УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2018 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000102 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий відділу СУ ГУНП в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000102 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також слідчий просить при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розміром застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків є 117 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 200 000 (двісті тисяч) гривень.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за винятком участі у слідчих та судових діях;

- утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_9 за винятком участі у слідчих та судових діях;

- здати на зберігання слідчому всі документи, що дають право на виїзд з України;

носити електронний засіб контролю.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що в провадженні слідчого управління ГУ НП в Херсонській області знаходиться кримінальне провадження № 0000102 від 16.10.2018 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру, ОСОБА_6 наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 5 від 16.05.2014 переведено з посади провідного спеціаліста ІНФОРМАЦІЯ_3 на посаду головного спеціаліста мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно функціональних обов`язків за вказаною посадою, що визначені посадовою інструкцією, у зв`язку із виконанням своїх службових обов`язків, будучи державним службовцем Збройних Сил України, ОСОБА_6 був зобов`язаний додержуватися Конституції України та інших актів законодавства України, забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань відповідно до компетенції, сумлінно виконувати свої службові обов`язки, не допускати дій та вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця, діяти в межах своїх повноважень, сумлінно виконувати свої обов`язки, проявляти ініціативу і творчість в своїй роботі, постійно вдосконалювати організацію своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації.

Крім того, ОСОБА_6 був зобов`язаний знати законодавчі, нормативно-правові акти та документи з питань, віднесених до компетенції за посадою, в межах посадових обов`язків, організовувати роботу згідно посадових обов`язків, перевіряти наявність документів у осіб, що прибувають для уточнення даних, вносити своєчасні зміни в алфавітні та облікові картки, направляти офіцеру свого напрямку військовозобов`язаних, що заявили про зміни у стані здоров`я для подальшого медичного переслідування, вміти працювати з картотекою військовозобов`язаних, надавати допомогу офіцерам в комплектування команд та партій, виконувати вказівки офіцерів та старших офіцерів, що стосуються служби, а також контролювати роботу провідного спеціаліста.

Відповідно до ст.ст. 1, 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, а також Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі , проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.

Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць, призовники - особи, приписані до призовних дільниць, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти.

Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу , прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

У разі неявки призовника без поважних причин за викликом районного (міського) військового комісаріату на призовну комісію він несе відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст. 42 вказаного Закону, керівники, інші посадові особи органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ та організацій незалежно від підпорядкування і форм власності та громадяни України, винні у порушенні порядку військового обліку, допризовної підготовки, приписки до призовних дільниць, призову на строкову військову службу, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, прибуття за викликом до військового комісаріату, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Районні (міські) військові комісаріати зобов`язані під час проведення приписки до призовних дільниць, призову на строкову військову службу та проходження зборів ознайомити громадян України з їх правами та обов`язками згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до п. 1, 6, 8, 9, 11 Положення «Про військові комісаріати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 № 389, військові комісаріати є місцевими органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території.

Штатні посади військових комісаріатів комплектуються військовослужбовцями і працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до їх штату та штатного розпису.

Одними з основних завдань військових комісаріатів є проведення призову громадян на військову службу у мирний і воєнний час, проведення добору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у доборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення заходів з підготовки та ведення територіальної оборони, інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Військові комісаріати відповідно до покладених на них завдань здійснюють підготовку і виконують рішення призовних комісій про призов громадян на строкову військову службу, здійснюють відправлення призовників до військових частин; ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних, у тому числі резервістів, виконують інші функції відповідно до законодавства.

Районні, об`єднані районні, міські, об`єднані міські військові комісаріати, також здійснюють приписку допризовників до призовних дільниць , розподіляють призовників під час їх приписки до призовних дільниць і призову на строкову військову службу за видами (родами військ) ІНФОРМАЦІЯ_5 , іншими військовими формуваннями, беруть участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) призовних комісій, готують матеріали з питань відстрочки або звільнення громадян від призову на строкову військову службу тощо.

Відповідно до ст.ст. 2, 194 Положення «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, громадяни України проходять військову службу у Збройних Силах України в добровільному порядку або за призовом.

За призовом громадяни проходять: строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

На строкову військову службу призиваються придатні до військової служби за станом здоров`я громадяни чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. При цьому, вичерпний перелік підстав для відстрочки від призову або звільнення від військової служби зазначений в ст.ст.17, 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п. 1 додатку №1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 № 921 (правила військового обліку призовників і військовозобов`язаних), призовники і військовозобов`язані повинні: перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) військових комісаріатах, прибувати за викликом районних (міських) військових комісаріатів на збірні пункти, призовні дільниці у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях районних (міських) військових комісаріатів), для взяття на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних.

