Справа № 204/1873/18
Провадження № 1-кп/204/403/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2018 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1
за участі: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0000369 від 07 березня 2018 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, українця, який має середню освіту, не працюючого, інваліда ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-06.05.1999 Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.142 КК України (в редакції 1960 року) та призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 14.04.2005 Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі;
-23.09.2009 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України, на підставі ст.71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 9 місяців позбавлення волі;
- 15.06.2012 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 18.11.2013 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст.71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі;
-25.12.2013 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ст.71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі;
-04.02.2014 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263 КК України, на підставі ст.71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 13.01.2015 за ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13.01.2015 на підставі ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році»;
-03.03.2015 Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
-06.05.2015 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;
-13.05.2015 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
-23.06.2015 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 309КК України, на підставі ст.70, 71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;
-24.07.2015 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-28.07.2015 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначено покарання вигляді 3 років позбавлення волі;
- 01.09.2015 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч.4 ст.70, ст.71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі;
- 06.10.2015 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України, на підставі ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі;
-19.01.2016 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, на підставі ч.ч.1,4 ст.70 КК України, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбуття покарання термін з 27.11.2015 до вступу вироку в законну силу, звільнений 11.05.2017 на підставі ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 03.05.2017 на підставі ст.81 КК України умовно-достроково, невідбутий строк 8 місяців 17 днів;
-16.04.2018 Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ч.3 ст.369 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі;
-25.04.2018 Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.263 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

06.03.2018 приблизно о 11:00, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні бутербродної «Гроно», що розташована по вул.Володимира Антоновича, буд. 85-а у м.Дніпро, разом з раніше йому знайомою потерпілою ОСОБА_5 , побачив у користуванні останньої мобільний телефон марки «Nokia 305», чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , при цьому у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, та він визначив вищевказаний мобільний телефон, як предмет свого злочинного посягання.
Далі, у вищевказаний час, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиняючи злочин повторно, користуючись тим, що потерпіла ОСОБА_5 вийшла до вбиральні, при цьому залишила вказаний мобільний телефон на столі, останній впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для потерпілої та оточуючих, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості з метою наживи, шляхом вільного доступу, взяв зі столу, тим самим викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки «Nokia 305», чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , в кількості 1 шт., вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №912/5 8 від 15.03.2018 на загальну суму 359,40 грн.
Після цього ОСОБА_4 , маючи можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, з місця вчинення кримінального правопорушення з таємно викраденим майном зник, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро каявся, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 , відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть №787 від 07.04.2018 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, звіт про фактичні затрати на проведення експертизи, постанову щодо речових доказів, та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 своїми навмисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання, судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, всіх обставин справи.

Так обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини середньої тяжкості.

ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є інвалідом ІІ групи.

У відповідності до ст.66 КК України у якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховуєщире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст.67 КК України у якості обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд враховує рецидив злочину.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому. Підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України судом не встановлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 засуджений 16.04.2018 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ч.3 ст.369 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 17.05.2018.

Крім того, ОСОБА_4 засуджений 25.04.2018 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.263 КК України та йому призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки. Вирок набрав законної сили 29.05.2018.

Оскільки судом встановлено, що після постановлення вироку Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська від 16.04.2018, ОСОБА_4 винен ще й у іншому злочині (за цим кримінальним провадженням), вчиненому до постановлення вироку Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська від 16.04.2018, суд на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16.04.2018, остаточно призначає ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі.
Крім того, суд вважає за необхідне визначити, що вирок Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25.04.2018 відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 263 КК України, за яким йому призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки, слід виконувати самостійно, оскільки обвинуваченому за цим вироком призначається покарання, що належить відбувати реально, а тому застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається.
Під час досудового розслідування витрати на проведення експертизи відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, клопотань про його обрання не надходило. Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення цього вироку до виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 квітня 2018 року, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2018 року, за яким ОСОБА_4 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та йому призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки виконувати самостійно.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня оголошення вироку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1