№ 336/215/2018
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, що зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

- обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений вчинив злочинне посягання проти чужої власності за таких обставин.

Близько 17-00 години 16 грудня 2018 року обвинувачений, керуючись умислом на крадіжку, з земельної ділянки під будинком АДРЕСА_2 , де він опинився через щілину в паркані, таємно викрав належні потерпілій ОСОБА_6 металеві вироби в кількості 18 штук вартістю відповідно до висновку суб`єкта оціночної діяльності 230 грн. 40 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні таємного заволодіння чужим майном за вказаних в обвинуваченні обставин і дав детальні показання про мотиви і фактичні обставини вчинення кримінально караного діяння.

Пояснив, що вчинив крадіжку, оскільки випробовував фінансові проблеми, з якими зіткнувся під час вживання спиртного у себе вдома в будинку АДРЕСА_1 , - коли скінчився алкоголь, а бажання продовжити розпиття спиртного не покидало. До садиби потерпілої проник скрізь щілину в паркані, який розділяє прибудинкові території. Викрадене майно за два-три рази відніс до пункту приймання металобрухту по АДРЕСА_1 , отримавши за них невелику суму грошей, на які набув медичного спирту і тютюнові вироби.

У скоєнні злочину щиро розкаявся. Пояснив, що повністю усвідомив протиправність вчиненого.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися, при цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до приміщення.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З урахуванням наведених міркувань при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_5 скоїв тяжке кримінально каране діяння.

Разом з цим суд бере до уваги і зміст обвинувачення, яке утворює один епізод крадіжки, а також предмет викрадення, яким є предмети, що не представляють для потерпілої великої споживчої цінності.

Бере до уваги суд і спосіб вчинення зазначеної крадіжки, яка не поєднана із псуванням запорів, пошкодженням майна для досягнення мети доступу до майна, а вчинена хоча і на території приватного володіння, проте шляхом доступу до матеріальних цінностей через щілину в паркані.

У вчиненому обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи.

Перелічені обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Часткове усунення майнової шкоди шляхом повернення потерпілій п`яти викрадених металевих виробів суд вважає за можливе також визнати обставиною, що пом`якшує покарання.

Обтяжуючих покарання ОСОБА_5 обставин судом не встановлено.

Сукупність згаданих пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, відомості про особу винного, який має постійне місце проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, страждає на тяжке захворювання суглобів, дають суду підстави для призначення мінімального покарання у вигляді позбавлення волі, передбаченого санкцією частини статті обвинувачення, а також для звільнення винної особи від відбування покарання з випробуванням, що, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат немає.

Речові докази предмети викрадення, передані на зберігання потерпілій, - належать поверненню їй за належністю.

У відсутність клопотань учасників кримінального провадження щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, який на стадії досудового розслідування не обирався, суд не вбачає підстав для його застосування до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, що передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити, якщо обвинувачений протягом іспитового строку тривалістю в один рік не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Речові докази п`ять металевих виробів, переданих на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - повернути їй за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1