Справа № 404/3726/16-к
Номер провадження 1-кп/404/52/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Кропивницький кримінальне провадження №0006865 від 27.07.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, маючий вищу освіту, заступника директора ПРАТ «Весна», одруженого, маючого на утриманні дітей, не маючого інвалідності, не маючого нагород та медалей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.296 ч.1, 125 ч.1 КК України,

за участі учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника адвоката: ОСОБА_5 ,

представника потерпілої: ОСОБА_6 , суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, за наступних обставин:

27.07.2015 року близько 10.27 год., ОСОБА_3 перебував в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда, який розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. Габдрахманова 7, а саме, в коридорі другого поверху, де очікував продовження судового засідання.

У вказаний час та у вказаному місці у ОСОБА_3 , на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_7 , виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень останній. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді нанесення тілесних ушкоджень, наблизився до ОСОБА_7 та наніс останній один удар долонею лівої руки в область лівої частини обличчя, чим спричинив, згідно висновку судово-медичної експертизи №1031 від 27.07.2015р., тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій вилицевій ділянці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 своєї вини не визнав та пояснив суду, що 27.07.2015 року в період часу 10:28-10:40 год. потерпіла ОСОБА_7 провокувала його в судовому засіданні, надаючи пояснення суду в якості потерпілої. Після того як оголосили перерву всі вийшли в коридор, при цьому ОСОБА_8 , а він за нею виходив вслід. Коли він запитав чи буде вона просити суд викликати та допитати ОСОБА_9 , вона послала його матом та штрикнула рукою, після чого направилась до столу. Біля столу стояла та продовжувала його ображати, ображати його батьків. Він наказав їй закрити рота, на що вона плюнула в нього. На її плювок він прикрився рукою і тому на відео видно, як він нахилився над потерпілою, а після цього вона відхилилась від нього та нанесла йому удар ногою по ногам. Він її пальцем не зачепив. При цьому вона лаялась на його адресу нецензурною лайкою, після чого він поїхав до поліції та написав заяву, отримав талон-повідомлення про внесення даних в ЄРДР. Через півроку його викликав слідчий, але не по його заяві, його ж заява до цього часу не розслідувана, та закрита. Після перерви вони повернулись в судове засідання, на ОСОБА_8 не було видно ніяких слідів тілесних ушкоджень. Можливо її побив ОСОБА_10 . Конфлікт між ними виник після смерті його батька. Він був крупним акціонером, а ОСОБА_8 захопила контрольний пакет акцій. Вважає, що його дії невірно кваліфіковано як хуліганство, так як у нього із ОСОБА_8 давні особисті неприязні стосунки. Крім того зазначив, що жінок не в його правилах бити.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 пояснив суду, що у потерпілої з обвинуваченим наявний тривалий конфлікт на ґрунті особистих неприязних стосунків. Обвинуваченого ОСОБА_3 він захищав в ході розгляду кримінального провадження у 2015 році, де потерпілою була також ОСОБА_8 , її інтереси представляв адвокат ОСОБА_12 27.07.2015 року близько 10 год. вони перебували в Кіровському райсуду м. Кіровограда в судовому засіданні у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 за ст.126 ч.1 КК України за участю прокурора ОСОБА_13 , під головуванням ОСОБА_14 . В ході судового розгляду ОСОБА_8 давала покази в якості потерпілої. Свої пояснення вона почала з образ обвинуваченого, що наркоман, що б`є дружину і т.д. Головуючий під час судового засідання не зупинив її, тому обвинувачений обурився з цього приводу і головуючий ОСОБА_15 оголосив перерву в судовому засіданні. ОСОБА_3 просив ОСОБА_7 припинити ображати його та його рідних. Зал судових засідань залишив першим він, потім ОСОБА_16 , потім ОСОБА_8 , ОСОБА_17 . При цьому між потерпілою та обвинуваченим продовжувались взаємні образи. Крім того потерпіла спровокувала обвинуваченого, пнула його коліном в ногу. Він оглянувся і побачив як потерпіла штовхнула обвинуваченого. Коли вийшли в коридор, він стояв лівіше до виходу сходів, ОСОБА_18 сидів на лавочці в коридорі за столом. Представник потерпілої ОСОБА_12 стояв справа від ОСОБА_8 , ближче до сходів. ОСОБА_8 обперлася на край столу в коридорі продовжила в коридорі ображати ОСОБА_3 . Між ними звучали образи нецензурною лайкою. Після чого ОСОБА_16 підійшов до ОСОБА_8 , а вона почала кричати, що він її вбиває. Бачив як вона намагалась плюнути в ОСОБА_3 , а він закрився рукою і відійшов у бік. Не бачив, щоб ОСОБА_16 наносив удари потерпілій ОСОБА_19 . Після чого всіх запросили в судове засідання, при цьому в засіданні ОСОБА_8 кричала, що треба експертиза. У засіданні оголосили перерву. Почали викликати поліцію.