Справа № 640/1465/18
н/п 1-кс/640/2490/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
адвоката - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, не одруженого, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, зі слів має 3-ю групу інвалідності, страждає на епілепсію, має доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого, зі слів останній раз в січні 2018 року вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.309 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України строком на 2 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, -
22.03.2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що в ході досудового розслідування, зокрема, встановлено, що ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 маючи умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій), поєднаний з проникненням у житло, 21.06.2016 приблизно о 15.00 годині, діючи за заздалегідь розробленим планом відповідно до якого неповнолітній ОСОБА_9 на сайті знайомств «Mamba.ru», шляхом переписки познайомився із громадянином ОСОБА_13 і в ході спілкування запропонував останньому вступити з ним в інтимні стосунки за грошову винагороду, на що ОСОБА_13 погодився, та домовився з ОСОБА_9 про час і місце зустрічі, а саме: 21 червня 2016 року о 21:00 год. за адресою: АДРЕСА_3 , тобто за місцем свого проживання.
21.06.2016 о 21:45 год. ОСОБА_6 в групі із неповнолітнім ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на невстановленому в ході досудового розслідування автомобілі, під керуванням ОСОБА_6 , прибули за місцем проживання ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_4 , де ОСОБА_9 з метою реалізації злочинного плану, шляхом вільного доступу, проник до квартири АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_13 , де вступив з останнім в статевий зв`язок неприродним способом.
В цей час ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 реалізуючи спільний із ОСОБА_9 та ОСОБА_12 злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та відповідно до відведених їм ролей, маючи при собі предмет, схожий на пістолет та заздалегідь виготовлені службові посвідчення працівників правоохоронних органів України знаходились на сходовому майданчику поруч із квартирою АДРЕСА_6 , очікуючи виходу ОСОБА_9 із вказаної квартири.
Близько о 22.20 год., під час виходу ОСОБА_9 з квартири ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , реалізуючи свої злочинні наміри, підійшли до раніше невідомого їм ОСОБА_13 , який на той час знаходився біля вхідних дверей своєї квартири та діючи умисно, відкрито для потерпілого, із корисливих мотивів усвідомлюючи небезпечність своїх злочинних дій, та бажаючи діяти саме таким чином, представляючись працівниками служби безпеки України, демонструючи при цьому ОСОБА_13 , заздалегідь виготовлені службові посвідчення працівників зазначеного правоохоронного органу, відповідно до яких ОСОБА_12 повідомила неправдиві відомості потерпілому про те, що нібито вона є слідчим, а ОСОБА_10 та ОСОБА_11 працівниками оперативного підрозділу, шляхом вільного доступу проникли до квартири ОСОБА_13 , де дискредитуючи почесне звання працівника правоохоронних органів України, з особливою зухвалістю повалили останнього на підлогу, після чого зв`язали його, використовуючи металеві кайданки, тим самим придушивши волю ОСОБА_13 для надання можливого опору.
Знаходячись у вказаному житловому приміщенні ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_13 за уникнення кримінальної відповідальності пов`язаної з розпустою неповнолітнього ОСОБА_9 надати їм грошову винагороду в сумі 30 000 грн.
Отримавши відмову в наданні вказаної суми грошей ОСОБА_10 приставив правою рукою предмет схожий на пістолет до голови ОСОБА_13 , а ОСОБА_12 реалізуючи спільний із ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів та відповідно до відведеної їй ролі почала вимагати віддати їм ювелірні вироби із золота, а також гроші готівкою в національній та іноземній валюті. При цьому, ОСОБА_10 , з метою отримати бажаного злочинного результату, пригрозив вбивством ОСОБА_13 , у разі відмови останнім віддати їм золоті прикраси та гроші, тобто погрожував застосовуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого. Цю погрозу ОСОБА_13 сприйняв, як реальну і вимушений був вказати місце, де він зберігав гроші в національній валюті.
Впевнившись в тому, що ОСОБА_13 нездатний чинити їм будь-який опір, ОСОБА_6 в групі із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи спільно розробленому злочинному плану та відповідно до відведених їм ролей, умисно, з корисливих мотивів відкрито заволоділи майном, що належить ОСОБА_13 , а саме: готівка в сумі 600 гривень; пластикова картка банку «Ощадбанк» на якій знаходились грошові кошти в сумі 200 гривень; маршрутизатор марки «Netis» WF2419, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4277 від 11.08.2016 становить 205 гривень; набір столового посуду марки «Zepter» на 12 персон в дерев`яному красному ящику, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4277 від 11.08.2016 не визначена, з причини можливості безпосередньо експертом оглянути та дослідити вказаний об`єкт, вартість якого, згідно показань потерпілого ОСОБА_13 становить 4 000 грн..
Заволодівши вказаним майном, що належить ОСОБА_13 на загальну суму 5 005 гривень, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 покинули приміщення квартири АДРЕСА_6 та скориставшись невстановленим в ході досудового розслідування автомобілем під керуванням ОСОБА_6 , з місця вчинення злочину зникли у невідомому напрямку, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд.
Слідчий зазначив, що вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показами потерпілого ОСОБА_13 ; протоколом впізнання потерпілим ОСОБА_13 ; показами свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 .
Слідчий вказав, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання. Прокурор просив не визначати розмір застави, вказуючи на скоєння злочину з застосуванням насильства.
В судовому засіданні захисник просив в задоволенні клопотання слідчого відмовити, посилаючись на недоведеність обґрунтованої підозри, необґрунтованість ризиків, зазначених у клопотанні, наявність міцних соціальних зв`язків та просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні свою винність у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
22.03.2018 о 10 год. 15 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, винним себе не визнав.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Матеріали кримінального провадження, на які посилаються прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона захисту, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_6 : переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Існування зазначених ризиків, окрім особливої тяжкості скоєного кримінального правопорушення, підтверджується даними з матеріалів кримінального провадження про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який не працює та не має офіційних засобів до існування.
Доводи сторони захисту щодо недоведеності встановлених судом ризиків, суд вважає необґрунтованими. Так, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування; незаконний вплив на потерпілих та свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, групи інвалідності та психічного захворювання, на які посилається захисник, хоча і заслуговують на увагу, проте суттєво ризики у кримінальному провадженні не зменшують.
Окрім того, слід зазначити, що доводи сторони захисту щодо недоведеності ризиків є взаємовиключними, оскільки адвокат, стверджуючи про необґрунтованість повідомленої підозри та відсутність ризиків, тобто відсутність взагалі підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу, вважає можливим застосувати до підозрюваного менш суворий вид запобіжного заходу домашній арешт.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_6 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності, даних про особу, враховуючи той факт, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має доходів для існування, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд обирає для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Даних про неможливість перебування ОСОБА_6 в СІЗО через стан здоров"я слідчому судді не надано.
Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, тобто у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства та погрозою його застосування.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)» строком на 29 (двадцять дев`ять) днів - до 19 квітня 2018 року, без визначення застави.
Зобов`язати слідчого відділу СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про тримання під вартою останнього.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Копію ухвали отримав: ________________ 2018 року ___ год. ___ хв.

_______________ ( ОСОБА_6 )