Ухвала іменем україни 14 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
переглянула в судовому засіданні ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 13 лютого 2017 року за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції щодо ОСОБА_6 .
Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 грудня 2016 року, залишеним без зміни судом апеляційної інстанції, засуджено:

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості, в силу ст. 89 КК,

- за ч. 1 ст. 263 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом повного складання призначених покарань визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК.
Вирішено питання про речові докази та судові витрати.
Згідно з вироком суду, 13 травня 2016 року, в період часу з 07 год. 35 хв. по 12 год. 40 хв., в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: пістолет марки "ZORAKI-MOD.914-S" № НОМЕР_1 калібру 9 мм, виробництва Туреччина, який відповідно висновку експерта № 1645 від 21.06.2016 року є ручною короткоствольною вогнепальною зброєю; патрон калібру 9 мм, що згідно вищевказаного висновку експерта є боєприпасом, виготовленим саморобним способом з використанням пістолетного патрону калібру 9 мм, ТЕРЕН-3; 3 патрони калібру 7,62х54R, які відповідно висновку експерта № 1647 від 16.06.2016 року є боєприпасами придатними до стрільби; 840 г тротилу, що містився в 3 РГД-33 масою 140 г кожна та корпусі мінометної міни масою 400 г, який відповідно до висновку експерта №35 (Вт), 536 (х) від 24.06.2016 року відносяться до категорії вибухових речовин; обріз, який, відповідно висновку експерта №1644 від 02.07.2016 року, є вогнепальною зброєю - обрізом, виготовленим саморобним способом з нарізної магазинної гвинтівки "Мосіна" зразка 1891/30 рр. калібру 7,62 мм, шляхом укорочування ствола до залишкової довжини 245 мм й саморобно виготовленого ложе з прикладом, до пострілів придатний, знаходиться у працездатному стані; 3 патрони калібру 7,62 мм, які відповідно висновку експерта №1644 від 02.07.2016 року є боєприпасами придатними до стрільби; нітроцелюлозний порох, вагою 5,2 г. який відповідно висновку експерта № 33 (Вт), 529 (х) від 24.06.2016 року є вибуховою речовиною метальної дії; бронебійно-трасуючий артилерійський снаряд калібру 30 мм, який відповідно висновку експерта № 34 (Вт) від 06.06.2016 року, являється боєприпасом; 25 патронів калібру 7,62 мм, 1 патрон калібру 14,5 мм, 1 патрон калібру 7,62x39 мм, 1 патрон калібру 5,45x39 мм, які відповідно висновку експерта № 1646 від 23.06.2016 року є боєприпасами придатними до стрільби.
Дану вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові речовини ОСОБА_6 умисно незаконно зберігав, без передбаченого законом дозволу, за адресою проживання: АДРЕСА_1 .

Крім того, 13 травня 2016 року, в період часу з 07 год. 35 хв. по 12 год. 40 хв., в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено полімерні пакетики та паперові згортки з подрібненими речовинами рослинного походження які, відповідно висновку експерта № 525 (х) від 25.08.2016 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 70,1208 г, який ОСОБА_6 умисно, без мети збуту, незаконно зберігав за місцем свого мешкання.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочинам й особі засудженого внаслідок м`якості порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Своє прохання обґрунтовує тим, що призначене ОСОБА_6 покарання із застосуванням положень ст. 75 КК не повною мірою відповідає особі засудженого та тяжкості вчинених ним злочинів. Звертає увагу на те, що засуджений скоїв тяжкий та середньої тяжкості злочини, які становлять підвищену суспільну небезпеку для оточуючих. Стверджує, що суд безпідставно не врахував те, що вогнепальну зброю, боєприпаси, вибухові речовини та наркотичні засоби ОСОБА_6 зберігав за місцем проживання його родини. Вважає, що суд не зазначив, які саме обставини свідчать про можливість виправлення засудженого без відбування призначеного йому покарання. Також прокурор вказує, що судом апеляційної інстанції, в порушення вимог ст. 419 КПК, не надано оцінки всім доводам апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи касаційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню на таких підставах.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК прокурором у касаційній скарзі не оскаржуються.
Доводи прокурора, викладені в касаційній скарзі щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування положень статті 75 КК, заслуговують на увагу.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК, суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до закону положення ст. 75 КК України можуть бути застосовані в тому разі коли суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Як вбачається з вироку, суд першої інстанції, застосувавши положення ст. 75 КК та звільнивши засудженого від відбування покарання з випробуванням, в порушення зазначеної норми закону, не вмотивував свого рішення і не виклав обставин, за наявності яких дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Суд апеляційної інстанції, розглядаючи справу за апеляційною скаргою прокурора не звернув уваги на допущені судом першої інстанції порушення, не повною мірою врахував положення статті 75 КК та безпідставно ухвалив рішення про відмову у задоволенні скарги прокурора.
Крім того, ухвалюючи рішення про правильність звільнення засудженого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК, апеляційний суд не повною мірою врахував тяжкість скоєних засудженим злочинів, сукупність всіх обставин справи, наслідки, що настали, а також кількість вилученої зброї, боєприпасів, вибухових речовин та наркотичних засобів, які зберігав ОСОБА_6 за місцем свого проживання, особу винного, та не навів переконливих підстав застосування до нього положень ст. 75 КК, які б свідчили про можливість виправлення засудженого без реального відбуття покарання, чим порушив вимоги ст. 419 КПК.
Враховуючи наведене, ухвала апеляційного суду у відповідності до положень ст. 438 КПК підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду провадження в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно усунути вказані недоліки, повно і всебічно перевірити всі доводи апеляційної скарги та постановити рішення з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Якщо за наслідками цього розгляду суд дійде висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 в інкримінованих йому злочинах за тих самих обставин та тих самих даних про особу винного, то застосування інституту звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК, слід вважати безпідставним.

Керуючись статтями 433436, 438 КПК, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 13 лютого 2017 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3