Код суду 233 Справа № 233/1414/18
Вирок
Іменем України
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Артемівськ (Бахмут) Донецької області, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, працездатного, не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність та просила призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 на розсуд суду. У зв`язку з чим суд, заслухавши думку учасників судового провадження та переконавшись в тому, що за відсутності потерпілої можливо з`ясувати всі обставини, що мають значення для розгляду кримінального провадження, прийшов до висновку про розгляд кримінального провадження за її відсутності.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, визнав в повному обсязі, не оспорював обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив, що 25 лютого 2018 року ввечері він проходив по вул. Оборони в сторону б. Металургів в м. Бахмут. Повз нього проходила незнайома йому жінка. Коли вона порівнялись з ним, він вирішив викрасти у неї сумку, яка висіла на її руці. З цією метою він двома руками штовхнув потерпілу, від чого вона впала і в цей момент він вирвав з руки її сумку і втік. Пробіжавши 3-4 квартали він зупинився у безлюдному місці біля гаражів, подивився вміст сумки, де були ключі, паспорт, косметика, зарядний пристрій і російські рублі купюрами 5 тисяч і шість тисяч. Він взяв гроші, а сумку залишив на місті. В подальшому викрадені гроші витратив на ігрові автомати. Щиро шкодує про вчинене.
Встановивши, правильність розуміння обвинуваченою і іншими учасниками судового провадження суті обставин скоєння кримінального правопорушення, відсутність сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому кримінальному правопорушенні знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду і кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадання чужого майна (грабіж), поєднане з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає - щире каяття.
Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Тож, враховуючи вищенаведене, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який до кримінальної відповідальності не притягався, щиро покаявся у вчиненому, за місцем мешкання характеризується задовільно, щиро покаявся у вчиненому; суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде призначення покарання останньому у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України.
З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який критично ставиться до скоєного, що свідчить про намір стати на шлях виправлення та перевиховання та дають підстави вважати, що можливість соціальної реабілітації не втрачена та виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_4 ст.75 КК України, звільнивши останнього від відбуття покарання з іспитовим строком та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальних витрат по кримінальному провадженню, відповідно до ст.ст. 122-124 КПК України, не має.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 50, 65- 67 КК України, ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 394 395 КПК України, суд ,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 ( чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Речові докази: жіночу шкіряну сумку, губну помаду «CHANEL», щітку для взуття, 5 дверних ключів, паспорт громадянина України, ІНН- код, свідоцтво про державне страхування на ім`я ОСОБА_5 , зарядний пристій для мобільного телефону, які зберігаються у потерпілої - вважати повернутими за належністю.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1