печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6029/18-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвокатів ОСОБА_6 і ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В :

Адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_4 звернулись до слідчого судді в інтересах ОСОБА_7 із скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповернення тимчасово вилученого майна, яку заявник ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 підтримали під час її розгляду, вказуючи наступне.

15.11.2017 під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 24.10.2017 по справі №757/62775/17-к у приміщенні слідчого управління фінансових розслідувань та оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві, розташованого за адресою: м Київ, вул. Шолуденко, 31, зокрема в службовому кабінеті № 404, який закріплений за старшим оперуповноваженим з ОВС ОСОБА_7 та ОСОБА_9 було вилучено особисті речі, а саме: мобільний телефон Xiaomi Redmi 4Х 3/32 (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ), з SІМ- картою мобільного оператора "Кyivstar" з номером телефону НОМЕР_3 та з SІМ-картою мобільного оператора «Lifecell» з номером телефону НОМЕР_4 , в чохлі чорного кольору; - жорсткий диск «Тranscend» на 250Гб сіро-помаранчевого кольору, який належить заявнику на праві власності.

В ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 24.10.2017 по справі № 757/62775/17-к в резолютивній частині Ухвали вказано «Надати дозвіл слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000104 від 18.01.2017 року на проведення обшуку у службових приміщеннях ВПНОПТ оперативного управління та слідчого управління ФР ГУ ДФС у м. Києві, за адресою: м. Київ, вул. Шолуденко, б. 31 (літ. А), з метою відшукання та вилучення речей і документів ».

За вказаною в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 24.10.2017 по справі № 757/62775/17-к за адресою, а саме: м. Київ, вул. Шолуденко, 31 (літ. А) знаходиться багатоповерхова житлова будівля, яка не є службовими приміщеннями оперативного управління та слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві, як це зазначено в Ухвалі. Юридична та фактична адреса місцезнаходження слідчого управління фінансових розслідувань та оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві є: м. Київ, вул. Шолуденко, 31. Тобто обшук був проведений з порушенням норм КПК України.

Протягом тривалого часу, інформація, яка знаходиться на мобільному телефоні та жорсткому диску, могла бути вилучена або скопійована та у відповідному вигляді приєднана до матеріалів справи, після чого телефон та жорсткий диск повинні бути повернуті власникові. На даний час на зазначене майно слідчим суддею накладено арешт.

05.12.2017 засобом поштового зв`язку (кур`єрська доставка) «Нова Пошта» ОСОБА_7 направлено клопотанням в порядку ст. 220 КПК України старшому слідчому в ОВС ГСУ ГПУ ОСОБА_5 з метою повернення незаконно вилученого майна, що належить заявнику на праві власності.

Згідно експрес-накладної № 6486 датою прибуття поштового повідомлення до ГСУ ГПУ є 06.12.2017.

11.12.2017 року отримано відповідь старшого слідчого в ОВС ГСУ ГПУ ОСОБА_5 про те, що вказане майно вилучене на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 24.10.2017 по справі № 757/62775/17-к. Також ОСОБА_5 зазначає, що дозвіл на вилучення вказаного майна прямо наданий ухвалою, що насправді не відповідає дійсності. Так в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 24.10.2017 по справі № 757/62775/17-к надано дозвіл на відшукання та вилучення матеріальних носіїв інформації (документів, флешок, мобільних телефонів, карток мобільного зв`язку), на яких зафіксовані відомості щодо вилученого майна в ТОВ «Форінт», ФОП ОСОБА_10 , ТОВ «Екооілгруп», ТОВ «Інлекс-груп» та щодо ТОВ ТК «ТОП Логістик плюс», «Мітлс МФК», ТОВ «АГНКС Заправка», ТОВ «Енергетик-2016», ТОВ «Складсервіс Україна», ТОВ«Аріоліс», ТОВ «Іско Сервіс», ТОВ «ЖуЛяни торгсервіс», але вилучений в мене мобільний телефон та жорсткий диск такої інформації не містять, а отже в даному випадку є тимчасово вилученим майном, на яке слід накладати арешт.

