Постанова
Іменем України

24 травня 2018 року

м. Київ
справа № 645/255/17
провадження № 51-3886 км 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2017 року щодо ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003919, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Алуштинського міського суду АР Крим від 06 листопада 2009 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
Вирішено цивільний позов, питання речових доказів та процесуальних витрат у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2017 року вирок суду першої інстанції змінено. Пом`якшено ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Виключено з вироку посилання на судимості ОСОБА_6 в 1995, 1997 та 2005 роках. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_6 в строк відбутого покарання строк його попереднього ув`язнення. В решті вирок суду залишено без зміни.
За обставин, встановлених судом та детально викладених у вироку ОСОБА_6 засуджено за те, що він, будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, 22 грудня 2016 року, в період часу з 11.00 до 11.20 год., проникнувши до квартири АДРЕСА_2 , повторно таємно викрав належне ОСОБА_7 майно на загальну суму 13152, 61 грн.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у вказаному суді з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого. Вважає, що рішення апеляційного суду про пом`якшення ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України прийнято без урахування належним чином всіх даних про його особу, а призначене зазначеним судом покарання не сприятиме виправленню засудженого та попередженню вчиненню ним нових злочинів.
Під час касаційного розгляду прокурор підтримав подану касаційну скаргу та просив її задовольнити.
Позиції інших учасників судового провадження
Захисник ОСОБА_8 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , в запереченнях на касаційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість доводів касаційної скарги прокурора, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення без зміни.
Мотиви Суду
Згідно з ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Винуватість ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, доведеність обвинувачення та правильність кваліфікації дій за ч. 3 ст. 185 КК України в касаційній скарзі не оспорюються.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
За змістом ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
У кожному випадку застосування ст. 69 КК України суд зобов`язаний у своєму рішення зазначити, які саме обставини справи або дані про особу винного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.
Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставину, яка пом`якшує покарання. Зокрема, суд взяв до уваги те, що ОСОБА_6 визнав свою вину та щиро розкаявся у скоєному, в минулому неодноразово був судимим, на спеціальних обліках не перебуває, має на утриманні дружину та малолітню дитину, а також поганий стан здоров`я останнього.
Суд апеляційної інстанції, розглянувши доводи апеляційної скарги захисника, який просив пом`якшити призначене ОСОБА_6 покарання, взяв до уваги все зазначене, а також те, що дружина, яку він утримує, перебуває у стані вагітності, ОСОБА_6 хоча і засуджувався в минулому за вчинення корисливих злочинів, однак тривалий час після звільнення нових не скоював, позитивно характеризується, частину викраденого майна повернув потерпілій, в зв`язку з поганим станом здоров`я потребує лікування та дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення і перевиховання засудженого в менш короткий строк, ніж визначений санкцією ч. 3 ст. 185 КК України та застосував положення ст. 69 КК України.
При цьому, апеляційний суд констатував безпідставність посилання у вироку суду першої інстанції на судимості ОСОБА_6 за 1995, 1997 та 2005 роки, оскільки вони на час розгляду справи були погашені та правильно прийняв рішення про виключення посилання на них.
З призначеним ОСОБА_6 апеляційним судом покаранням погоджується і суд касаційної інстанції та вважає його справедливим, необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.
Постановлена за результатами розгляду апеляції захисника ухвала апеляційного суду, відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Таких порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б підставами, передбаченими ст. 438 КПК України, для скасування оскаржуваного судового рішення в справі не встановлено, а тому в задоволенні касаційних вимог прокурора слід відмовити.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, колегія суддів

ухвалила:
Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3