Справа № 405/795/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2018 року cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з вказаною вище скаргою до Ленінського районного суду м. Кіровограда, в обґрунтування якої зазначив, що 19.01.2018 року він подав старшому слідчому в ОВС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 клопотання про визнання його потерпілим по кримінальному провадженню № 0013597 від 09.12.2017 року, оскільки вважав себе потерпілим по вказаному кримінальному провадженню, проте слідчим йому було відмовлено в задоволенні зазначеного клопотання, про що 26.01.2018 року винесено відповідну постанову, з якою заявник не погоджується.

Заявник у судове засідання з`явився, надав пояснення, відповідно до яких скаргу підтримав та просив задовольнити.

Слідчий надав пояснення, згідно з якими скаргу не визнав, в її задоволенні просив відмовити.

Заслухавши заявника та слідчого, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Як вбачається з оскаржуваної постанови слідчого, об`єктивних даних, що підтверджували б наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, не встановлено, проти чого, на пояснення слідчого, під час розгляду скарги у судовому засіданні не заперечував й сам заявник, що ним не було надано слідчому відповідних матеріалів, які б свідчили про завдання моральної, фізичної або майнової шкоди.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у відмові у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Разом з тим, слідчим суддею відзначається, що відповідно до ч. 2 ст. 305 КПК України слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Крім того, з урахуванням положень чинного КПК України заявник не позбавлений права обґрунтувавши клопотання, звернутися до слідчого з клопотанням про визнання його потерпілим по даному кримінальному провадженню.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу (ч. 1 ст. 307 КПК України).

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про відмову у задоволенні скарги (п.4 ч. 2 ст. 307 КПК України).

Виходячи з викладеного, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги заявника.

Керуючись ст.ст. 3, 24, 303-307, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим відмовити.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_5