Провадження № 1-в/761/519/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року

Шевченківський районний суд міста Києва у складі :

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва

подання старшого інспектора Шевченківського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_5 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, 2011 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

засудженого вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2017 року за ч.1 ст. 286 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

- про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,

В С Т А Н О В И В :

15 листопада 2017 року старший інспектор Шевченківського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_5 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з поданням про звільнення від подальшого відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_4 у зв`язку із застосуванням відносно останнього ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році».
Подання обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 засуджений вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2017 року за ч.1 ст. 286 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

17 липня 2017 року до Шевченківського районного сектору КМВ з питань пробації ЦМУ ПВКПП Міністерства юстиції для виконання надійшов вирок Голосіївського районного суду м. Києва, відносно громадянина ОСОБА_4 та був прийнятий до виконання.

24 липня 2017 року засудженого ОСОБА_4 було ознайомлено з порядком та умовами перебування на обліку, обов`язками покладеними на нього судом.

Засуджений ОСОБА_4 підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» згідно ст. 1 п. «в», оскільки має на утриманні неповнолітню дитину та не позбавлений батьківський прав.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав подання старшого інспектора Шевченківського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення подання, звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_4 у зв`язку із застосуванням відносно нього ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році».

Представник органу з питань пробації в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату судового розгляду завчасно та належним чином, причини не явки суду повідомлено не було. Разом із цим, неприбуття у судове засідання представника органу з питань пробації, який був належним чином повідомлений, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали подання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд вважає, що подання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810-VІІІ від 22 грудня 2016 року звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Стаття 10 вищевказаного Закону передбачає, що питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим законом.

Відповідно до п. «е» ст. 9 вищевказаного Закону амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, вчинене особою у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів (ч.2 ст.286 КК України 2001 року).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» мав на утриманні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не був позбавлений відносно останнього батьківських прав, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції 11 серпня 2011 року, де в графі «Батько» записаний ОСОБА_4 , а також копією довідки, виданої Адміністрацією служби у справах дітей Шевченківської районної державної адміністрації від 09 листопада 2017 року №40-252, відповідно до даних якої ОСОБА_4 не позбавлявся батьківських прав станом на 09 листопада 2017 року.
Враховуючи, що ОСОБА_4 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» мав дитину, якій не виповнилося 18 років та не позбавлений батьківських прав щодо неї, визнаний винним у вчиненні злочину невеликої тяжкості, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у якому потерпілій ОСОБА_7 заподіяно середньої тяжкості тілесне ушкодження, при цьому ОСОБА_4 не перебував у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, є раніше не судимим, суд вважає за необхідне на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році» звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування основного та додаткового покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року.

Керуючись п. «в» ст. 1, ст.ст. 9, 10, 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, №1810-VІІІ, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання старшого інспектора Шевченківського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_5 про застосування до ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році» - задовольнити.

На підставі ст. 1 п. «в» Закону України від 22 грудня 2016 року №1810-VІІІ «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування основного та додаткового покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2017 року за ч.1 ст.286 КК України у виді 2 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, на підставі ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1