Справа № 303/4305/18
Провадження № 1-кп/303/532/18
УХВАЛА
18 вересня 2018 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 29 травня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001270 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в:
До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 29 травня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001270 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.
Ухвалою від 19 липня 2018 року призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 на 60 днів. На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 31 травня 2018 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ризики, зазначені в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати.
Потерпілий ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення підготовчого судового засідання у його відсутності, претензій до обвинуваченого не має.
Захисник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 просила змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки останній був затриманий на місці вчинення злочину, тобто від слідства не переховувався, свою вину визнає, доказів нез`явлення останнього за викликом суду не додано, ОСОБА_3 має постійне місце проживання, потерпілий претензій до нього не має, ризики, зазначені у клопотанні прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою нічим не доведені. Факт того, що ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків чи потерпілих є надуманим та нічим не підтвердженим.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши позицію прокурора, думку обвинуваченого та захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до слідуючого висновку.
Згідно ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Водночас, ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує правило поваги до особистої свободи.
Згідно положень ч.1 ст.183 КПК України, запобіжний захід - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Так, враховуючи практику ЄСПЛ у справах «Смирнова проти Росії», «Вемгофф проти Німеччини», «Летельєр проти Франції» судом встановлено, що ОСОБА_3 є молодий за віком. Обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, оскільки має постійне місце проживання, ОСОБА_3 перебуває тривалий час під вартою (з 31 травня 2018 року). Зазначене свідчить про те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які слугували підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою зменшилися.
Відповідно до положень ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
За вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України, у разі доведеності вини ОСОБА_3 може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Аналіз наведених обставин та вимог закону з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») дозволяє суду зробити висновок про можливість зміни обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою шляхом обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, а саме: у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків відповідно до ч.6 ст.194 КПК України, що на думку суду буде достатнім й необхідним заходом забезпечення його належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження та для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню певним ризикам.
Разом з тим, обвинуваченому ОСОБА_3 підлягають роз`ясненню його обов`язки передбачені ч.6 ст.194 КПК України.
Керуючись ст. ст.ст. 176-178, 180, 181, 183, 196-198, 331, 369, 370, 372, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.
Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого, у виді тримання під вартою на інший, більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід, застосований до нього у виді тримання під варту, на запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю на строк два місяці до 18 листопада 2018 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- цілодобово не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду;
- носити електронний засіб контролю.
Обов`язки покладаються на обвинуваченого ОСОБА_3 на строк два місяці до 18 листопада 2018 року. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Роз`яснити обвинуваченому, що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного при обранні запобіжного заходу.
Обвинуваченого ОСОБА_3 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та звільнити з-під варти.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до Закарпатської УВП № 9.
Ухвала оскарженню не підлягає, відповідно до ч.2 ст.392 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1