УХВАЛА
Справа № 521/17017/18

Номер провадження:1-м/521/128/18

11 жовтня 2018 року м.Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , особи, щодо якої ставиться питання про видачу ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №2 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у відношенні:

ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мінськ Республіки Білорусь, громадянина Республіки Білорусь, розлученого, який має двох дітей 2001 та 2014 р.н., який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого на території Республіки Білорусь,

В С Т А Н О В И В:

Співробітниками УКР ГУ НП в Одеській області 29.09.2017 о 00:49, за адресою: м. Одеса, просп. Небесної Сотні 49, затриманий громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_6 , який розшукується компетентними органами Республіки Білорусь за вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 16 (співучасть у злочині), ч. 2 ст. 431 (надання неправомірної винагороди), ст. 14 (замах на злочин), ч. 4 ст. 209 (шахрайство), ч. 2 ст. 203 (порушення таємниці листування, телефонних розмов, телеграфних та інших повідомлень), ч. 3 ст. 427 (зловживання владою або службовими повноваженнями) КК Республіки Білорусь, про що 29.09.2017 складений протокол затримання в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України.

Постановою слідчого по особливо важливим справам ГУ по розслідуванню злочинів у сфері організованої злочинності та корупції Слідчого комітету Республіки Білорусь (далі постановою слідчого СК) від 22.11.2016, ОСОБА_6 залучений в якості обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 16 та ч. 2 ст. 431, ст. 14 та ч. 4 ст. 209 КК Республіки Білорусь.

Постановою слідчого СК від 22.11.2016 ОСОБА_6 оголошений у розшук.

Постановою слідчого СК від 22.11.2016, яка 23.11.2016 санкціонована Генеральним прокурором Республіки Білорусь, відносно ОСОБА_6 заочно застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Постановою слідчого СК від 17.02.2017 з кримінальної справи № 4 виділена в окреме провадження кримінальна справа відносно ОСОБА_6 з присвоєнням їй номеру № 4.

Постановою слідчого СК від 01.03.2017 ОСОБА_6 залучений в якості обвинуваченого та йому пред`явлено нове обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 16 та ч. 2 ст. 431, ст. 14 та ч. 4 ст. 209, ч. 5 ст. 16 та ч. 2 ст. 203, ч. 5 ст. 16 та ч. 3 ст. 424 КК Республіки Білорусь.

За ініціативою компетентних органів Республіки Молдова, 31.03.2017 відповідні відомості щодо розшуку ОСОБА_6 внесені до міжнародної бази Інтерпол.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.09.2017 у відношенні ОСОБА_6 застосований тимчасовий арешт строком на 40 діб, до 08.11.2017.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17.10.2017 скарга захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 залишена без задоволення, ухвала слідчого судді без змін.

До Генеральної прокуратури України від Генеральної прокуратури Республіки Білорусь надійшов запит про видачу ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачений ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 209, ч. 5 ст. 16 ч. 2 ст. 203, ч. 5 ст. 16 ч. 3 ст. 424, ч. 5 ст. 16 ч. 2 ст. 431 КК Республіки Білорусь.

З матеріалів запиту вбачається, що ОСОБА_6 у серпні жовтні 2016, знаходячись у м. Мінськ, отримав від ОСОБА_9 інформацію, про можливу наявність в останнього проблем з правоохоронними органами в частині можливого притягнення до кримінальної відповідальності, та його бажанням уникнути у зв`язку з цим негативних для себе наслідків.

В подальшому, ОСОБА_6 , спільно із співробітником Слідчого комітету ОСОБА_10 , з якою він перебував у близьких стосунках, прийняли рішення про вчинення активних умисних дій, які направлені на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_9 , не маючи наміру в дійсності вчиняти якісь дії в інтересах останнього.

Так, ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_10 (яка використовувала своє службове становище для виготовлення підробних документів) переконали ОСОБА_9 про наявність відносно нього кримінальної справи та підштовхували останнього до вирішення цього питання шляхом передачі грошових коштів у розмірі 25 000 доларів США посадовим особам Слідчого комітету Республіки Білорусь через ОСОБА_10 .

ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_10 отримав від ОСОБА_9 частину оговореної суми, у розмірі 8 500 доларів США, якими розпорядився на власний розсуд. Умисел на заволодіння 25 000 доларів США ОСОБА_6 та ОСОБА_10 не довели до кінця, по незалежним від них обставинам, оскільки 19.10.2016 були затримані співробітниками міліції.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні замаху на заволодіння майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому групою осіб в особливо великому розмірі.

Крім цього, виходячи з вищевикладених обставин, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 шляхом переконання та психічного впливу, вселили ОСОБА_9 думки про бажаність, необхідність, потребу та вигідність вчинення злочину, та схилили його до дачі хабара через ОСОБА_10 посадовим особам СК, в результаті чого отримали від нього частинами 8 500 доларів США.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у підбурюванні до дачі хабара у великому розмірі.

Крім цього, ОСОБА_6 , шляхом вмовлянь та обіцянки винагороди у розмірі 50 доларів США, переконав посадову особу Слідчого комітету ОСОБА_10 , з якою перебував у близьких стосунках, до зловживання службовими повноваженнями шляхом отримання інформації про фактичне місцезнаходження, приватне життя та майновий стан за допомогою автоматизованих ресурсів «Паспорт», «ДАІ-Центр» та Єдиного державного банку даних про правопорушення МВС Республіки Білорусь громадянина ОСОБА_11 , в результаті чого, ОСОБА_10 21.06.2016, 28.07.2016 та 18.08.2016, знаходячись у службових кабінетах СК, зловжила своїми службовими повноваженнями по використанню інформаційних ресурсів відомчої мережі передачі даних СК, у зв`язку з чим, умисно, незаконно отримала інформацію про приватне життя ОСОБА_11 та його дружини ОСОБА_12 .

