Справа № 457/521/18
провадження №1-кс/457/124/18
УХВАЛА

14 червня 2018 року м. Трускавець

Слідчий суддя Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення до ЄРДР повідомлення про вчинення кримінального правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення до ЄРДР повідомлення про вчинення кримінального правопорушення. Скаргу мотивує тим, що 04.05.2018 року він звернувся із заявою про кримінальне правопорушення в порядку ст.ст. 25, 214 КПК України на ім`я прокурора Львівської області та начальника ГУНП у Львівській області, але 01.06.2018 року ним було отримано відповідь від 29.05.2018 року за № 2077/46/01-2018 за підписом начальника Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області - ОСОБА_4 , відповідно до змісту якої, його заява була внесена до ЖЄО заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області за № 1537 від 23.05.2018 року. Вказаною відповіддю його було повідомлено про те, що в результаті проведеної перевірки було встановлено, що факти викладені у його зверненні, не знайшли свого підтвердження, однак він вважає незаконною бездіяльність уповноважених осіб Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області щодо невнесення до ЄРДР повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень міським головою м. Трускавця за ч. 1 ст. 198 КК України та ч. 1 ст. 365 КК України.

Скаржник у судове засідання не з`явився, однак від його представника 14.06.2017 року на електронну адресу суду надійшло письмове клопотання, в якому він просить розглядати справу у відсутності скаржника та нього, скаргу підтримують в повному обсязі з підстав викладених в скарзі, просили її задовольнити.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши доводи викладені у скарзі, матеріали надані Трускавецьким ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, слідчий суддя приходить до наступного:

Відповідно до ч. 5 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Отже, за змістом ст. 214 КПК України заява про кримінальне правопорушення повинна містити такі відомості. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину, зокрема: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину.

Зі змісту заяви скаржника підставами про вчинення міським головою м. Трускавця кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 189 КК України та ч. 1 ст. 365 КК України є примушування скаржника 25 січня 2016 року до підписання з ним договору про соціально-економічну співпрацю, предметом якого було добровільне та за власні кошти скаржника в розмірі 400000 грн. проведення будівельно-монтажних робіт реконструкція внутрішньо квартального проїзду біля житлового будинку по АДРЕСА_1 . У випадку не підписання ним вказаного договору міський голова м. Трускавця обіцяв блокувати прийняття рішення виконавчим комітетом Трускавецької міської ради про присвоєння поштової адреси багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_2 , замовником якого являлася ОСОБА_5 , інтереси якої представляв скаржник.

Договір був укладений між сторонами, а саме: Трускавецькою міською радою в особі міського голови м. Трускавця з однієї сторони та ФОП ОСОБА_3 з другої сторони. Даний договір від 25.01.2016 року скаржником не оскаржувався, і як встановлено рішенням Господарського суду Львівської області від 07.06.2017 року договір не визнавався недійсним (повністю / чи в частині ).

Як вбачається з копії рішення Господарського суду Львівської області від 07.06.2017 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 року, то між скаржником та Трускавецькою міською радою склались відносини щодо невиконання умов договору про соціально-економічну співпрацю від 25.01.2018 року.

В розумінні ч. 1 ст. 189 КК України вимагання є вимога передачі чужого майна чи права на майно або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці.

Об`єктивна сторона вимагання полягає у незаконній вимозі передачі чужого майна чи права на майно, або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці.

Аналізуючи зміст ч. 1 ст. 189 КК України та факти викладені в заяві, слідчий суддя вважає, що між міським головою м. Трускавця та скаржником склались виключно цивільно-правові відносини, які не містять ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України.

Що стосується фактів викладених скаржником про невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення міським головою м. Трускавця передбаченого ч. 1 ст. 365 КК, то слідчий суддя виходить з наступного:

Частина 1 статті 365 КК України, гласить, що перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, - карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Отже, виходячи зі змісту даної норми, суб`єктом відповідальності за вчинене правопорушення може бути виключно працівник правоохоронного органу, а оскільки міський голова м. Трускавця не підпадає під коло суб`єктів, які можуть нести відповідальність за дане правопорушення, то його дії не можна кваліфікувати за ч. 1 ст. 365 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст.11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Підсумовуючи викладене, аналізуючи заяву скаржника про кримінальне правопорушення в порядку ст.ст. 25, 214 КПК України, слідчий суддя вважає, що за своїм змістом та суттю її не можна вважати повідомленням про злочини, оскільки вона не містить достатніх даних про вчинення кримінальних правопорушень міським головою м. Трускавця, передбачених ч. 1 ст. 189 КК України та ч. 1 ст. 356 КК України, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 214-216, 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення до ЄРДР повідомлення про вчинення кримінального правопорушення відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1