ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9884/18
провадження № 1-кп/753/1392/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" червня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Караганда, Казахстан, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, на утриманні має неповнолітнього сина 8,6 років, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 311, ч. 2,3 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:
31.05. 2018 р. на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у вищезазначеному кримінальному провадженні.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.
Захисник в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.05.2018 р. між прокурором та обвинуваченим та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Обвинувачений у судовому засіданні підтримав захисника та просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України - у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України - суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Крім того, дослідивши зміст угоди в частині узгодженого сторонами покарання, суд вважає, що домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 65 КК України- при призначенні покаранні особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до п. 12 Постанови - домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Врахування означених вимог кримінального закону має бути відображено у змісті угоди, а узгоджена міра покарання повинна мати конкретний вираз.
В угоді зазначено, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Разом з тим, в угоді не зазначено, у чому саме полягає щире каяття, оскільки визнання своєї вини у вчиненні злочину само по собі не свідчить про наявність такої пом`якшуючої покарання обставини, як щире каяття, та полягає у вчиненні певних дій, зокрема повне або часткове відшкодування завданої злочином шкоди, інші дії, які б давали суду можливість пересвідчитись про те що, особа виявляє жаль з приводу вчиненого, осуджує свою поведінку, бажає виправити наслідки скоєного кримінального правопорушення.
Крім того, враховуючи, що суду не були надані матеріали кримінального провадження, суд позбавлений можливості пересвідчитись в наявності такої пом`якшуючої провину обставини як активне сприяння розкриттю злочину.
Пунктом 3 вказаної угоди передбаченого покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 311 КК України у виді1 року обмеження волі, за ч. 3 ст. 309 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком у 3 роки.

Крім того, положеннями п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України передбачено обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. При цьому аналіз положень ст. 76 КК України свідчить про те, що обов`язки, які можуть бути покладені на особу при звільненні її від відбування покарання з випробуванням, розширеному тлумаченню не підлягають. За таких обставин зазначення в угодах про надання дозволу уповноваженим органом виключно на виїзд за межі України на постійне місце проживання, прямо суперечить нормам кримінального закону.
При цьому, вказавши після п. 5 угоди право прокурора у разі невиконання угоди упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, посилання на відповідні домовленості щодо певних обов`язків обвинуваченого, які б дали право у разі їх невиконання звернутись із клопотанням про скасування вироку на підставі угоди - відсутні.
Водночас, враховуючи обставини вчинення злочинів, які інкриміновано ОСОБА_5 , беручи до уваги, що вказані злочини є умисними, та посягають на здоров`я нації та громадську безпеку, та покарання узгоджене сторонами під час підписання угоди про визнання винуватості не буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого і для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому, а умови угоди не в ідповідають інтересам суспільства

Таким чином, суд приходить до висновку про невідповідність угод вимогам діючого законодавства, що відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України є підставою для відмови у її затвердженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 315, 316, 474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У затвердженні угоди про визнання винуватості від 30.05.2018 р., укладеної між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 . - відмовити.

Підготовче судове засідання у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 311, ч. 2,3 ст. 309 КК України, продовжити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: ОСОБА_7