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що знає потерпілу з 90-х років як адвоката. Обвинуваченого ОСОБА_3 не знав, чув лише про його батька. У 2015 році ОСОБА_8 уклала договір з ним на участь у кримінальному провадженні, де була потерпілою. У квітні 2016 року вказане кримінальне провадження було закрите за заявою ОСОБА_19 . Він як представник потерпілої, а так само і захисник ОСОБА_21 намагались примирити учасників, але не вдалося. 27.07.2015 року під головуванням ОСОБА_15 проводився розгляд вказаного кримінального провадження, державне обвинувачення підтримував ОСОБА_22 . У залу судових засідань зайшли ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , він та ОСОБА_19 . В ході судового розгляду виникла сварка, головуючий зупинив судове засідання, запропонував вийти в коридор. Після чого всі вийшли в коридор. Першими вийшли вони із ОСОБА_8 стали біля столу в коридорі, він думав про своє. ОСОБА_8 та ОСОБА_16 продовжили сваритися і в коридорі, але про що він не дослухався. Потім він побачив як ОСОБА_8 щось сказала на адресу ОСОБА_3 , а той підійшов до неї та відкритою долонею в обличчя наніс чи удар, чи поштовх, у зв`язку з чим він одразу став між ними. Інших ударів не було. Вони втрутились, конфлікт був вичерпаний, викликали працівників судової міліції, опер групу. Наголосив, що між потерпілою та обвинуваченим тримає глибокий сімейний конфлікт, мали місце постійні сварки, у виразах образ щодо один одного вони не соромились. Після вказаної події судове засідання не відбулося. Не пригадує, щоб потерпіла плювала в ОСОБА_3 , а також не мала можливості нанести якісь удари ОСОБА_23 , коли залишали зал судових засідань. В коридорі вони знаходились на відстані 2-3 м один від одного. Де перебував в цей час ОСОБА_18 не пам`ятає. Що конкретно звучало в образах та з якого приводу він не пам`ятає. При ньому ОСОБА_8 не ображала батьків ОСОБА_24 . Він умовив ОСОБА_8 відмовитись у 2016 році від обвинувачення, так як мав місце тривалий сімейний конфлікт, намагався припинити його.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснив, що десь у червні 2015 року підтримував державне обвинувачення щодо ОСОБА_3 у кримінальній справі, яку розглядав суддя Кіровського райсуду м. Кіровограда ОСОБА_14 . В той день відбувався допит потерпілої ОСОБА_8 в судовому засіданні. В своїх показах вона зазначила, що ОСОБА_16 б`є дітей. Обвинувачений просив суд зробити потерпілій зауваження, між потерпілою та обвинуваченим виник конфлікт, тому суд оголосив перерву і всі вийшли в коридор. При виході із зали ОСОБА_26 та ОСОБА_24 продовжували сваритися, але як Сюр штрикнула ОСОБА_24 не бачив. Він вийшов у коридор та сів за стіл, ОСОБА_8 обперлась об стіл, ОСОБА_12 стояв справа напроти столу. Потім бачив як ОСОБА_16 підійшов до ОСОБА_8 , плюнув і наніс їй удар долонею по носу. Від чого вона закинула голову назад. Піднялась судова охорона і викликали поліцію. Хто за ким виходив із зали в коридор він не пам`ятає. Він останній вийшов. Після інциденту судове засідання не продовжували, а зробили перерву. Потерпіла словесно провокувала обвинуваченого.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:
- заявою ОСОБА_7 про злочин від 27.07.2015 року, котра зареєстрована Кіровоградським МВ УМВС України в Кіровоградській області 27.07.2015 року о 10.35 год. (за №24433), згідно з якою остання просила притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який біля 10.20 год. 27.07.2015 року на II поверсі у коридорі в приміщенні Кіровського районного суду м. Кіровограда в перерві судового засідання зухвало та цинічно ображав її, кричав, порушував громадський порядок в присутності двох адвокатів і прокурора ображав її, схопив за шию, плюнув їй в лице та вдарив по обличчю з погрозами вбивства та фізичною розправою, якщо вона ще прийде до суду (а.п.20 т.1);

