АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1150/18 Справа № 211/928/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3
- ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0000131 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Довгінцевського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2018 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-базовою освітою, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
15.03.2016 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України,
учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_8
обвинувачених - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА :

Вироком Довгінцевського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2018 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.03.2016 року, яким ОСОБА_6 засуджений за ст. ст. 185 ч. 2, 15 ч. 2 КК України до 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 (два) роки - виконувати самостійно.
Строк відбування покарання рахувати з моменту його фактичного затримання.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_6 після 25.04.2016 року не продовжено.
Цим же вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та покладено обов`язки передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.
Цивільний позов Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням злочину задоволено та стягнути солідарно з ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" матеріальну шкоду, спричинену злочином в розмірі 2827 (дві тисячі вісімсот двадцять сім) гривень 39 копійок.
Вирішено питання стосовно процесуальних витрат та речових доказів.
Не погоджуючись з вказаним вироком обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок суду скасувати та виправдати його через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що, суд першої інстанції не взяв до уваги показання обвинуваченого, та вважає, що вина його лише підтверджується лише показами обвинуваченого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 , який впізнав його по фотографії при проведенні впізнання ОСОБА_6 з грубим порушенням ст. 228 КПК України.
Суд перщої інстанції не надав належної оцінки показам матері обвинуваченого ОСОБА_10 та його дівчини ОСОБА_11 які підтверджують його непричетність до вказаного злочину оскільки в час його скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 перебував вдома та не мав змоги вчинити крадіжку.
Враховуючи вищевикладене просить вирок суду скасувати та виправдати його.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винними за те, що 16.01.2016 року приблизно о 21.00 годині, знаходячись по АДРЕСА_2 , заздалегідь вступивши у попередню злочинну змову про спільне вчинення крадіжки, шляхом здійснення демонтування кабелю зв`язку, де шляхом таємного викрадення чужого майна, незаконно, маючи корисливу мету на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи, що їх дії носять таємний характер, діючи умисно і поза волею власника, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, за допомогою заздалегідь приготовленої пили демонтувати кабель зв`язку та реалізуючи вищевказану домовленість, 16.01.2016 року близько о 23.00 годині, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 діючи згідно заздалегідь досягнутої домовленості, прибули до будинку АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, відкрили люк колодязю кабельної каналізації, в який проник ОСОБА_7 , де за допомогою заздалегідь приготовленої пили демонтував фрагмент телефонного кабелю марки ТПП 100х2х0,4 довжиною 38 м, який належить Дніпропетровській філії ПАТ «Укртелеком». Після чого, останній разом з ОСОБА_6 відправилися до другого люка, що знаходився неподалік, для того, щоб демонтувати другий кінець кабелю. Надалі, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, незаконно, маючи корисливу мету на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи, що їх дії носять таємний характер, діючи умисно і поза волею власника, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, підійшли до другого колодязю кабельної каналізації, в який проник ОСОБА_7 та за допомогою заздалегідь приготовленої пили демонтував другий кінець кабелю марки ТПП 100х2х0,4. Після чого усвідомлюючи, що за їх діями ніхто не спостерігає, з метою подальшої реалізації викраденого майна, ОСОБА_7 надав демонтований кабель ОСОБА_6 , який почав його витягати з колодязю кабельної каналізації, але в даний момент вони були помічені ОСОБА_9 , який о 04.15 годині 17.01.2016 року під`їхав до вказаного місця на своєму автомобілі. Усвідомлюючи, що за їх діями спостерігає власник автомобіля, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 почали тікати з місця скоєння крадіжки, залишивши при цьому рюкзак з особистими речами та демонтований кабель, який намагалися викрасти. Тобто, не виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця з причин, які не залежали від їх волі. Своїми умисними діями завдаши матеріальні збитки ПАТ «Укртелеком», на загальну суму 5617,92 грн.
В ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі та вважав вирок суду необґрунтованим.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та просила вирок суду залишити без змін як законний та обґрунтований.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників які приймали участь в ході апеляційного розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора, не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Перевіривши доводи апеляційних скарг захисника та прокурора колегія суддів вважає їх необґрунтованими.
