11 січня 2018 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
30 грудня 2017 року слідчий СУ ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, підтриманим прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у м. Дніпропетровську, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працює, не одружений, зареєстрований та фактично проживає у кв. АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
Підстави для обрання саме такого запобіжного заходу слідчий вказав наступні.
Так, 30 жовтня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 345, ч. 4 ст. 296 КК України, які виразились у тому що він, разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також з іншими невстановленими особами, 29 жовтня 2017 року, проникли до виборчої дільниці № 120505, що розташована у прим. 2«а» по вул. Шевченка у с. Майському Синельниківського району Дніпропетровської області, в якій пошкодили майно, спричинили тілесні ушкодження працівникам поліції та громадянам, що перебували на виборчій дільниці, із застосуванням вогнепальної зброї та інших, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, предметів.
Оскільки підозрюваний вчинив тяжкі злочини, а також те, що залишаючись на свободі, він може переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілих та свідків; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий прохає обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні його тексту. Додатково пояснив, що ризиками, передбаченими у ст. 177 КПК України, у даному випадку є можливе переховування від органів досудового розслідування та суду через тяжкість покарання за вчинення інкримінованих йому злочинів; можливий незаконний вплив підозрюваного на потерпілих, свідків та інших учасників кримінального провадження з метою уникнення від кримінальної відповідальності; можливе вчинення будь-якого злочину через те, що підозрюваний є особою кримінальної спрямованості; можливе знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які ще не віднайдені в ході досудового слідства, але мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою уникнення від кримінальної відповідальності; перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким іншим чином.
У судовому засіданні підозрюваний вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав у повному обсязі. Заперечував проти задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пояснив, що в цей день згідно із укладеним усним договором, здійснював охорону у м. Синельниковому, разом із своїм другом, оператора. Після закінчення роботи виїжджав із м. Синельникового на власному автотранспорті, але безпідставно був затриманий працівниками поліції. Також працівники поліції крім нього затримали ще багатьох осіб на автотранспорті, але до цих осіб він жодного відношення не має. Чому потерпілі впізнають його, як одного із тих осіб, що заподіяли їм тілесні ушкодження на виборчій дільниці, він пояснити не може. Жодного злочину не вчиняв, а тому підстав для застосування до нього запобіжного заходу немає.
Захисник у судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Пояснив, що підзахисний не переховувався та не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що довів своєю поведінкою, щоразу з`являючись до суду. Він має постійне місце мешкання та міцні соціальні зв`язки, тому що мешкає із батьками. Раніше не судимий, характеризується позитивно, має хронічне захворювання в стадії загострення, яке слід лікувати. Все це в сукупності свідчить про відсутність зазначених прокурором ризиків у вигляді можливого вчинення ним будь-яких інших злочинів, а також знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Його вина у вчиненні інкримінованих злочинів абсолютно не доведена наданими у засіданні доказами. Через це ті ризики, які наведено слідчим та підтримано прокурором, жодним чином не підтверджено в ході розгляду справи. З цих підстав прохав відмовити у задоволенні клопотання, а якщо суд буде вбачати будь-які ризики, пропонував обрати запобіжний захід не пов`язаний із обмеженням волі.
Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню.
Вважаю, що на даний час, є всі підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 345, ч. 4 ст. 296 КК України. Ризиком, який знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, є можливий незаконний вплив з його боку на свідків та потерпілих з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Інші ризики не знайшли свого підтвердження, так як доказів про можливе переховування від досудового слідства та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню у будь-який інший спосіб, у засіданні не надано. Для мінімізації зазначеного ризику, врахувавши норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, достатнім запобіжним заходом вважаю цілодобовий домашній арешт за місцем його реєстрації та фактичного мешкання.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів 30 жовтня 2017 року та строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, до 30 квітня 2018 року, датою закінчення дії ухвали про домашній арешт слід вважати 15 годину 11 березня 2018 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 186, 194, 196, 309-310, 395 КПК України, -
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 157, ч. 2 ст. 345, ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації та фактичного мешкання у кв. АДРЕСА_1 , цілодобово.
Строк закінчення дії ухвали - 15 година 11 березня 2018 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1