Справа № 351/1397/18
Провадження № 1-кп/351/120/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження відносноОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, приватного підприємця, одруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, депутата Ворохтянської сільської ради сьомого демократичного скликання, раніше не судимого,

за ст. 286 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 керуючи транспортним порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження за наступних обставин:

03.02.2018 р. приблизно о 07.05 год., керуючи автомобілем марки Opel Movano, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 50 км/год. ділянкою автодороги Н-10 «Стрий-Чернівці-Мамалига», що по вул. Шевченка у м. Снятин Івано-Франківської області у напрямку м. Чернівці та наближався до не регульованого пішохідного переходу, про який заздалегідь був попередженим дорожнім знаком 1.32 Правил дорожнього руху України «Пішохідний перехід». У цей час по нерегульованому пішохідному переході, який позначений дорожнім знаком 5.35.1 Правил дорожнього руху України «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.3 «зебра», зліва направо по напрямку руху автомобіля під керуванням обвинуваченого ОСОБА_4 , проїзну частину дороги переходила пішохід ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_4 маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_5 , яка мала перевагу під час переходу проїжої частини позначеним нерегульованим пішохідним переходом, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, унаслідок чого вчинив наїзд на ОСОБА_5 .

При цьому ОСОБА_4 порушив Правила дорожнього руху України.

У результаті порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів обох лонних та сідничних кісток тазу, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, дав пояснення аналогічні фабулі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, просила його суворо не карати.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись поясненням обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому встановлено добровільність та істинність позиції обвинуваченого, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому повністю доведена, а його діяння слід кваліфікувати за ст.286 ч.1 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування завданої шкоди, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Суд вважає, що наведені пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, поведінка обвинуваченого після ДТП, його ставлення до потерпілої, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, з врахуванням особи обвинуваченого, дають підстави призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ст. 286 ч.1 КК України у виді штрафу.

Також, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого і додаткову міру покарання у виді позбавлення права керувати автотранспортними засобами, оскільки даний злочин пов`язаний з експлуатацією транспортного засобу та порушенням ОСОБА_4 ПДР України.

На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати у зв`язку із проведенням експертиз, які слід стягнути із обвинуваченого.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Суд, керуючись ст.ст. 371, 373-374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що ситановить 5100 (пять тисяч сто) грн. з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта у зв`язку із проведенням експертиз: № 4.2-143/18р. в розмірі 988,7 грн., № 4.2-266/18р. в розмірі 1144 грн., № 4.2-407/18р. в розмірі 1001 грн., а всього 3133,70 грн.

Речовий доказ: автомобіль марки Opel Movano, реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду ОСОБА_1