05 складаються з того, що правопорушення, у якому підозрюється особа, повинно бути закріплено у кримінальному законі держави.

Правопорушення у яких підозрюється ОСОБА_6 закріплено у ч. 2 ст. 296 КК України та йому було роз`яснено зміст підозри.

В зазначеному кримінальному провадженні проведено цілу низку слідчих дій, наслідком яких і відбулося оголошення підозри ОСОБА_6 та в подальшому її зміни.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, слідчий суддя виходить з тих міркувань, що відповідно до практики ЄСПЛ, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що наведені органом досудового розслідування факти у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 01.08.2018р. потенційно можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться ОСОБА_6 , міг вчинити кримінальні правопорушення за наведених обставин, оскільки вимога розумної підозри підтверджується наявністю сукупних доказів, які об`єктивно пов`язують ОСОБА_6 із наведеними у ній обставинами, в контексті її розуміння ЄСПЛ.

Слідчий суддя констатує, що докази у даному випадку не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження підозрюваного ОСОБА_6 , але вони повинні бути достатніми, щоб виправдати розслідування щодо нього або висунення йому обвинувачення. Невинуватість підозрюваного у інкриміновану злочину доводиться, і відповідно, встановлюється, в ході судового розгляду, оскільки слідчий суддя позбавлений можливості в достатній мірі дослідити та дати оцінку всім доказам по вказаному кримінальному провадженні.

Щодо доводів захисників підозрюваного про закінчення строку досудового розслідування та є підстави закрити кримінальне провадження, слідчий суддя зазначає наступне.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні спливав у зв`язку з чим 02.08.2018р. процесуальний керівник доручив слідчому повідомити сторони про завершення досудового розслідування та надати доступ до його матеріалів. 03.08.2018р. слідчий склав письмове повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, які фактично були вручені підозрюваним та їх захисникам 07.08.2018р. З рапорту слідчого вбачається, що в день складання письмових повідомлень він по телефону повідомив підозрюваних та захисників про завершення досудового розслідування і надання їм доступу до матеріалів.

Системний аналіз положень ст.135, ч.1 ст. 219, ч.1 ст.290 КПК України дає підстави дійти висновку, що закон не вимагає, щоб фактичне вручення письмово повідомлення про завершення досудового розслідування було здійснене в межах встановленого законом строку досудового розслідування, а відтак вручення такого повідомлення підозрюваним та їх захисником 07.08.2018р. жодним чином не свідчить про незаконність цієї процесуальної дії і не може бути підставою для закриття кримінального провадження.

Отже, слідчий суддя не вбачає порушень строків досудового розслідування стороною обвинувачення, проте зазначає, що питання щодо порушення строків досудового розслідування можуть бути вирішені на підготовчому судовому засідання суддею, після направлення обвинувального акту до суду.

Крім того, на думку слідчого судді, дії сторони захисту можна тлумачити, як затягування досудового розслідування та ненадання можливості стороні обвинувачення закінчити досудове розслідування та направити обвинувальний акт до суду, тобто перешкоджають справедливому судовому розгляду, в якому особи які винні повинні понести покарання, а невинні бути виправданими, після в повній мірі дослідження всіх доказів.

Відповідно до визначеного Європейським судом з прав людини поняттям під час вирішення питання щодо запобіжного заходу під обґрунтованою підозрою слід розуміти добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які: можна перевірити у судовому розгляді; спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Добросовісним можна вважати припущення, яке висунуте компетентним органом у встановленому законом порядку та ґрунтується на підході до справи, що характеризується правдивістю, сумлінністю та ретельністю.

При цьому відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка є джерелом права, кожен, кого звинуватили у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

На думку слідчого судді аналіз п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, дає підстави стверджувати те, що у ході розгляду цієї скарги підлягає до з`ясування дотриманні у ході повідомлення про підозру вимог Глави 22 КПК України, в тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.277 КПК України та щодо обґрунтованості підозри.

Аналіз повідомлення про підозру дає підстави стверджувати те, що воно за своїм змістом у повній мірі відповідає вимогам ст. 277 КПК України. Сутність повідомлення про підозру дає підстави стверджувати те, що ця підозра є обґрунтованою. Слідчий суддя також вважає, що у ході повідомлення про підозру були дотриманні також інші вимоги закону, визначені Главою 22 КПК України.

На думку слідчого судді доводи скарги захисника, поданої слідчому судді фактично стосуються питань доведеності вини, оцінки доказів та правильності кваліфікації дій підозрюваного. Проте з`ясування цих обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру. У зв`язку із викладеним, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення скарги.

На підставі вищевикладеного та керуючись практикою Європейського суду з прав людини, Главою 22 КПК України, ст. ст. 2,3,8, 24, 42, 290, 303 - 309,369- 372 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на дії слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , про повідомлення про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0003990 від 03.05.2018 р. - відмовити.

Матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2018 р. за № 0003990 повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складений 03.10.2018 року о 10.00 год.