Справа №586/409/18
Провадження № 1-кп/590/64/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2018 року Ямпільський районний суд

Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

за участю: сторони обвинувачення, прокурора ОСОБА_3

сторони захисту, обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ямпіль Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 24.03.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області Середино-Будського району смт. Зноб-Новгородське, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В липні 2017 року ОСОБА_4 , перебуваючи біля будівлі колишнього «Пенькозавода» розташованого в смт. Зноб-Новгородське, Середино-Будського району Сумської області в декількох метрах від дороги, побачив кущ рослини коноплі. Достовірно знаючи, що знайдена ним рослина являється наркотичною, так як в минулому останній вживав її шляхом куріння, з метою її придбання, діючи умисно, на наступний день після знахідки, повернувшись на вказане місце, зірвав один кущ знайденої ним рослини та поклав його на сонячне місце, неподалік від місця, де було зірвано рослину коноплі. Через декілька днів, повернувшись на місце, де поклав сохнути рослину коноплі, ОСОБА_4 подрібнив висушену рослину та, взявши приблизно 20 грамів подрібненої речовини, загорнув в газету, сховав її в господарський сарай, розташований за адресою АДРЕСА_2 та залишив її там для зберігання, щоб вживати шляхом куріння.

В подальшому, маючи умисел на виготовлення наркотичної речовини «канабіс», ОСОБА_4 висушив знайдену ним рослину коноплі та зберігав її за місцем свого мешкання у період часу з липня 2017 року по 23.03.2018 року з метою особистого вживання, без мети збуту.

23.03.2018 року о 21 год. 24 хв. ОСОБА_4 , знаходячись біля автобусної зупинки в с. Чернацьке, Середино-Будського району, був зупинений працівниками Середино-Будського ВП ГУНП в Сумській області за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП, а саме перебування в п`яному вигляді в громадському місці. В ході особистого огляду та огляду речей працівниками поліції в кишені куртки у ОСОБА_4 виявлено та вилучено паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 19/119/7-2/559е від 13.04.2018 року надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 17,40 г.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та надав суду чіткі та послідовні покази з цього приводу, пояснивши, що в липні 2017 року, він, перебуваючи біля будівлі колишнього «Пенькозавода» в декількох метрах від дороги, побачив кущ рослини коноплі. Достовірно знаючи, що знайдена ним рослина являється наркотичною, так як в минулому вживав її шляхом куріння, на наступний день після знахідки, повернувшись на вказане місце, зірвав один кущ знайденої ним рослини та поклав його на сонячне місце, неподалік від місця, де зірвав. Через декілька днів, повернувся та подрібнив висушену рослину, взявши приблизно 20 грамів подрібненої речовини, загорнув в газету, сховав її в господарський сарай, розташований за адресою АДРЕСА_2 та залишив її там для зберігання, щоб вживати шляхом куріння. 23.03.2018 року о 21 год. 24 хв. він, знаходячись біля автобусної зупинки в с. Чернацьке, Середино-Будського району, був зупинений працівниками Середино-Будського ВП ГУНП в Сумській області за вчинення адміністративного правопорушення, а саме перебування в п`яному вигляді в громадському місці. В ході особистого огляду та огляду речей працівниками поліції в кишені куртки у нього було виявлено та вилучено паперовий згорток з канабісом.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників судового провадження, за згодою обвинуваченого суд відповідно до ч.3 ст.26 та ч.3 ст.349 КПК України визнав за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та судових витрат.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України, що виразились в незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні без мети збуту наркотичного засобу

Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинив злочин середньої тяжкості, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.с.49), на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с.49), раніше не судимий (а.с.54), посередньо характеризується за місцем мешкання (а.с.53).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, враховуючи роз`яснення, надані в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу.

Обрана підсудному міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази підлягають знищенню.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України витрати на проведення судової експертизи в сумі 715 (сімсот п`ятнадцять ) грн. 00коп. слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 не обирався.

Матеріальна шкода не завдана.

Керуючись п.1, п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ч.3 ст.349, ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати. Речові докази, а саме: наркотичний засіб канабіс вагою 16,90 г, упакований в спеціалізований пакет експертної служби МВС України № 3859126, на якому маються пояснювальні написи: До висновку експерта №19/119/7-2/559е від 13.04.2018 року за КП №0000063 від 24.03.2018 року, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Середино-Будського ВП ГУ НП в Сумській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави: витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №19/119/7-2/559е від 13.04.2018 року в сумі 715 (сімсот п`ятнадцять) грн. 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1