- протоколом огляду місця події від 27.07.2015 року, під час проведення якого встановлено та оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення приміщення Кіровського районного суду м.Кіровограда за адресою: м.Кіровоград, вул.Габдрахманова, 7 (а.п.21 т.1),

- висновком судово-медичної експертизи №1031 від 27.07.2015 року, згідно з яким у гр. ОСОБА_7 мається тілесне ушкодження у вигляді синця в лівій вилицевій ділянці. Вищеописане тілесне ушкодження утворилось від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), утворилося в строк вказаний в постанові та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Пошкодження утворилось від не менш одного травматичного впливу. Вищеописане тілесне ушкодження не викликало розладу здоров`я. Пошкодження не могло утворитись при падінні з положення стоячи (а.п.27 т.1);

- переглянутим відеозаписом та протоколом огляду предмета відеозапис під назвою «DVD_ch9_main_0000_0000.dav», який зберігається на диску лазерного зчитування сірого кольору «Benq DVD-R 16X», котрий визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу, на якому зафіксовано події, які відбувались за участю обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_7 (а.п.35-37 т.1)

За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні було прослухано аудіо запис судового засідання від 27.07.2015 року у кримінальному провадженні № 404/7468/14-к ( том 2) в частині допиту потерпілої з 10:23 год. до 10:35, де містяться зокрема пояснення потерпілої щодо того, що «… ОСОБА_16 б`є своїх дітей, від чого вони пісяються, бояться …» та де о 10:40 год. за клопотанням потерпілої ОСОБА_8 оголошено перерву у зв`язку з побиттям її ОСОБА_3 .

В ході судового розгляду після дослідження доказів, обсяг та об`єм, порядок дослідження, яких визначений за погодженням з усіма учасниками судового провадження, сторона обвинувачення скористалась своїм правом, передбаченим ст.338 КПК України, а саме прокурор змінив обвинувачення в частині правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 з ст.296 ч.1 КК України на ст.125 ч.1 КК України.

В ході судового розгляду справи судом вживались усі можливі заходи до виклику та допиту в якості потерпілої ОСОБА_7 . При цьому остання неодноразово повідомлялась судом належним чином про день, час та місце проведення судового засідання, однак в судове засідання не з`явилась жодного разу, в кінці судового розгляду скористалась своїм правом та уклала договір на представництво її інтересів як потерпілої у вказаному судовому засіданні з адвокатом ОСОБА_6 , якому судом було забезпечено право та можливість на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст.338 ч.3 КПК України враховуючи, що в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням ставиться питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ст.125 ч.1 КК України, яке відноситься відповідно до ст.477 ч.1 КК України до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення та відповідно яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого, головуючим роз`яснено представнику потерпілого право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі за ст.296 ч.1 КК України, оскільки потерпіла ОСОБА_7 вручено обвинувальний акт із зміненим обвинуваченням, однак остання до суду не з`явилась, та передала таке право своєму представнику ОСОБА_6 .

Представник потерпілої ОСОБА_6 , якому було роз`яснено судом, право передбачене ст.338 ч.3 КПК України, та який заявив про підтримання обвинувачення за ст.296 ч.1 КК України. Крім іншого, оскільки допит обвинуваченого, дослідження доказів як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, було проведено у відсутності потерпілої та її представника, судом було роз`яснено право дослідити вказані докази повторно, однак представник потерпілої, ознайомившись із матеріали судового провадження, таким правом не бажав скористатись.

В ході судового розгляду суд відповідно до ст.22 ч.6 КПК України, п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ «Гурепка проти України №2» сприяв кожній із сторін мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом: Судом були допитані обвинувачений, свідки, досліджені письмові докази, висновки експертиз, надані стороною обвинувачення, у справі залучено та досліджено доказ сторони захисту. Проти закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження не заперечували.