Згідно зі ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, а саме ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду в порядку передбаченому ст. 23 КПК України, оціненими відповідно до ст. 94 КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вказані вимоги кримінально процесуального законодавства України, під час судового розгляду, були виконані судом першої інстанції у повному обсязі.
Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування судових рішень, у справі не встановлено.
Відповідно до статті 409 КПК України підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду, а також невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Неповним визнається судовий розгляд під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Судовий розгляд визнається неповним у разі, якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення або необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді в суді апеляційної інстанції.
Згідно зі статтею 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки або висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.
Вирок підлягає скасуванню із вказаних підстав лише у разі, коли така невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула чи могла вплинути на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого, правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність або визначення міри покарання.
Висновки про винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, суд першої інстанції обґрунтував посиланнями на досліджені у встановлений спосіб докази, які вмотивовано визнав достовірними.
Судом першої інстанції дотриманий порядок дослідження представлених у справі доказів та не має підстав для дослідження судом апеляційної інстанції будь-яких нових даних.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на відсутність прямих доказів вини обвинуваченого та наявність не з`ясованих судом протиріч у доказах, є безпідставними, оскільки під час розгляду справи судом першої інстанції були враховані всі докази, які мають істотне значення для визначення змісту судового рішення і таке рішення містить належне мотивування чому суд прийняв докази сторони обвинувачення та відхилив доводи сторони захисту.
Викладені у вироку обставини підтверджуються дослідженими судом першої інстанції доказами, які в свою чергу є належними, допустимими та достатніми, які були предметом ретельного дослідження в судовому засіданні й які суд обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку.
Наведені у вироку докази не містять істотних протиріч та узгоджуються між собою.
Суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги докази сторони обвинувачення, а саме: допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , який суду пояснив у 2016 році після опівночі, він приїхав до свого дому по вул.Димитрова, побачив як біля люку копирсаються 2 молодики, хлопці при виді фар автомобіля розбіглися. Він викликав 102. Затриманий працівниками поліції хлопець кликав свого товариша, потім почав тікати. ОСОБА_6 бачив, коли під`їжджав на своєму автомобілі, хлопці змотували кабель по вул.Димитрова, 112. Він бачив ОСОБА_6 метрів з п`яти, в судовому засіданні безпосередньо показав на нього. ОСОБА_7 дуже змінився, він би його одразу не впізнав. Коли ОСОБА_12 був затриманий, він сказав, що в нього проблеми на роботі і тому вони з напарником вирішили вкрасти кабель.
Також в суді першої інстанції свідок ОСОБА_13 пояснив, що 17.01.2016 року він був черговим кабельником - спаювальником. Біля п`ятої години ранку надійшов дзвінок, що по вул. Димитрова спрацювала сигналізація. Приблизно о 06.30 годині, він прибув до будинку АДРЕСА_4 . Там був пошкоджений кабель, який було перерізано біля будинку № 120 у колодязі та біля будинку № 112. Кабель був витягнутий. Зі слів поліції, з приводу крадіжки кабелю було затримано 2 особи.
Вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, доведена зібраними в ході досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні у суді першої інстанції доказами у справі, а саме:
- протоколом огляду місяця події від 17.01.2016 року з планом-схемою до протоколу огляду місця події та фототаблицею до нього від 17.01.2016 року, складеного слідчим Довгинцівсьокго ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 в присутності понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , згідно з яким було оглянуто будинок АДРЕСА_3 , біля якого було виявлено крадіжку кабелю зв`язку, колодязь кабельної каналізації, де було зрізано кабель зв`язку, рюкзак, пилу, кабель зв`язку, місце зрізу кабелю зв`язку (т.1 а.с. 35-40).
