Номер провадження 11-кп/788/449/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми, від 20 лютого 2018 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання по амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», залишено без задоволення,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 3 жовтня 2017 року, ОСОБА_7 було засуджено за ст. ст. 185 ч. 2; 357 ч. 1; 70 ч. 1; 71 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць.

До Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від відбування покарання по амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», у зв`язку з його хворобою.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми, від 20 лютого 2018 року, засудженому ОСОБА_7 було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.

Відмовляючи ОСОБА_7 у звільненні його від відбування покарання по амністії, суд зазначив, що ОСОБА_7 відбуває покарання за сукупністю вироків, оскільки він після ухвалення відносно нього попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинив умисний злочин, за який він засуджений, то відповідно до ст. 9 п. «а» Закону України «Про амністію у 2016 році» він не може бути звільненим від відбування призначеного покарання по амністії.

На ухвалу суду надійшла апеляційна скарга від засудженого ОСОБА_7 в якій він просить звільнити його від відбування покарання по амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Мотивуючи свої апеляційні вимоги засуджений ОСОБА_7 вказує на те, що він хворіє на активну форму туберкульозу (диспансерна категорія 4), у зв`язку чим він підпадає під звільнення від відбування покарання по амністії.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, думку засудженого ОСОБА_7 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення підлягають особи, які вчинили умисний злочин, який не є тяжким чи особливо тяжким, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1 4).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 станом на час набрання законної сили Законом України «Про амністію у 2016 році» був хворим на активну форму туберкульозу (диспансерна категорія 4) та на даний час продовжує хворіти на це захворювання.

Однак, згідно ст. 9 п. «а» Закону України «Про амністію у 2016 році», амністія не застосовується до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що попереднім вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 17 червня 2016 року, ОСОБА_7 був засуджений за ст. ст. 185 ч. 2; 71 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на протязі1 року іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.

В подальшому ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену у встановлену Законом порядку судимість, в період іспитового строку, повторно, умисно вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 185 ч. 2; 357 ч. 1 КК України, у зв`язку з чим, вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 3 жовтня 2017 року, ОСОБА_7 був засуджений за ст. ст. 185 ч. 2; 357 ч. 1; 70 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки та за сукупністю вироків і, на підставі ст. 71 ч. 1 КК України, за сукупністю вироків, ОСОБА_7 до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 17 червня 2016 року.

Оскільки засуджений ОСОБА_7 вчинив нові злочини в період іспитового строку визначеного йому за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 17 червня 2016 року, і на даний час відбуває покарання за сукупністю вироків, то відповідно ст. 9 п. «а» Закону України «Про амністію у 2016 році» є неможливим звільнення його від відбування покарання по амністії.

За наведених обставин, знаходячи ухвалу суду законною, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми, від 20 лютого 2018 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від відбування покарання по амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховоного Суду протягом 3 х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 у цей же строк з дня отримання ним копії цієї ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4