Провадження № 1-кп/734/176/17 Справа № 734/2485/17
іменем України
22 грудня 2017 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козелець кримінальне провадження по обвинуваченню :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Камінь-Риболов Ханкайського району Приморського краю Російської Федерації, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця за призовом під час мобілізації 28.07.2015 Чугуївським ОРВК Харківської області, курсанта 6 навчальної батареї 2 навчального дивізіону військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 05.09.2016 Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч. 4 ст. 407 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на даний час відбуває покарання у Деканській виправній колонії № 12, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , 28.07.2015 призваний під час мобілізації на особливий період Чугуївським ОРВК Харківської області.
Наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.01.2016 № 10, ОСОБА_5 зарахований у списки особового складу військової частини та поставлений на всі види забезпечення.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У такий спосіб, з моменту видання первинного Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває і до теперішнього часу.
Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат ОСОБА_5 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Під час проходження військової служби в умовах особливого періоду солдат ОСОБА_5 відповідно до положень Військової присяги та ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
Відповідно до ст.ст. 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 зобов`язаний сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань. Також солдат ОСОБА_5 , окрім іншого, зобов`язаний зразково виконувати свої службові обов`язки, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки, точно, ініціативно, сумлінно виконувати накази командирів (начальників), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.
Однак, 03.02.2016 солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 4. 2- Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу, враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України - самовільно залишив розташування військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).
Наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.02.2016 № 27 солдата ОСОБА_5 знято з усіх видів забезпечення у зв`язку із самовільним залишенням військової частини.
25.05.2016 ОСОБА_5 затримано працівниками військової прокуратури Кіровоградського гарнізону та 05.09.2016 останнього засуджено Олександрівським районним судом Кіровоградської області за вчинення злочину, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України до 3 років позбавлення волі.
Отже, солдат ОСОБА_5 був незаконно відсутнім на місці служби у військовій частині-польова пошта НОМЕР_1 у період з 03.02.2016 по 25.05.2016.
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, що він повністю підтримує показання, що давав на досудовому слідстві в якості підозрюваного.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку і на підставі допиту обвинуваченого суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у інкримінованих йому діях.
Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України доведена повністю, його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковано, як самовільне залишення військової частини без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.
До обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить те, що він щиро розкаюється у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину та має на утриманні неповнолітню дитину.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цих законом санкцій, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити яке буде необхідне та достатнє для його виправлення і запобіганню вчинення нових злочинів та з врахуванням його щирого каяття та повного визнання своєї вини у скоєному, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, з урахуванням особи винного, що активно сприяв розкриттю злочину, суд вважає, що маються достатні підстави, при призначенні обвинуваченому покарання застосувати ч. 1 ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч.4 ст. 407 КК України та остаточно призначити покарання обвинуваченому з застосуванням ч.4 ст. 70 КК України.
Строк відбуття покарання обвинуваченому рахувати з моменту його затримання з 12 години 45 хвилин 25 травня 2016 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону із змінами, внесеними Законом від 26.11.2015 року №838-VIIІ), зарахувати обвинуваченому у строк покарання строк перебування в установі попереднього ув`язнення з 25 травня 2016 року по 23 листопада 2016 року включно з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Речові докази, цивільний позов по справі відсутній, арешти на майно не накладались.
На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 373-374 КПК України, суд-
З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ч.1 ст.69 КК України один рік позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначеного за вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 05 вересня 2016 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді трьох років та одного місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання з 12 години 45 хвилин 25 травня 2016 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону із змінами, внесеними Законом від 26.11.2015 року №838-VIIІ), зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк покарання строк перебування в установі попереднього ув`язнення з 25 травня 2016 року по 23 листопада 2016 року включно з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою - в той же строк з моменту отримання ним копії вироку, через Козелецький районний суд.
Суддя Козелецького
районного суду ОСОБА_1