В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 00000053 від 12.01.2017 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чертеж, Ужгородського району, Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця , раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ч.2 ст.15 - ч. 1 ст. 263 КК Українии,-

ВСТАНОВИВ:

10.01.2017 року приблизно о годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в полі, що в с. Ляхівці, Ужгородського району, знайшов пляшку темно-зеленого кольору, об`ємом два літри, в якій знаходились набої калібру 7.62 мм, в кількості 28-ми штук, після чого усвідомлюючи протиправний характер своїх дій в сфері обігу бойових припасів, помістив вищевказані бойові припаси у матерчату сумку фірми «Адідас», та переніс до місця свого проживання, що в АДРЕСА_1 , де зберігав до 11 години 00 хвилин 11.01.2017, тобто умисно, без передбаченого законом дозволу, придбав, носив та зберігав бойові припаси.
Згідно висновку судової балістичної експертизи за №1/10 від 13.01.2017 надані на дослідження предмети, схожі на патрони, в кількості 28 (двадцять вісім) штук є боєприпасами.
28 предметів, схожих на патрони калібру 7,62 мм., є боєприпасами- патронами військового взірця калібру 7,62 мм*39 мм., які призначені для стрільби із самозарядного карабіна (СКС), автоматів ( АК, АКМ, АКМС ), ручних кулеметів ( РПК, РПКС ), їх модифікацій та іншої зброї відповідного калібру. Патрони придатні для стрільби.
Окрім того, 11.01.2017 близько 13 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, маючи на меті збути знайдені ним 10.01.2017 бойові припаси калібру 7.62 мм, в кількості 28-ми штук, перебуваючи у приміщенні магазину «Файна хата», що у с. Худльово, по вул. Антонівській, №2, Ужгородського району, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, демонстрував вищевказані патрони ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та пропонував придбати такі за грошові кошти в сумі 150 гривень.
Довести свій злочинний намір до кінця ОСОБА_5 не зміг із причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_6 відмовилася придбати бойові припаси та повідомила про даний факт по спецлінії «102» Ужгородський РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області. У подальшому працівниками вказаного органу національної поліції було вжито заходів щодо припинення даного кримінального правопорушення і 11.01.2017 о 14 годині 00 хвилин вилучено патрони, які відповідно до висновку судової балістичної експертизи №1/10 від 13.01.2017 є боєприпасами.
Таким чином, ОСОБА_5 , за сукупністю злочинів, скоїв кримінальні правопорушення, передбачені:
за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є «збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, але злочинний умисел не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі».
за ч. 1 ст. 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «незаконне поводження, носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу».
У підготовчому судовому засіданні прокурор у присутності захисника обвинуваченого просив суд затвердити подану раніше угоду про визнання винуватості від 23.01.2017 року .

На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 472, 473, ч.4 ст.474 КПК України.

Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ч.2 ст.15 - ч. 1 ст. 263 КК України. Згідно з даними угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного. Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні , а також зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ч.2 ст.15 - ч. 1 ст. 263 КК України. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення , а саме за ч. 1 ст. 263 КК України, ч.2 ст.15 - ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 роки позбавлення волі . На підставі ч.1 ст. 75 ККУ звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з іспитовим строком з покладенням на нього обов"язків згідно вимог ст.76 ККУ .

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_5 згідний. Наслідки укладення та затвердження означеної угоди, згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинувачено зазначив, що ОСОБА_5 права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ч.2 ст.15 - ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю. Окрім того, підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 23.01.2017 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.

В підготовчому судовому засіданні прокурор також висловив думку про затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_7 не встановлено. В підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 23.01.2017 року не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 23.01.2018 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

При укладенні угоди враховано наявність обставин, що помякшують покарання ОСОБА_5 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини , що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України має право затвердити угоду.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, а обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити вид і міру покарання відповідно до угоди про визнання винуватості від 23.01.2018 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні та обвинуваченим у присутності захисника .

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,374,376,395,472, 473,474,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 23.01.2018 року - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; за ч.2 ст.15 - ч. 1 ст. 263 КК України із урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити и від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два ) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_5 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 - не обиралась.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави суму витрат на залучення експерта, у зв"язку з проведенням балістичної експертизи в розмірі 351, 84 грн.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в апеляційний суд Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1