- заявою про вчинене кримінальне правопорушення № 01/67 від 18.01.2016 року, згідно якої 17.01.2016 року Дніпропетровською філією ПАТ "Укртелеком" було виявлено спробу викрадання невідомими особами телефонного кабелю з кабельної каналізації зв`язку між будинками № 112-120 по вул. Димитрова ТПП 100*2*0,4, довжиною 38 м, та ТПП 100*2*0,4, довжиною 38 м., загальна вартість викраденого становить 4230,07 грн. без ПДВ та відновлювальних робіт (т.1 а.с. 44).
- актом № 67 про встановлення факту викрадення, знищення або зловмисного пошкодження ЛКС від 17.01.2016 року, згідно якого 17.01.2016 року співробітником ЛД № 2 кабельником-спаювальником ОСОБА_16 , при обстеженні кабельної лінії зв`язку (інв. № 130201179, дата введення кабельної лінії в експлуатацію 1972 року) прокладеної: АТС-71, РШ 71-10, ГР6, 36, виявив зловмисне пошкодження кабелю електрозв`язку за адресою: вул. Димитрова, 112-120, по телефонній каналізації ККЗ № 71-1215-71-1216, ТПП 100*2*0,4 спроба викрадення 38 м., ТПП 100*2*2*0,4 спроба викрадення 38 м., у зв`язку з чим не працює 115 ОТА, 4 ШСД (т.1 а.с. 45).
- довідкою від 17.01.2016 року, згідно якої вартість викрадено майна, або зловмисно пошкодженого майна без відновлювальних робіт, а саме: кабелю ТПП 100*2*0,4 м., становить 4230,07 грн. (т.1 а.с. 46).
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 236 від 16.02.2016 року, згідно якого залишкова вартість телефонного кабелю марки ТПП 100*2*0,4 довжиною 76 м., який був прокладений у 2012 році, станом на 17.01.2016 року складає 5617,92 грн. (т.1 а.с. 62-65).
- висновком судово-дактилоскопічної експертизи № 14/4.6-499 від 19.02.2016 року, згідно якого на поверхнях наданої на дослідження ножівки, вилученої 17.01.2016 року під час проведення огляду території між вул. Косіора, 111 та вул. Димитрова, 97 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, слідів пальців рук не виявлено. Питання щодо придатності слідів рук для ідентифікації особи не вирішувалось у зв`язку з відсутністю на поверхнях наданого на дослідження об`єкту слідів папілярних ліній (т.1 а.с. 70-72).
- висновком судово-трасологічної експертизи № 14/4.2-656 від 25.02.2016 року, відповідно до якого слід знаряддя зламу на торці фрагменту кабелю, вилучений 17.01.2016 року в ході огляду біля будинку № 112 по вул. Димитрова в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, не придатний для ідентифікації конкретного слідоутворюючого предмета, але придатний для встановлення групової приналежності знаряддям зламу. Слід знаряддя зламу на торці фрагменту кабелю залишений знаряддям, робоча поверхня якого має пилку з дрібними зубцями, як і пилка вилучена в ході огляду місця події біля будинку № 112 по вул. Димитрова в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу (т.1 а.с.82-85).
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.02.2016 року за участю свідка ОСОБА_9 , в ході якого, він серед представлених для впізнання осіб на фото № 4, впізнав ОСОБА_7 як особу, яку він бачив 17.01.2016 року близько 04.15 год. біля будинку № 112 по вул. Димитрова у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, та яка спільно з іншою особою намагалася викрасти кабель з каналізаційного люку (т.1 а.с. 90-91);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.02.2016 року за участю свідка ОСОБА_9 , в ході якого, він серед представлених для впізнання осіб на фото № 2 ( ОСОБА_6 ), впізнав особу, яку він бачив 17.01.2016 року близько 04.15 год. біля будинку № 112 по вул. Димитрова у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, та яка спільно з іншою особою намагалася викрасти кабель з каналізаційного люку (т.1 а.с. 92-93);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.02.2016 року, з фото таблицею до нього за участю ОСОБА_7 , в ході якого останній показав місце, де ним, спільно з ОСОБА_6 було скоєно спробу крадіжки телефонного кабелю марки ТПП 100*2*0,4 у кількості 76 м., (т.1 а.с. 94-98).
