Номер провадження:1-в/521/461/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «ЧВК№ 74» - ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі, із застосуванням відеоконференції, клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування до неї Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:
До Малиновського районного суду м. Одеси надійшли клопотання засудженої ОСОБА_5 про застосування до неї Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, що відбуває покарання за вироком Ленінського р/с м. Миколаїв від 11.01.2017 року за ч. 1 ст. 309, ст.ст. 71, 72 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік та штрафу у розмірі 850 гривень.

В судовому засіданні засуджена підтримала доводи свого клопотання, та просила його задовольнити.

Прокурор та представник ДУ «ЧВК (№ 74)» вважали за необхідне відмовити засудженій в задоволенні клопотання, оскільки вона не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року на підставі п. «е» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 1996 N 48.

Вивчивши клопотання, вислухавши думку прокурора, представника ДУ «ЧВК (№ 74)» та засудженої, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, встановлені певні вимоги до осіб, які підпадають під дію вказаного Закону.

Згідно п. «е» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 14.11.1996 року амністія не може бути застосована до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.

При вивчені особи засудженої, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджена вироком Ленінського р/с м. Миколаїв від 11.01.2017 року за ч. 1 ст. 309, ст.ст. 71, 72 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік та штрафу у розмірі 850 гривень. Остання раніше судима чотири рази, останній раз 19.12.2013 року Заводським р/с м. Миколаїв за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.ст. 75, 75 КК України звільнена з випробуванням строком на 2 роки, ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаїв від 19.08.2014 року звільнена від відбування покарання на підстав ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що засуджена ОСОБА_5 не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року на підставі п «е» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 14.11.1996 року і тому не підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 9, 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 14.11.1996 року, СУД, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо застосування до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, відмовити.

Ухвала суду, може бути оскаржена, через суд, який ухвалив судове рішення, протягом семи днів з дня її оголошення, а особам, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

С У Д Д Я: ОСОБА_1