Відповідно до ст. 169 Кримінально процесуального кодексу України (далі - КПК України), тимчасове вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови в задоволені клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Також, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Крім того, недостатні підстави вважати, що вказане майно володіє ознаками, передбаченими ч. 2 ст. 167 КПК України:підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як неповернення тимчасового вилученого майна згідно з вимогам ст. 169 КПК України.

З ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ч. 2 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги.

Крім того, відповідно до норм ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Крім того, згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97-ВР „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції", ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріпляє право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Протокол № 1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися. Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися.

За статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду є джерелом права у національній правовій системі.

З погляду Європейського Суду повага власності основний метод права, міжнародного й внутрішнього дотримання. У Конвенції говориться, що держава зобов`язана дотримувати, виконувати, зміцнювати, захищати й забезпечувати права власності фізичних і юридичних осіб. Порушення Конвенції й Протоколів будуть тоді, коли піде недотримання, невиконання й не забезпечення державою зазначених норм.

Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу ст. 13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Слідчий ОСОБА_5 під час розгляду скарги зазначав про її безпідставність, та просив відмовити у задоволенні вимог заявника, вказуючи на те, що зазначене ним майно було вилучено правомірно, оскільки на нього прямо надано дозвіл на відшукання під час проведення обшуку.

Вислухавши заявника, його адвоката, слідчого, вивчивши надані сторонами письмові матеріали, слід дійти наступного переконання.

Системний аналіз змісту ухвали слідчого судді від 24 жовтня 2017 року та протоколу обшуку від 15 листопада 2017 року беззаперечно вказує на те, що вилучене майно не міститься в переліку предметів та документів, які зазначені до відшукання в ухвалі слідчого судді про обшук.

Так, ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на відшукання та вилучення матеріальних носії інформації на яких зафіксовані відомості щодо вилученого майна ТОВ «Форінт», ФОП ОСОБА_10 , ТОВ «Екооілгруп», ТОВ «Інлекс-груп» та щодо ТОВ ТК «ТОП Логістик плюс», «Мітлс МФК», ТОВ «АГНКС Заправка», ТОВ «Енергетик-2016», ТОВ «Складсервіс Україна», ТОВ«Аріоліс», ТОВ «Іско Сервіс», ТОВ «ЖуЛяни торгсервіс», а не будь-яких матеріальних носіїв, які такої інформації не містять.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Більше того, сам по собі факт надання дозволу на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення певних речей та документів, предметів і грошових коштів ще не вказують на те, що вилучені речі, предмети та документи відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України. Зазначене також обґрунтовується тим, що у випадку вилучення майна, яке, за переконанням органу досудового розслідування, містить відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення чи здобуте злочинним шляхом, тощо, він не пізніше наступного робочого дня зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України про його арешт, довівши наявність обставин, визначених ст. 98, ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З доводів скарги слідує, і зазначені обставини не спростовані, що орган досудового розслідування не звертався до слідчого судді з клопотанням в порядку ст. ст. 170-172 КПК України про арешт вилучено під час обшуку 15.11.2017 майна, а відтак останнє має режим тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Отже, за відсутності судового рішення про арешт майна в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України, воно вважається тимчасово вилученим та підлягає негайному поверненню володільцю, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 98, 100, 168, 169, 171, 173, 303, 305, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 повернути ОСОБА_7 його особисті речі, які було вилучено 15.11.2017 під час обшуку у приміщенні слідчого управління фінансових розслідувань та оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 31, каб. 404, а саме:

- мобільний телефон Xiaomi Redmi 4Х 3/32 (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ), з SІМ- картою мобільного оператора "Кyivstar" з номером телефону НОМЕР_3 та з SІМ-картою мобільного оператора «Lifecell» з номером телефону НОМЕР_4 , в чохлі чорного кольору;

- жорсткий диск «Тranscend» на 250Гб сіро-помаранчевого кольору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1