Справа № 296/9611/17
1-кп/296/324/18

Вирок
Іменем України
07 лютого 2018 року м.Житомир
Корольовський районний суд м.Житомира в складі:
головуючої - судді: ОСОБА_1
за участю прокурора: ОСОБА_3
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м.Житомирі, громадянина України, освіта вища, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , судимості не має відповідно ст.89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акта, 19.10.2017 року близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебував поблизу будинку 4/1 по майдану Станишівському в м.Житомирі, де біля першого під`їзду вищевказаного будинку побачив автомобіль марки ВАЗ-2107 у кузові бежевого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 .
В цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що знаходилося у вказаному автомобілі.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, враховуючи сприятливу для нього обстановку, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким не поміченими, відкрив багажник автомобіля, звідки дістав запасне колесо торгівельної марки «Россава», після чого, тримаючи запасне колесо в своїх руках, підійшов до автомобіля свого товариша ОСОБА_6 , поклав вказане колесо на заднє пасажирське сидіння, сів у машину та направився зі своїм товаришем в сторону району Богунії, що знаходиться у м.Житомирі.
В подальшому ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно при собі, місце скоєння злочину залишив, після чого розпорядився ним на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 таємно заволодів чужим майном, чим спричинив ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 600 грн. 00 коп.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.
21.11.2017 року в м.Житомирі між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.471 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачений визнав свою винуватість за вказаною в обвинувальному акті статтею КК України, відшкодував спричинену шкоду. Також вказаною угодою визначено та узгоджено вид та розмір покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.185 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, підтримав угоду, укладену між ним та потерпілою.
Потерпілий в судовому засіданні угоду підтримав та ствердив, що матеріальних вимог до обвинуваченого не має.
Прокурор висловила думку про затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права визначені абзацом 1-4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.І ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом з`ясовано, що потерпілий розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.І ст.473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Суд приходить висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.
При визначені виду та міри покарання винному суд враховує, що обставиною, яка пом"якшує покарання є щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання відсутні.
З врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Речовий доказ, а саме:
Запасне колесо «Россава», яке повернуто на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити останньому;
Автомобіль КІА, який передано ОСОБА_6 , залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1