Номер провадження 11-кп/788/798/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали провадження № 592/12054/16-к за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 червня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», -

ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 червня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого.

Мотивується прийняте рішення тим, що до засудженого ОСОБА_7 неможливо застосувати положення Закону України «Про амністію у 2016 році», як до особи, на яку амністія не поширюється в розумінні ст.ст.1, 4, 9 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її перегляд.

За змістом доводів апеляційної скарги вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги надані ним в судовому засіданні довідки в підтвердження того, що він має неповнолітню дитину та матір, яка є інвалідом I групи, що на думку ОСОБА_7 , свідчить про упередженість судді. Крім того, стверджує, що суддя проігнорував його клопотання про призначення захисника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає рішення суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України, та в якому наведені належні і достатні мотиви, та підстави його ухвалення.

За правилами ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказані вимоги, на думку колегії суддів, судом у кримінальному проваджені щодо засудженого ОСОБА_7 були дотримані.

Відповідно до ст.86 КК України, законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Положеннями ч.1 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в України», ст.11 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлено, що рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Згідно з п.п. в, є ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 року», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк підлягають особи, які визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, та які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних осіб.

Крім того, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, зазначені у ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання (стаття 4 Закону України «Про амністію у 2016 році»).

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 червня 2017 року за ч.4 ст.296 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі. На виконання вироку затриманий 02 березня 2018 року.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, покарання за яким на 07 вересня 2017 року на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» у розмірі встановленому ст.4 цього Закону не відбув, він не може бути суб`єктом застосування до нього акта амністії за цим Законом.

Надані засудженим ОСОБА_7 під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали довідки про наявність в нього матері, яка є інвалідом I групи та неповнолітньої дитини не впливають на правильність висновків суду щодо відсутності підстав для застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

До того ж слід зазначити, що як вбачається з журналу та звукозапису судового засідання від 21 червня 2018 року (а.к.п.8, 12) суд першої інстанції в судовому засіданні досліджував надані ОСОБА_7 документи та прийшов до висновку повернути їх, оскільки вони не доводять наявність у засудженого підстав для застосування норм Закону України «Про амністію у 2016 році».

Також неспроможними є доводи засудженого ОСОБА_7 щодо порушення судом права на захист у зв`язку з не призначенням йому захисника, оскільки в ході прослуховування звукозапису судового засідання від 21 червня 2018 року засуджений ОСОБА_7 з відповідним клопотанням про призначення захисника до суду не звертався, підстав для обов`язкової участі захисника матеріали провадження не містять.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування не вбачається, у зв`язку із чим залишає її без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376,404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 червня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4