Справа № 364/774/17
Провадження № 1/364/1/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2018 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області (смт Володарка, Київська обл.) матеріали кримінальної справи по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 263, частиною другою статті 307, частиною другою статті 309 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Володарського районного суду Київської області перебуває кримінальна справа щодо обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 263, частиною другою статті 307, частиною другою статті 309 КК України, яка надійшла 10.07.2017 р. на новий розгляд у суді першої інстанції згідно з ухвалою Апеляційного суду Київської області від 04.07.2017 р. При цьому, суд апеляційної інстанції, скасовуючи попередній вирок суду в цій справі від 31.03.2017 р., вказав на однобічність та неповноту судового слідства, оскільки попри прийнятому рішенню про допит працівника міліції ОСОБА_6 , понятого ОСОБА_7 та покупця ОСОБА_8 за клопотанням захисника, зазначені особи в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим було порушено вимоги статті 16-1 Кримінально-процесуального кодексу України від 28.12.1960 р. (з подальшими змінами, далі КПК України (1960 року).

Під час нового розгляду судом з урахуванням позицій учасників процесу та заявлених клопотань визначено обсяг доказів, що підлягають доказуванню, та порядок їх дослідження, в тому числі допит таких свідків: зі сторони обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , зі сторони захисту ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Крім того, захисником заявлено письмове клопотання про скасування заходів безпеки і допит в якості свідка ОСОБА_8 (т. 4, а.с. 107-112).

За станом на 01.06.2018 р. судом допитано всіх свідків, які з`явилися до суду, в тому числі ОСОБА_6 (після з`ясування і встановлення його місця перебування), на необхідності допиту якого було вказано в зазначеній вище ухвалі Апеляційного суду Київської області від 04.07.2017 р. для забезпечення повноти судового слідства, крім свідка ОСОБА_7 (зі сторони обвинувачення) та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , про допит яких заявлялося захистом.

Постановою суду від 25.04.2018 р. у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про скасування заходів безпеки і допит в якості свідка ОСОБА_8 було відмовлено через неможливість встановлення особи цього свідка, його дійсних персональних даних та, відповідно, місця проживання (перебування) у зв`язку зі знищенням матеріалів відповідної оперативно-розшукової справи; заяву захисника обвинуваченого про відмову сторони захисту від допиту свідка ОСОБА_10 задоволено.

Стосовно допиту свідка ОСОБА_7 (один із двох понятих під час оперативної закупівлі) судом з огляду на вказівки Апеляційного суду Київської області про допит цього свідка також вжито заходів з метою встановлення його місця проживання (перебування). Так, за даними обвинувального висновку (т. 2, а.с. 98-121) місцем проживання ОСОБА_7 за станом на 25.11.2011 р. є адреса: АДРЕСА_1 . Судові повістки про виклик ОСОБА_7 у судові засідання 15.11.2017 р. та 06.12.2017 р. повернуті без вручення з поштовими повідомленнями «за закінченням терміну зберігання» (т. 4, а.с. 129, 131). За повідомленням Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області від 12.02.2018 р. № 1111/109/1006/14/01-19 встановити місце знаходження ОСОБА_7 і вручити йому повістку про виклик у суд працівникам поліції також виявилося неможливим (т. 4, а.с. 178, 179). Судом також було здійснення запити щодо місця реєстрації цього свідка до відділу адресно-довідкової роботи Управління державної міграційної служби України в Київській області та до Білоцерківської міської ради Київської області (т. 4, а.с. 191, 192), у відповідь суд отримав підтвердження місця реєстрації ОСОБА_7 за зазначеною адресою в м. Біла Церква (т. 4, а.с. 198, 199-200), повістка суду про виклик ОСОБА_7 в судове засідання 14.03.2018 р. повторно повернулася без вручення з поштовим повідомленням «за закінченням терміну зберігання» (т. 4, а.с. 207).

Прокурори у судових засіданнях 25.04.2018 р. та 25.05.2018 р. заявили клопотання про повторний виклик свідка ОСОБА_7 , взявши на сторону обвинувачення забезпечення виклику цього свідка, у зв`язку з цим в судових засіданнях оголошувалися перерви.

У судовому засіданні 01.06.2018 р. прокурор заявив відмову від виклику для допиту як свідка громадянина ОСОБА_7 , встановити місце знаходження якого та викликати для допиту в суд не вбачається можливим, у зв`язку з цим судовий розгляд має бути продовжений з оголошенням його показань, наданих під час розслідування. При цьому прокурор на підтвердження неможливості встановлення місця перебування свідка ОСОБА_7 та повідомлення його про виклик до суду надав суду рапорт працівника Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області від 31.05.2018 р. про те, що за адресою місця проживання названого свідка перебувала жінка, яка назвалася матір`ю цього свідка, відмовившись назвати своє прізвище, ім`я та по батькові, проте повідомила, що її син ОСОБА_7 перебуває за кордоном і, якщо буде повертатися на територію України, то лише восени, орієнтовно у жовтні або листопаді цього року (т. 4, а.с. 33).

Відповідно до частини першої статті 292 КПК України (1960 року) якщо не всі викликані свідки з`явилися, суд вислухує думку учасників судового розгляду про можливість розгляду справи виносить ухвалу, а суддя постанову про дальший розгляд справи чи про відкладення його, вживаючи, при необхідності, щодо свідків заходів, зазначених у статтях 70 і 71 цього Кодексу.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для застосування до свідка ОСОБА_7 заходів, зазначених у статтях 70, 71 КПК України (1960 року), зокрема застосування до нього приводу через органи внутрішніх справ у порядку, передбаченому статтями 135, 136 цього Кодексу, оскільки названий свідок не може бути повідомлений про дату, час і місце судового засідання, а відтак відсутній факт його неявки до суду без поважних причин, що є підставою для застосування приводу.

Зважаючи на усе наведене та керуючись статтями 292, 296 КПК України (1960 року), суд

ПОСТАНОВИВ:
Заяву прокурора про відмову сторони обвинувачення від допиту свідка ОСОБА_7 задовольнити через неможливість його виклику до суду у зв`язку з невстановленням місця його проживання (перебування), продовживши судовий розгляд справи за наявними матеріалами.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1