№ 207/1769/18
№ 1-кп/207/394/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2018 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000388 за звинуваченням :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська , громадянина України , освіта професійно-технічна , не працюючого , не одруженого , не маючого на утриманні неповнолітніх дітей , який мешкає по АДРЕСА_1 , раніше судимого :

1. 1 червня 2010 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 , 69 КК України 2001 року до 2 років 6 місяців позбавлення волі . Звільнений 12 серпня 2011 року умовно-достроково на 8 місяців 8 днів ;

2. 26 квітня 2018 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік ,

за ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року ,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий , у тому числі 1 червня 2010 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 , 69 КК України 2001 року до 2 років 6 місяців позбавлення волі . Звільнений 12 серпня 2011 року умовно-достроково на 8 місяців 8 днів , на шлях виправлення не став і знову вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах .

Повторно , 24 січня 2018 року приблизно о 14.00 годині ОСОБА_5 прийшов до приміщення гаражу , який знаходиться на території гаражного кооперативу «Будівельник» по вулиці Кизлярській в м. Кам`янське , який належить потерпілому ОСОБА_4 , та який в той час знаходився у вказаному гаражі . ОСОБА_5 побачив в гаражі у ОСОБА_4 бензопилу STIHL МS 170 та у нього раптово виник умисел на таємне викрадення майна , що належить ОСОБА_4 .
24 січня 2018 року приблизно о 14.00 годині , знаходячись в приміщенні вищевказаного гаражу , ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел , керуючись корисливою метою та корисливим мотивом , діючи таємно , умисно , повторно , цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій , розуміючи , що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника , скориставшись тим , що потерпілий ОСОБА_4 відволікся , впевнившись , що за його діями ніхто не спостерігає , викрав належну потерпілому бензопилу STIHL МS 170 , вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1901-18 від 17 квітня 2018 року становить 3627 гривень .
Заволодівши викраденим майном , ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на свій розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 3627 гривень .
Таким чином , ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року , тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ) , вчинена повторно .
10 травня 2018 року відповідно до ст. 471 КПК України між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення .

Згідно з укладеною угодою обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року .

Обвинувачений та потерпілий також дійшли згоди стосовно виду та міри покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі . На підставі ч. 4 ст. 70 КК України 2001 року призначеним покаранням поглинути покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 квітня 2018 року та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі . На підставі ст. 75 КК України 2001 року від відбуття призначеного покарання звільнити з випробовуванням на іспитовий строк 2 роки. На підставі ст. 76 КК України 2001 року зобов`язати : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

Суд , дослідивши матеріали кримінального провадження , вважає , що угода про примирення підлягає затвердженню .

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду .

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим .

Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого , підозрюваного або обвинуваченого . Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим , захисником і представником або за допомогою іншої особи , погодженої сторонами кримінального провадження ( крім слідчого , прокурора або судді ) . Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків , злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення .

У підготовчому судовому засіданні було встановлено , що ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року , яке згідно ст. 12 КК України 2001 року , є злочином середньої тяжкості .

Судом з`ясовано , що обвинувачений розуміє права , визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України , наслідки укладення та затвердження угоди , передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України , характер обвинувачення , вид покарання та інші заходи , які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом . Потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди , передбачені ст. 473 КПК України.

Суд переконався , що укладення сторонами угоди є добровільним , тобто не є наслідком застосування насильства , примусу , погроз чи наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин , ніж ті , що передбачені в угоді .

Судом встановлено , що умови угоди відповідають вимогам КК України 2001 року та КПК України , що відсутні умови, які суперечать інтересам суспільства чи порушують права , свободи та інтереси сторін або інших осіб .

Тому суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 із призначенням ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання.

Згідно ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду , який затвердив таку угоду , з клопотанням про скасування вироку . Клопотання про скасування вироку , яким затверджена угода , може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення .

Суд вважає необхідним речові докази , що зберігаються в матеріалах кримінального провадження , зберігати в матеріалах кримінального провадження, стягнути з ОСОБА_5 вартість проведення експертизи , скасувати арешт майна , запобіжний захід залишити у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 314 , 369 371 , 373 376 , 475 КПК України , суд

У Х В А Л И В

Затвердити укладену 10 травня 2018 року угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року , та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі .

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України 2001 року призначеним покаранням поглинути покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 квітня 2018 року та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України 2001 року ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк 2 роки .

На підставі ст. 76 КК України 2001 року зобов`язати ОСОБА_5 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації .

Речовий доказ по справі договір про надання фінансового кредиту під заставу №15.8641/0 від 24 січня 2018 року , який зберігається в матеріалах кримінального провадження , зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на корись держави вартість проведення експертизи в сумі 572 гривні 00 копійок .

Скасувати арешт майна , накладений на договір про надання фінансового кредиту під заставу №15.8641/0 від 24 січня 2018 року.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання .

Вирок може бути оскаржено з підстав , передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України , до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку . Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення .

Суддя ОСОБА_1