В порушення вказаних вище нормативно-правових актів та законодавства головний спеціаліст мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 будучи службовою особою, діючи за попередньою змовою головним спеціалістом відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , вчинив службовий корупційний злочин за наступних обставин.

Відповідно до ст.ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

До того ж, ОСОБА_6 , у т.ч з огляду на тривалий досвід роботи державним службовцем, достовірно знав про вимоги ст.ст. 3, 22, 23, 65 Закону України «Про запобігання корупції», якими визначено, що посадові (службові) особи державних органів України є суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення та їм заборонено застосовувати своє становище для одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, безпосередньо або через інших осіб вимагати, прохати та одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб.

Так, з 2016 року громадянин ОСОБА_8 знаходиться на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Під час проходження ОСОБА_8 лікарської комісії, 05.09.18, біля 12 години об`єднаного військового комісаріату ОСОБА_9 під час виконання службових обов`язків за посадою, знаходячись у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 розташованого за адресою АДРЕСА_1 , повідомив ОСОБА_8 , про необхідність зустрічі з родичом останнього, старшого віку, для вирішення питання щодо проходження ним, ОСОБА_8 , строкової військової служби.

На початку вересня 2018 року ОСОБА_8 виконуючи вимогу ОСОБА_9 прибув до військового комісаріату з другом сім`ї ОСОБА_7 . До зазначеної розмови долучився головний спеціаліст мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 .

Під час розмови, знаходячись на подвір`ї зазначеного військового комісаріату ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , з метою одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, повідомив ОСОБА_7 , що за вирішення питання щодо визнання ОСОБА_8 непридатним для проходження строкової військової служби необхідно їм, ОСОБА_6 , та ОСОБА_9 надати неправомірну вигоду в виді грошових коштів на загальну суму 700 доларів США.

Будучи обуреним ОСОБА_7 16.10.2018 звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів.

19.10.2018, близько 9 години 00 хвилин, перебуваючи біля ІНФОРМАЦІЯ_6 головний спеціаліст мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , умисно з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, знаходячись біля входу до зазначеного військового комісаріату змінив суму раніше обумовленої неправомірної вигоди та повідомив ОСОБА_7 , в присутності ОСОБА_8 , що за вирішення питання визнання ОСОБА_8 непридатним до строкової військової служби йому, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 необхідно надати грошові кошти загальною сумою 800 доларів США, визначивши дату наступної зустрічі, 29.10.2018.

29.10.2018, близько 09.00 год., ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та у його присутності, умисно з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, знаходячись біля приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , повторно повідомив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що для визнання ОСОБА_8 непридатним до військової служби необхідно надати їм раніше обумовлену неправомірну вигоду. При цьому, ОСОБА_9 зазначив, що зазначену неправомірну вигоду необхідно передати ОСОБА_6 .

Після чого, виконуючи вказівку ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_6 , попрямував до внутрішнього подвір`я ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Перебуваючи на території зазначеного військового комісаріату ОСОБА_6 , будучи службовою особою, з використанням наданої влади, діючи за попередньої змовою групою осіб з ОСОБА_9 , умисно з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у виді грошових коштів на загальну суму 800 доларів США, що еквівалентно 22 400 грн., за вчинення дій в інтересах ОСОБА_8 , щодо визнання останнього непридатного до строкової військової служби.

29.10.2018 року, безпосередньо після одержання неправомірної вигоди, злочинні дії ОСОБА_6 та ОСОБА_9 були виявлені співробітниками військової прокуратури та правоохоронних органів, з вилученням предмету неправомірної вигоди.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, раніше не судимий, з вищою освітою, уродженець м. Тростянець Сумської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , головний спеціаліст мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 .