Отже, в ході повного дослідження поданих учасниками процесу доказів, судом першої інстанції було достовірно встановлено, час, місце, спосіб вчинення злочину обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Такі дані встановлені, як показаннями свідка ОСОБА_9 , який був безпосереднім очевидцем неправомірних дій обвинувачених, так і письмовими доказами, які були досліджені в ході судового розгляду кримінального провадження. Суд вважає достовірними показання обвинуваченого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 про обставини вчинення злочину групою осіб із ОСОБА_6 , оскільки вони є послідовними, конкретними, категоричними та перебувають у взаємозв`язку з письмовими доказами по справі.
Суд вважає показання обвинуваченого ОСОБА_7 про вчинення злочину спільно з ОСОБА_6 такими що не суперечать іншим доказам у кримінальному провадженні та об`єктивно узгоджуються з ними.
У достовірності та правдивості, оскільки підстав для оговорення ОСОБА_6 він не мав. Крім того, викриваючи ОСОБА_17 у вчиненні крадіжки за попередньою змовою групою осіб, він одночасно визнає свою винуватість у вчиненні більш тяжкого злочину, аніж вчинення цього злочину самостійно. Зважаючи на відсутність підстав для обговорення ОСОБА_6 суд визнає ці показання правдивими і достовірними.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що в ніч з 16.01.2016 на 17.01.2016 року він знаходився у себе вдома разом зі своєю знайомою ОСОБА_18 та матір`ю, є непереконливими з огляду на наступне.
За клопотанням ОСОБА_6 , в ході судового розгляду кримінального провадження були допитані свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .
Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що обвинувачені є її знайомими. Вощинський ОСОБА_19 її друг, вони живуть в сусідніх будинках. Приблизно о 19.00 чи 20.00 годині вечора 16.01.2016 року вона прийшла до ОСОБА_6 додому допомогти з ящіркою, яка на той час хворіла. Вона дуже добре пам`ятає всі обставини того вечора і ночі, оскільки майже до 4 години ранку вона разом із ОСОБА_6 надавали допомогу печерній ящірці, яка тіє ї ж ночі померла. Оскільки вже було пізно, то вона залишилась ночувати у нього. Мати ОСОБА_6 лягла спати ввечорі, одна не дуже пізно. Близько 10 години ранку наступного дня до квартири ОСОБА_6 прийшли чоловіки, які не були одягнуті по формі, як вона зрозуміла, з поліції, вона на той момент була на кухні. При ній до ОСОБА_6 насилля не застосовувалось. Потім ОСОБА_20 зібрався та поїхав із ними, а вона пішла додому. Зазначила, що того вечора ОСОБА_6 їздив до ОСОБА_7 за вентилятором для тераріуму десь о 21 годині, та через годину-півтори приїхав з пакетом, в якому був вентилятор.
Свідок ОСОБА_10 , не відмовляючись від дачі показань згідно ст.63 Конституції України, суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_6 є її сином, та проживає з нею, у січні місяці 2016 року приблизно о 21.00 годині він виходив за цигарками і повернувся десь через півгодини максимум, на той час вона вже була у ліжку і тільки чула як син пішов та прийшов. Зазначила, що до них періодично заходить ОСОБА_18 в гості до ОСОБА_21 . Того дня близько 18:00-19:00 годин ОСОБА_22 також приходила в гості, однак не змогла згадати, чи була ОСОБА_18 , коли син виходив за цигарками. Пояснила, що у її сина в кімнаті є тераріум, в якому живуть дві агами, одна з них абсолютно здорова, а інша з проблемами. Точно пам`ятає, що того дня і на наступний день хвора агама не померла, вона померла набагато пізніше. Пояснила, що у неї досить чуйний сон і якщо б в кімнаті сина відбувалась якась метушня, вона б це неодмінно почула, однак в кімнаті сина тієї ночі було тихо. Коли вона серед ночі виходила з кімнати, щоб попити води, звернула увагу, що взуття як чоловіче так і жіноче було на місці. Зранку вона проснулась та пішла на кухню готувати сніданок, всі тоді ще спали. Коли прийшла поліція, вона їм відчинила двері, потім вийшов її син. Реут в той момент поряд не було. Син зібрався та поїхав з ними.
