Справа № 305/1480/17
Номер провадження 1-кс/305/243/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2017 Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2

з участю: прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

слідчого - ОСОБА_6

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богдан, Рахівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, військово не зобов`язаного, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліці ОСОБА_6 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Клопотання мотивовано тим, що 22 вересня 2017 року близько 23 години 30 хвилин перебуваючи у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 , діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та явною зневагою до відвідувачів згаданого кафе, а також існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з метою самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, вчинили хуліганські дії. Зокрема ,це відобразилось в тому, що 22 вересня 2017 року близько в 23 годині 30 хвилин ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні кафе «Калинюк кафе», що розташоване по вул. Івана Франка №150 «а» в с. Богдан, Рахівського району Закарпатської області застосовуючи заздалегідь заготовлений предмет, пістолет схожий на пристрій для відстрілу гумовими кулями марки «Stаlker» серії НОМЕР_1 калібру 9 мм., знаходячись у громадському місці, розпочали словесну суперечку з відвідувачами кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » громадянами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , де в подальшому здійснили свій злочинний намір, у залякуванні відпочиваючих та нанесенні тілесних ушкоджень, зокрема ОСОБА_8 почав наносити обома руками стиснутими в кулак вищезгаданим особам тілесні ушкодження по різним частинам тіла, а ОСОБА_4 застосовуючи заздалегідь заготовленний предмет схожий на пристрій для відстрілу гумовими кулями марки «Stаlker» серії НОМЕР_1 калібру 9мм., здійснив постріли по вищевказаних особах, в результаті чого спричинив останнім додаткові тілесні ушкодження з якими вони були доставленні в Рахівську районну лікарню.

23.09.2017 року відомості про дане кримінальне првпопорушення було внесено до ЄРДР за № 0001052 за правовою кваліфікацією ст. 296 ч. 4 КК України та по даним матеріалам було розпочате досудове розслідування. 23.09.2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено обґрунтовану підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Орган досудового розслідування у клопотанні зазначає , що вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 23.09.2017, а саме приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованого в по АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено 9 гільз та 5 резинових куль, а також пістолет марки «Stаlker» серії НОМЕР_1 калібру 9мм.; показаннями потерпілого ОСОБА_11 ; показаннями потерпілого ОСОБА_9 ; показаннями потерпілого ОСОБА_10 ; показаннями потерпілого ОСОБА_12 ; показаннями свідка ОСОБА_13 ; показаннями свідка ОСОБА_14 ; протоколом затримання ОСОБА_4 ; повідомленням про підозру ОСОБА_4 ; показаннями підозрюваного ОСОБА_4 ; характеризуючими матеріалами на ОСОБА_4 .

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у пунктах 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявними ризиками в даному кримінальному провадженні слідчий визнає те, що ОСОБА_4 ніде не працює, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків та утриманців. Слідчий вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава або домашній арешт не дадуть змогу органу досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального правопорушення, у розумні строки провести необхідні слідчі дії, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, в тому числі забезпечити його явку до слідчого, прокурора чи слідчого судді, а також попередити можливий незаконний вплив на потерпілих та вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Отже, лише застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України.

Знаведених підстав, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, просив у клопотанні застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просить задовольнити клопотання, мотивуючи тим, що в даному випадку обрання найсуворішого запобіжного заходу мотивоване наявними ризиками, а саме: ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, усвідомлює, що за вчинене ним кримінальне правопорушення йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі, перебуваючи на волі він може ухилитися від досудового розслідування, негативно впливати на потерпілих та свідків, що перешкоджатиме встановленню об`єктивних даних в кримінальному провадженні, також перебуваючи на волі може продовжити свою злочинну діяльність. На думку прокурора, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не дасть змогу запобігти зазначеним ризикам та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Просить обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 просить відмовити у задоволенні клопотання, та обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , м`якший запобіжний захід, ніж запропонований слідчим, а саме особисте зобов`язання, оскільки він має визначене місце проживання, проживає з сестрою та її малолітніми дітьми, за якими допомагає здійснювати догляд, він дійсно, через кризу у державі, не має постійного місця роботи, проте займається суспільно-корисною працею, зокрема ремонто-но будівельними роботами без укладення угоди. Просить врахувати, що підозра, пре`дявлена органом досудового слідства її підзахисному не являється обгрунтованою, наміру ухилятися від слідства і суду підзахисний не має, оскільки особисто зацікавлений у встановленні істини по справі.

На її думку, достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, буде запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_4 повністю підтримав думку свого захисника, заявив що наміру ухилятися від слідства та суду не має. Зобов`язався по першому виклику прибувати до слідчого чи суду.

Заслухавши висновок прокурора, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, думку підозрюваного ОСОБА_4 , який свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав частково, приходжу до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При цьому одного лише зазначення в клопотанні про застосування запобіжного заходу про те, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, без вмотивованого обґрунтування є недостатнім.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003, №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Беручи до уваги вимоги положень ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Так, у своєму рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 27.03.1991, Європейський суд зазначив про те, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин.

У рішенні «Влох проти Польщі» від 19.10. 2000, Європейський суд зазначив про те, що наявність «обґрунтованої підозри» вимагає, щоб покладені в основу факти можна було обґрунтовано вважати за такі, що вписуються до диспозиції однієї зі статей, які характеризують у Кримінальному кодексі і кримінальну поведінку.
Під час судового розгляду прокурор не надав суду жодних доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Так, відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоровя підозрюваного, обвинуваченого; міцність його соціальних звязків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини та утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей.

Як убачається з наданих матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001052 від 23 вересня 2017 року щодо ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.
ОСОБА_15 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Останній, органом досудового розслідування, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 7 років, неодружений, не працює, не має постійного джерела доходів, може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення та негативно вплинути на потерпілих та свідків. Однак, заявлені в клопотанні слідчого ризики, хоча й існують, проте, з урахуванням даних особистого життя підозрюваного ОСОБА_4 , мають незначний ступінь небезпеки та у своїй сукупності є підставами для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до статті 178 КПК України, враховую наявність доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також дані про його особу. Так, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, проживає в АДРЕСА_1 . Він ніде не працює, проте, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується по місцю проживання.

Сама по собі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення, не може слугувати підставою обрання стосовно нього найсуворішого запобіжного заходу.

За таких обставин, ураховуючи конкретні обставини кримінального провадження, незначний ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором того, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, дані щодо особистого життя підозрюваного, вважаю, що стосовно підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 погодженого прокурором Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Богдан, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, раніше не судимого, запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, без застосування електронних засобів контролю.

Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 11 жовтня 2017 року по 10 грудня 2017 року, цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок:

1) прибувати до кабінету слідчого чи суду на першу вимогу.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Вказані обов`язки покладаються на ОСОБА_4 на строк не більше двох місяців.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1