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені докази у їх сукупності, суд в межах пред`явленого обвинувачення вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямування умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій.

Дії, що супроводжувались погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

При цьому хоча обвинувачений і не визнає факт нанесення легкого тілесного ушкодження потерпілій за встановлених в судовому розгляді обставин, однак стороною обвинувачення вірно встановлено після допиту обвинуваченого в судовому засіданні, потерпіла своїм правом надати покази в судовому засіданні при цьому не скористалась, на наявність особистих неприязних стосунків тривалий час між членами сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з приводу смерті батька ОСОБА_3 . Крім того суд враховує, що потерпіла ОСОБА_7 своєю неправильною поведінкою не тактовними висловлюваннями в бік рідних та членів сім`ї обвинуваченого в судовому засіданні та поза ним, спровокувала останнього на нанесення їй умисно одного удару в обличчя. При цьому вказані дії обвинуваченого суд не може кваліфікувати як хуліганство лише з тих підстав, що злочин вчинено у приміщенні Кіровського районного суду м. Кіровограда. Нанесення одного удару потерпілій обвинуваченим не може також бути розцінено судом і як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, оскільки після нанесення вказаного удару, останній мав можливість продовжити злочин, маючи фізичну перевагу, однак цього не зробив, інших дій які б свідчили про наявність мотивів явної неповаги до суспільства, не вчиняв.

Доводи обвинуваченого в тій частині, що свідки ОСОБА_25 та ОСОБА_20 оговорили його, та їхні покази спростовуються переглянутим відео, яке нажаль не має звуку, суд також не бере до уваги, оскільки вказані свідки були допитані як в суді, так і під час досудового слідства, їхні покази є послідовними та такими, що відповідають встановленим обставинам справи, наявність конфлікту, неприязних відносин між ними та обвинуваченим, чи інших підстав оговорити обвинуваченого судом не встановлено, так як свідки є професійними юристами, допитані в суді під присягою, попереджені про кримінальну відповідальність, та ніяким чином не виявили неприязних стосунків до обвинуваченого.

Доводи обвинуваченого в тій частині, що висновок експерта судово-медичної експертизи не може бути доказом його вини, спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, правом допиту експерта ОСОБА_27 обвинувачений та його захисник не скористались, крім того досліджений висновок експерта №1031 від 27.07.2015 року отриманий в порядку, передбаченому КПК України, а тому є належним та допустимим.

Доводи обвинуваченого, що вказане кримінальне провадження сфабриковане прокурором ОСОБА_4 не відповідають дійсності, оскільки останній підтримує державне обвинувачення у справі як процесуальний прокурор відповідно до постанови про призначення групи прокурорів від 24.12.2015 року (а.п. 16 т.1).

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Так, вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, віднесено до категорії умисних невеликого ступеню тяжкості закінченого злочину.

Вивчивши відомості, які характеризують особу обвинуваченого, суд встановив: ОСОБА_3 одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, осудний, на обліках у Кіровоградському обласному наркологічному диспансері та Кіровоградській обласній психіатричній лікарні не перебуває, працює заступником директора ПРАТ «Весна», що говорить про наявність сталих соціальних і виробничих відносин та зв`язків, раніше до кримінальної ваідповідальності не притягувався. Характеристики з місця проживання та роботи стороною обвинувачення в справу не залучались.

Від складення досудової доповіді органом пробації обвинувачений ОСОБА_3 відмовився при зміні складу суду в ході судового розгляду.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Із врахуванням обставин кримінального провадження, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, при цьому суд враховує, що строки давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вчинення вказаного злочину минули, перебіг давності не зупинявся та не переривався. Перебування особи на лікуванні в період досудового розслідування, суд не розцінює як ухилення ОСОБА_3 від досудового розслідування.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_7 не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, а долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 392, 394 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в сумі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 510 (п`ятсот десять) гривень.

Відповідно до ст.74 ч.5 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 ч. 1 КК України.

Речові докази:
- відеозапис під назвою «DVD_ch9_main_0000_0000.dav», який зберігається на диску лазерного зчитування сірого кольору «Benq DVD-R 16X», - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда, а обвинуваченим, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1