Крім цього, ОСОБА_6 , у липні 2016 року, знаходячись на території м. Мінськ, схилив ОСОБА_10 шляхом вмовлянь та переконань, до зловживання своїми службовими повноваженнями, в результаті чого ОСОБА_10 21.07.2016, будучи слідчим, вчинила ряд незаконних дія для отримання інформації про телефонні з`єднання номерів телефонів, наданих ОСОБА_6 .

Злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_6 , відповідають злочинам, передбаченим ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 364, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 163 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше 1 року.

Визначені ст. 49 КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказані злочини не закінчилися.

У відповідності до наявних матеріалів перевірки, ОСОБА_6 на території України раніше не судимий, з питань набуття громадянства України, з питань оформлення дозволу на постійне проживання а також з клопотанням про набуття статусу біженця або додаткового захисту в Україні не звертався, паспортом громадянина України не документувався, стан здоров`я задовільний.

В матеріалах запиту про видачу містяться відомості щодо ухилення ОСОБА_6 від правоохоронних органів Республіки Білорусь.

Так, ОСОБА_6 був затриманий 18.10.2016 у м. Мінськ за безпосередньо виниклою підозрою у вчиненні злочину, однак постанова про його затримання органом дізнання не виносилась. В ході допиту, ОСОБА_6 визнав провину, давав правдиві покази та приймав участь в оперативному експерименті, сприяв виявленню інших злочинів, викривав інших учасників злочину. Також ОСОБА_6 являвся за викликом до слідчого, мав постійне місце проживання у м. Мінськ, мав постійне місце роботи та двох малолітніх дітей на утриманні. У зв`язку з вищевикладеними обставинами, до нього не був застосований запобіжний захід, а лише 21.10.2016 відібрано письмове зобов`язання являтися за викликом до органу ВС.

Проте, вже за місяць ОСОБА_6 покинув територію Республіки Білорусь, у зв`язку з чим, 22.11.2016 оголошений у розшук.

Таким чином, на теперішній час існують ризики, що ОСОБА_6 , з метою уникнення видачі та в подальшому притягнення до кримінальної відповідальності на території Республіки Білорусь, знаходячись на свободі, спробує переховуватись, тобто ризик, передбачений п. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Особу затриманого встановлено паспортом громадянина Республіки Білорусь сер. НОМЕР_1 від 02.08.2016.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06.11.2017 у відношенні ОСОБА_6 застосований екстрадиційний арешт.

Генеральною прокуратурою України 15.12.2017 прийнято рішення про видачу ОСОБА_6 до Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності. Вказане рішення 19.12.2017 вручено ОСОБА_6 під розписку та оскаржено останнім.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.02.2018 скарга ОСОБА_6 на рішення Генеральної прокуратури України про його видачу до Республіки Білорусь залишена без задоволення.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2018 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зміну застосованого відносно нього запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22.02.2018 визнано наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою.

Листом ГПУ від 26.03.2018 санкціонована фактична передача ОСОБА_6 у строк до 04.05.2018.

Разом з тим, ОСОБА_6 звернувся до органів ДМС України з питання отримання захисту на території України. На теперішній час вказане питання вирішується у судовому порядку.

Листом ГПУ від 01.04.2018 повідомила про призупинення передачі ОСОБА_6 білоруський стороні до вирішення питання отримання останнім захисту на території України.

Ухвалами слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19.04.2018, 18.06.2018 та 15.08.2018 визнано наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою.

Разом з тим, у звязку із спливом терміну, протягом якого відповідно до вимог ч. 10 ст. 584 КПК України можливе застосування відносно особи, видача якої запитується, екстрадиційного арешту, на підставі листа прокуратури області, існує необхідність у зміні застосованого відносно ОСОБА_6 апбіжного заходу на інший, не пов`язаний з позбавленням волі.

В судовому засіданні прокурор просила змінити вимоги щодо раніше поданого клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт і просила застосувати до ОСОБА_6 запобіжний заход у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків.

ОСОБА_6 та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання. При цьому ОСОБА_6 заявив, що він не має житла в місті Одесі.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 584 КПК України, сукупний строк тримання особи під вартою не може перевищувати дванадцяти місяців. Таким чином, враховуючи що запобіжний захід у тримання під вартою відносно ОСОБА_6 був обраний 06.11.2017, а дванадцятимісячний строк застосування його закінчується 06.11.2018, існує необхідність в обранні стосовно ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу.

Питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі до спливу встановленого ухвалою суду строку компетентними органами України призупинено у виконанні.

Оцінюючи у сукупності всі обставини, які відповідно до положень ст. 178 КПК України повинен врахувати суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що ризики вчинення ОСОБА_6 дій, передбачених ст. 177 КПК України, не відпали.

Вказані вимоги Закону, дають судді підстави для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст. 194 п.5 КПК України строком на 2 місяця. При цьому, з огляду на те, що прокурором під час судового засідання не надано даних, які б підтверджували наявність у ОСОБА_6 житла в місті Одесі, слідчий суддя вважає неможливим покладення на ОСОБА_6 обов`язку не залишати житло в місті Одесі, про що йдеться у клопотанні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 541, 584, 585 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №2 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Змінити застосований відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 94 КПК Укрїни:

1) прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого судді;

2) повідомляти прокурора про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до прокурора свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

4) носити електронний засіб контролю.

В задоволенні клопотання прокурора в частині покладання обов`язку про заборону ОСОБА_6 залишати місто Одесу без дозволу прокурора - відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання припиняє свою дію 10.12.2018 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_13