АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 серпня 2018 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000045 за апеляційною скаргою прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_7 , поданої на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 26.06.2018 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше судимого, а саме 14.05.2018 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі 1190 грн. ,-
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України - у виді 1 (одного ) року позбавлення волі;
- за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного ) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 покарання у виді 1 (одного ) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів по справі.
13 січня 2018 року приблизно о 08 год. 30 хв. ОСОБА_6 під час
проїзду в маршрутному тролейбусі №5, який рухався в напрямку зупинки громадського транспорту «Калинівський ринок» з вул. Південно-Кільцева і,
Провадження №11-кп/794/364/18 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Категорія ч.1 ,ч.2 ст. 185 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1
проїжджаючи поблизу зупинки громадського транспорту по вул. Гагаріна, 38, що в м. Чернівці, шляхом вільного доступу, умисно, переконавшись, що за ним
ніхто не спостерігає, таємно, із корисливих мотивів, викрав із кишені куртки ОСОБА_9 , мобільний телефон марки «HUAWEI Y3» вартістю 3000 грн. Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 збитків на вказану суму.
Крім цього, 15 травня 2018 року приблизно об 11 год. 30 хв., ОСОБА_6 під час проїзду в маршрутному тролейбусі №5, який рухався в напрямку зупинки громадського транспорту «Калинівський ринок» з вул. Південно-Кільцева і, проїжджаючи поблизу зупинки громадського транспорту по вул. Головній, 79, м. Чернівці, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, із корисливих мотивів, викрав із жіночої сумки ОСОБА_10 , гаманець, у якому були грошові кошти в сумі 461 грн. 95 коп. Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_10 збитків на вказану суму.
На вказаний вирок суду першої інстанції прокурор Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу із змінами до неї, в якій просив вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 26.06.2018 року щодо засудження ОСОБА_6 за ч.1, ч.2 ст. 185 КК України в частині призначення покарання скасувати, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 1-го року позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14.05.2018 року більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 1-го року позбавлення волі. Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1-го року 5-ти місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати попереднє покарання та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1-го року 6-ти місяців позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без змін.
При цьому апелянт посилався на те, що 14.05.2018 року вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців ОСОБА_6 було засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 1190 грн.
На час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції та на момент ухвалення вироку, штраф обвинуваченим не був сплачений.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Тому, призначаючи покарання за кількома вироками, суд повинен був визначити вид і розмір основного покарання за знову вчинений злочин, а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вирком із посиланням на ст. 71 КК України.
При цьому, невідбутою частиною покарання за попереднім вироком, вважається, зокрема, невідбута засудженим частина будь-якого основного покарання.
Згідно з положеннями ч.3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.
Тому вважає, що судом першої інстанції, вказаних вимог закону не було дотримано і при призначенні ОСОБА_6 покарання, не застосовано закон, який підлягав застосуванню, а саме вимоги ч.1 ст. 71 КК України та не визначено подальший порядок виконання вироків.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка просила вирок районного суду скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, розглянувши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляції прокурора, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Апеляційним судом встановлено, що 13 січня 2018 року приблизно о 08 год. 30 хв. ОСОБА_6 під час проїзду в маршрутному тролейбусі №5, який рухався в напрямку зупинки громадського транспорту «Калинівський ринок» з вул. Південно-Кільцева і, проїжджаючи поблизу зупинки громадського транспорту по вул. Гагаріна, 38, що в м. Чернівці, шляхом вільного доступу, умисно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, із корисливих мотивів, викрав із кишені куртки ОСОБА_9 , мобільний телефон марки «HUAWEI Y3» вартістю 3000 грн. Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 збитків на вказану суму.
Крім цього, 15 травня 2018 року приблизно об 11 год. 30 хв., ОСОБА_6 під час проїзду в маршрутному тролейбусі №5, який рухався в напрямку зупинки громадського транспорту «Калинівський ринок» з вул. Південно-Кільцева і, проїжджаючи поблизу зупинки громадського транспорту по вул. Головній, 79, м. Чернівці, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, із корисливих мотивів, викрав із жіночої сумки ОСОБА_10 , гаманець, у якому були грошові кошти в сумі 461 грн. 95 коп. Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_10 збитків на вказану суму.
Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно України, при обставинах викладених у вироку, повністю доведена сукупністю зібраних та досліджених у суді доказами і кваліфікація його дій не оспорюється в апеляційній скарзі.
Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За таких обставин судова колегія, керуючись п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 15.05.2006 року "Про практику постановлення судами вироків( постанов) при розгляді кримінальних справ у апеляційному порядку"не наводить у вироку докази на підтвердження винуватості засудженого у вчиненні злочину та кваліфікації діяння.
Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, то колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, при прийнятті рішення, не було застосовано закон України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню.
Так, як вбачається із матеріалів кримінального провадження ( а. п. 166 вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців ), що 14 травня 2018 року Шевченківським районним судом було затверджено угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_11 та ОСОБА_6 ..
ОСОБА_6 було визнано винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає - 1190 грн. в дохід держави.
Вказаний вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців, згідно наданої довідки районним судом від 03.08.2018 року, обвинуваченим ОСОБА_6 до сих пір не виконано.
Крадіжку за ч.2 ст. 185 КК України у вчиненні якої ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено 26 червня 2018 року (вирок що оскаржується), останній скоїв після постановлення попереднього вироку, а саме, 15.05.2018 року (вирок Шевченківського районного суду від 14.05.2018року ), а крадіжку за ч.1 ст. 185 КК України, за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівців (вирок, що оскаржується) останній вчинив - 13.01.2018 року, тобто до постановлення попереднього вироку.
Тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому, допустив порушення норм матеріального права, так як не застосував ч.4 ст. 70 КК України, не врахувавши при цьому, що злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України був вчинений до моменту винесення вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.05.2018 року, а тому оскаржуваний вирок необхідно привести у відповідність до норм діючого законодавства.
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, вказаних вимог закону не було дотримано, та при призначенні ОСОБА_6 покарання, судом не було застосовано закон, який підлягав застосуванню, а саме вимоги ч.4 ст. 70 та ч.1 ст. 71 КК України. З цих підстав, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, відповідно до ст. ст. 409, 413 КПК України є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407,409, 413, 420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 26.06.2018 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 185 КК України в частині призначення останньому покарання - скасувати.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 1-го (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14.05.2018 року більш суворим за даним вироком, остаточно призначити покарання у виді 1-го (одного) року позбавлення волі.
Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1-го(одного) року 5-ти (п`яти) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14.05.2018 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1-го (одного) року 6-ти (шести) місяців позбавлення волі.
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, - у той самий строк з дня отримання ним його копії.

Головуючий підпис ОСОБА_1

Судді підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом : суддя ОСОБА_1