Справа № 629/3997/17
Номер провадження 1-кп/629/452/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.12.2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

неповнолітньої особи, яка скоїла суспільно небезпечне діяння - ОСОБА_5 , законного представника малолітнього - ОСОБА_6 , представника служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до

малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, учня 7 класу Лозівської ЗОШ І-ІІІ ступеню № 1, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у с т а н о в и в:
В середині липня 2017 року близько 14:00 години малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з іншою особою проходили поблизу гаражу № НОМЕР_1 в ГБК № 13, розташованого неподалік вул. Транспортної в м. Лозова Харківської області, де побачили на земельній ділянці ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та внаслідок цього спав. Діючи в результаті умислу на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою наживи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, разом з іншою особою таємно викрали велосипед «Україна» темно-зеленого кольору, вартістю 616,00 грн., після чого з місця скоєння злочину зникли та викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на крадіжку чужого майна, в цей же день - в середині липня 2017 року, близько 15:00-16:00 годин, малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з іншою особою, повернулись до ділянки місцевості поблизу гаражу № НОМЕР_1 в ГБК № 13, розташованого неподалік вул. Транспортної в м. Лозова Харківської області, де, як вони знали, на земельній ділянці спав ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Діючи в результаті умислу на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою наживи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, разом з іншою особою таємно викрали велосипед «Україна» зеленого кольору, вартістю 616,00 грн., після чого з місця скоєння злочину зникли та викраденим розпорядилися на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1232,00 грн.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_5 свою вину визнав та пояснив, що дійсно разом з ОСОБА_9 знаходячись поблизу гаражу № НОМЕР_1 в ГБК № 13 на вул. Транспортній в м. Лозова побачили п`яного, який спав прямо на землі. Біля нього були велосипеди. Вони викрали один велосипед, потім повернулись та викрали другий велосипед. В скоєному щиро розкаявся.

Суд вважає, що малолітній ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

На момент вчинення правопорушення ОСОБА_5 виповнилось 13 років. Згідно ч.2 ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України настає при досягненні особою 14 річного віку.

Дослідженням даних про особу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що він громадянин України, скоїв правопорушення у перше, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, навчається у 7 класі Лозівської ЗОШ І-ІІІ ступеню № 1, за місцем навчання характеризується як здібний до навчання, навчальні заняття відвідує постійно, користується повагою, має низький рівень знань, виховується у неповній сім`ї з мамою, з якої і проживає, за місцем проживання характеризується формально.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України по кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_4 просила задовольнити клопотання прокурора та застосувати до ОСОБА_5 примусові міри виховного характеру, передавши його під нагляд батьків, про що не заперечували інші учасники процесу.

Згідно ч.2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 105 КК України, суд може застосувати до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, примусовий захід виховного характеру у виді передачі малолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Аналізуючи вищенаведене, вислухавши думку учасників процесу, враховуючи, що ОСОБА_5 є малолітнім, скоїв правопорушення вперше, його щире каяття, виховується у неповній сім`ї, суд вважає можливим застосувати до нього примусові міри виховного характеру, передавши його під нагляд матері ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Враховуючи, що ОСОБА_5 є малолітнім, суд вважає можливим звільнити його матір від сплати судових витрат.

Керуючись ст.ст. 498, 501 КПК України, ст.ст.22 ч.2, 97 ч.2, 105 ч.2 КК України, суд, -

у х в а л и в:
Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові міри виховного характеру, а саме:

передати ОСОБА_5 під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , тривалістю 1 рік.

Звільнити законного представника малолітнього ОСОБА_5 від оплати процесуальних витрат.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом семі днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1