АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 210/2152/18 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/334/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 серпня 2018 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2018 року якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

засуджений ОСОБА_6 в режимі відео конференції

захисник ОСОБА_8

представник Криворізької В, № 80 ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі засуджений просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити нове судове засідання суду першої інстанції у новому складі.
Вироком Ордонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13.04.2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2ст. 307 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі. Згідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення за період з моменту затримання з 30.04.2015 року по день набрання вироком законної сили 14.05.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До Дзержинського районного суду Дніпропетровської області звернувся начальник Державної установи «Криворізька виправної колонії № 45» з поданням про умовно - дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст.81 КК України, мотивуючи його тим, що засуджений ОСОБА_6 відбував покарання в Державній установі «Криворізької виправної колонії № 80» з 04.06.2016 року де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, з 05.07.2016 року проходив курс лікування в Дніпропетровській міжобласній лікарні де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, з 28.07.2016 року засуджений ОСОБА_6 характеризується позитивно, своє виправлення довів наступним чином, а саме: дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 2 рази. Працевлаштований в цеху «Кооперації» підприємства установи, до своїх обов`язків ставиться відповідально, проявляє ініціативу при виконанні доручень, приймає виражені рішення, У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, залучений до участі в програмах диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення». Також підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов. Вину в скоєному злочині визнає повністю. Станом на 16.04.2018 року відбув 2/3 частини покарання.
Ухвалою Дзержинського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2018 року у задоволенні подання Державної установи «Криворізька виправна колонія № 80» про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 було відмовлено, та своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_6 , який відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, належних висновків для себе не зробив, право на застосування умовно-дострокового звільнення наступило лише після застосування перерахунку часу попереднього ув`язнення відповідно до ст. 72 ч.5 КК України.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 посилається на ті обставини, що суд першої інстанції неправомірно відмовив в задоволенні подання ДУ «Криворізької виправної колонії № 80» про його умовно дострокове звільнення.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді засуджений ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_8 та представник КВК № 80, кожен окремо підтримали апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , просили її задовольнити
прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Приймаючи оскаржуване судове рішення, суд зазначив, що відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Відповідно до роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно-корисної праці.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині. Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання. Отже, виправлення засудженого передбачає такі зміни у його поведінці та особистості, які дають підстави вважати, що він у разі застосування цієї пільги спроможний свідомо дотримуватись соціальних норм життя та не має установок на повернення до злочинної діяльності. Сумлінна поведінка засудженого передбачає не тільки наявність у останнього заохочень, застосованих у порядку, визначеному статтями 67, 130 КВК України, але й додержання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, безперечне виконання законних вказівок та розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, корисну ініціативу, соціальну активність, участь у вирішенні питань організації навчання, відпочинку, побуту, вплив на виправлення інших засуджених, розвиток корисних соціальних зв`язків, відсутність порушень дисципліни. Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, відповідно до статей 59, 60, 118 КВК України, покращення кількісних та якісних показників роботи, підвищення робітничої кваліфікації, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, суворе дотримання правил техніки безпеки тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, участь у вирішенні питань організації праці, відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Як убачається із матеріалів справи, засуджений ОСОБА_6 під час утримання в Дніпропетровському СІЗО характеризувався негативно, за допущені порушення встановленого режиму 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не мав. З 04.06.2016 року відбуваючи покарання в Державній установі «Криворізької виправної колонії № 80» засуджений ОСОБА_6 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, з 05.07.2016 року проходив курс лікування в Дніпропетровській міжобласній лікарні де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, з 28.07.2016 року засуджений ОСОБА_6 характеризується позитивно: дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 2 рази. Працевлаштований в цеху «Кооперації» підприємства установи, до своїх обов`язків ставиться відповідально, проявляє ініціативу при виконанні доручень, приймає виражені рішення, У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, залучений до участі в програмах диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення». Також підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов. Вину в скоєному злочині визнає повністю. Станом на 16.04.2018 року відбув 2/3 частини покарання.
Між тим, на переконання колегії суддів, вказані відомості не можуть слугувати підставою для застосування відносно засудженого ст. 81 КК України, оскільки є формальними та не вказують на сумлінну поведінку засудженого та доведення свого виправлення ставленням до праці. Ті обставини, що засуджений ОСОБА_6 дотримується правомірних та ввічливих стосунків з персоналом виправної установи, бере участь у програмах диференційованого виховного впливу, а також підтримує стійкі соціальні зв`язки зі своєю родиною шляхом телефонних розмов і особистих побачень, отримує посилки, свідчать лише про виконання засудженим ОСОБА_6 своїх прав та обов`язків, визначених ст. 107 КВК України.

Судом першої інстанції правильно звернуто увагу на те, що засуджений ОСОБА_6 , який відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

При перевірці матеріалів справи колегія суддів не вбачає неправильного застосування кримінального закону та істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для зміни або скасування оскаржуваного судового рішення.
Отже, при існуючих на теперішній час обставин, колегія суддів не знаходить достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 , оскільки він за час перебування в установі відбування покарання до теперішнього часу не проявив себе як такий, що в повній мірі довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані, у своїй сукупності, не можуть свідчити про його безумовне виправлення та перевиховання.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404, 407, 537 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2018 року, якою відмовлено в поданні начальника ДУ «Криворізька ВК №80» про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13.04.2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4