Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/8908/17
н/п 1-кп/490/941/2017
ВИРОК
Іменем України
22 травня 2018 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000373, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Херсоні, є громадянином України, раніше не судимим, неодруженим, має базову загальну середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України у редакції від 05.04.2001, -

В С Т А Н О В И В :

28 серпня 2014 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_4 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовому званні сержант на посаді водія штабних машин польового вузла зв`язку військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , будучи обізнаним в умовах та порядку проходження військової служби, діючи умисно, не маючи поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, не з`явився вчасно з наданої йому короткострокової відпустки до місця несення служби - військової частини польова пошта НОМЕР_1 , та до 29 вересня 2017 року незаконно перебував за її межами, а саме за місцем свого проживання - у с. Олександрівка Снігурівського району Миколаївської області, проводячи час на власний розсуд та не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Під час судового розгляду 21 травня 2018 року, між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника останнього ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно угоди, ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному вище кримінальному правопорушенні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України у редакції від 05.04.2001, обвинуваченому буде призначене покарання у виді позбавлення волі строком на три роки та на підставі ст. 75 КК України його буде звільнено від відбування цього покарання з випробуванням строком на один рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, належить до категорії злочинів середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам, а отже угоду про визнання винуватості може бути укладено.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засідання повністю та беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні зазначеного вище злочину, а також погодився на призначення йому узгодженого в угоді покарання і на звільнення його від відбування цього покарання з підстав та на умовах, передбачених угодою про визнання винуватості.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди було недобровільним відсутні, фактичні підстави для визнання винуватості мають місце.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, про призначення обвинуваченому узгодженого ними покарання і про звільнення обвинуваченого від відбування цього покарання з підстав та на умовах, передбачених угодою про визнання винуватості.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 407 КК України у редакції від 05.04.2001, а саме не з`явлення вчасно з відпустки на службу без поважних причин військовослужбовця (крім строкової служби) тривалістю понад один місяць, і йому має бути за цей злочин призначене узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, від відбування якого він підлягає звільненню на підставі ст. 75 КК України з випробування строком на один рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, як це в угоді передбачили сторони.

У застосуванні до обвинуваченого амністії, проголошеної Законом України "Про амністію у 2016 році", який набрав чинності 07 вересня 2017 року, як це просила сторона захисту, слід відмовити, оскільки злочин, вчинений ОСОБА_4 , є триваючим, і його вчинення закінчилося 29 вересня 2017 року, тобто після набрання вказаним Законом чинності, у зв`язку з чим, відповідно до змісту ст. 13 Законом України "Про амністію у 2016 році", амністія на ОСОБА_4 щодо покарання за цей злочин не поширюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 474, 475 КПК України, -
З А С У Д И В :

Угоду від 21.05.2018 про визнання винуватості, укладену між прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000373 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України у редакції від 05.04.2001, та призначити йому за цей злочин узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України, як це в угоді передбачили сторони, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом одного року від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У застосуванні до ОСОБА_4 амністії, проголошеної Законом України "Про амністію у 2016 році", на підставі ст. 13 цього Закону - відмовити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: