ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/5773/17
Провадження № 1-в/210/58/18

"13" березня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривому Розі в режимі відеоконференції (дистанційного судового провадження) з приміщенням Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)», заяву засудженого ОСОБА_3 , про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,

учасники кримінального провадження, які беруть участь у розгляді заяви: прокурор ОСОБА_4 , представник КВК № 80 ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про застосування «Закону України Про амністію у 2016 році».
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування амністії та просив задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви, оскільки він не є суб`єктом амністії у відповідності до Закону України «Про амністію у 2016 році».
Заслухавши пояснення засудженого, думку представника адміністрації Криворізької ВК №80, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що клопотання необґрунтоване і задоволенню не підлягає із наступних підстав.

07 вересня 2017 року вступив в силу Закон України №1810-VIIІ від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році».
Амністія - це повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили (ст. 1 Закону України Про застосування амністії в Україні).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.

Згідно ст. 11 ЗУ « Про амністію у 2016 році» рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
Відповідно до п. 3 ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» Амністія не може бути застосована до: б) осіб, яким смертну кару в порядку помилування замінено на позбавлення волі, і до осіб, яких засуджено до довічного позбавлення волі; в) осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії; г) осіб, яких засуджено за злочини проти основ національної безпеки України, терористичний акт, бандитизм, умисне вбивство при обтяжуючих обставинах; д) осіб, яких засуджено за злочин або злочини, що спричинили загибель двох і більше осіб; е) осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.
Законом про амністію можуть бути визначені й інші категорії осіб, на які амністія не поширюється.
Згідно ст. 9 (в) Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий злочин або особливо тяжкий злочин.

З матеріалів особової справи засудженого за № 52-М-16 вбачається, що ОСОБА_3 04 грудня 2015 року був засуджений Сватівським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання у вигляді 2 (двох) місяців позбавлення волі та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Також, 19 березня 2015 року ОСОБА_3 був засуджений Сватівським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1,3 ст. 75 КК України був звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком у 2 роки 6 місяців, проте один з епізодів, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого ОСОБА_3 відбуває покарання, вчинено в квітні 2015 року, тобто в період іспитового строку за вироком від 19 березня 2015 року.
З вищевказаного вбачається, що на ОСОБА_3 розповсюджуються обмеження, визначені ст. 9 Закону України «Про амністію в 2016 році», що виключає можливість застосування до останнього Закону України «Про амністію у 2016 році».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява засудженого ОСОБА_3 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 537-539 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».
Ухвала може бути оскарженої до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст складено 16 березня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_1