30.10.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 29.10.2018, в ході якого останній показав, що службові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 та ОСОБА_9 вимагали неправомірну вигоду від його знайомого ОСОБА_8 за непризов до проходження строкової військової служби у сумі 800 доларів США. 29.10.2018 вони зустрілися на території ІНФОРМАЦІЯ_3 , де зажадали передачі їм неправомірної вигоди в раніше оговореній сумі. Вказані кошти були ним передані ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду від 29.10.2018, в ході якого оглянуті кошти в сумі 800 доларів США банкнотами номіналом по 100 доларів кожна, які добровільно надані ОСОБА_7 для документування. Номера та серії кожної банкноти внесені до протоколу. Під час огляду банкноти помічені спеціальною хімічною речовиною та вручені ОСОБА_7 ;

- протоколом обшуку від 29.10.2018, проведеного в холі Каховського об`єднаного міського комісаріату, під час якого у ОСОБА_6 вилучені кошти в сумі 800 доларів США, які попередньо були вручені ОСОБА_7 для передачі в якості неправомірної вигоди службовим особам Каховського об`єднаного міського комісаріату ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ;

- негласними слідчими (розшуковими) діями, якими зафіксовано зустрічі і розмови ОСОБА_7 з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.
ОСОБА_6 відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, підозру обґрунтовано вагомими доказами, враховуючи, що підозрюваний знаходячись на свободі має реальну можливість перешкоджати встановленню об`єктивної істини шляхом незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Водночас відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатної особи в розмірі 1700 гривень.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України визначено розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти (34 000 гривень) до вісімдесяти (136 000 гривень) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також встановлено, що у власності ОСОБА_6 перебуває транспортний засіб ВАЗ-21114, 2006 року випуску. Крім того, відповідно до декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, поданої ОСОБА_6 , останній має у власності 50% квартири площею 49,5 кв.м. у м. Каховка, а також житловий будинок площею 54,2 кв.м. у м. Тростянець та земельну ділянку площею 776 кв.м. у вказаному населеному пункті. На дружину ОСОБА_6 ОСОБА_10 частина квартири в м. Каховка та дві земельні ділянки на території Каховського району Херсонської області. Вказані обставини можуть свідчити про можливе приховування свого фактичного майнового стану.

У зв`язку з чим, розміром застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків є 117 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 200 000 (двісті тисяч) гривень.

Посилаючись на вищевикладені обставини, слідчий просить клопотання задовольнити.

Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, вислухавши пояснення прокурора та слідчого, які підтримали клопотання, просили застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
30.10.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

За матеріалами клопотання маються вагомі докази, які у достатній мірі вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення.

За практикою Європейського суду з прав людини, обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» ).

У справі «Смирнова проти Росії» зазначено, якщо держава не наведе «відповідних і достатніх» підстав для тримання під вартою обвинуваченої у правопорушенні особи, така особа завжди має бути звільнена після затримання і перебувати на волі до початку судового розгляду її справи (як класичний прецедент, рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» (Wemhoff v. Germany) від 27 червня 1968 року; рішення у справі «Яґчі і Сарґін проти Туреччини» (Yagci and Sargin v. Turkey) від 8 червня 1995 року.

Для відмови в досудовому звільненні особи принципи конвенційного прецедентного права передбачають чотири основні підстави: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення у справі «Штеґмюллер проти Австрії» (Stogmuller v. Austria) від 10 листопада 1969 року); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини»), вчинення ним подальших правопорушень (рішення у справі «Мацнеттер проти Австрії» (Matznetter v. Austria) від 10 листопада 1969 року) або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення у справі «Летельєр проти Франції» (Letellier v. France) від 26 червня 1991 року, серія А, № 207, п. 51).

Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (рішення у справі«W. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland) від 26 січня 1993 року).

При вирішенні заявленого клопотання слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, підозру обґрунтовано вагомими доказами, що дає достатні підстави вважати, що підозрюваний знаходячись на свободі має реальну можливість перешкоджати встановленню об`єктивної істини шляхом незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , також слідчий суддя враховує, що підозрюваний одружений, має дітей, раніше не судимий, не заперечує обставини вчинення кримінального правопорушення, має постійне місце проживання, хворіє, як встановлено в судовому засіданні, має численні нагороди за місцем роботи.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що підозрюваний раніше не судимий, не заперечує обставини вчинення кримінального правопорушення, має постійне місце проживання, має проблеми зі здоров`єм, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити слідчому у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 30.12.2018 року, та зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Оскільки слідчим суддею відмовляється в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосовується інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, слідчий суддя самостійно визначає обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 30.12.2018 року також наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за винятком участі у слідчих та процесуальних діях;

- утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_9 за винятком участі у слідчих та процесуальних діях;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 131,132,176-178,183,184,193-196 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000102 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 30.12.2018 року, та зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 30.12.2018 року також наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за винятком участі у слідчих та процесуальних діях;

- утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_9 за винятком участі у слідчих та процесуальних діях;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого.

Строк дії ухвали - до 30.12.2018 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошений в приміщенні суду 05.11.2018 р. о 12 год. 30 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1