Як вбачається з показань даних свідків щодо подій, які мали місце в ніч 16-17.01.2016 року, вони не узгоджуються як між собою так і з доказами, дослідженими судом у суді першої інстанції, мають протиріччя в подіях та часі, що описуються даними свідками. Суд зважаючи на викладене критично відноситься до показань вказаних свідків, зважаючи також на те, що ОСОБА_11 є близькою подругою, а ОСОБА_10 матір`ю обвинуваченого ОСОБА_6 .
З цього приводу, суд звернути увагу на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_23 від 28.12.2016 року, відповідно до якої в ході проведення досудового розслідування по заяві ОСОБА_6 за фактом перевищення службових повноважень працівниками Довгинцівського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, будь-яких об`єктивних даних, що могли б свідчити про неправомірні дії з боку працівників, не здобуто, а доводи, викладені в заяві обвинуваченого ОСОБА_6 не знайшли своє підтвердження, факт спричинення істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам ОСОБА_6 в тому числі спричинення тілесних ушкоджень не встановлений (т.1 а.с. 187-190).
В описовій частині даної постанови зазначається, що на підставі ухвали Довгинцівського районного суду від 28.10.2016 року, 21.11.2016 р. прокуратурою Дніпропетровської області до ЄРДР за №0001005 внесені відомості за заявою ОСОБА_6 за фактом перевищення службових повноважень працівниками Довгинцівського ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України. В ухвалі від 28.10.2016 суд зазначив, що у відкритому судовому засіданні по кримінальному провадженню №0000131 обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що о 4 чи 5 годині до нього додому прибули працівники поліції, які запросили його проїхати з ними до райвідділення поліці. Разом з ними поїхала його дівчина. В Довгинцівському райвідділенні поліції його завели в кабінет на 4-му поверсі, який номер він не пам`ятає, але візуально пам`ятає, може вказати. В кабінеті було 5-6 осіб, які постійно мінялися, заходили та виходили. Він не знає як їх звати, але візуально пам`ятає їх і може впізнати. В кабінеті його били, змушували визнати, що він вчиняв крадіжку з ОСОБА_24 . Вранці його відпустили, він поїхав додому, де став почувати себе погано, викликав «швидку допомогу», був доставлений до лікарні. До прокуратури він зі скаргою не звертався, так як вважав це марним.
Дана перевірка була призначена в тому числі і на підставі показів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Так, свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні від 28.10.2016 року, яке відбулось за минулим складом суду, під присягою пояснила суду, що знаходилася у ОСОБА_25 і в ранці до відділення поліції поїхала разом з ним. Вона чекала його у вестибюлі відділення. Його не було години три, вийшов він побитий. Вдома, коли він роздягнувся, були видні красні полоси на стегні, поясниці, животі. Потім його забрала швидка допомога. Ввечері до них приходили дві особи в формі поліції, чоловік і жінка, запитували, чи буде він писати заяву на працівників поліції за побиття, на що він відповів відмовою. Свідок ОСОБА_10 , мати ОСОБА_25 , яка також 28.10.2016 року була допитана під присягою пояснила, що вранці сина забрали працівники поліції, з ним поїхала його дівчина. Коли він повернувся, то сказав, що в поліції його побили. Йому стало погано, викликали швидку (т.1а.с. 169-171)
Враховуючи викладене, з огляду на дані в ході судового провадження свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_10 показання, які щонайменше двічі змінювались, показання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо непричетності його до злочину, в якому він обвинувачується, з цього приводу суд розцінює їх критично, оскільки вони є суперечливими і вважає їх такими, які направлені на уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінально каране діяння.
А тому враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню оскільки істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах справи не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Довгінцевського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2018 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Верховний Суд протягом трьох місяців з моменту проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

_____________ ____________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3