Справа № 215/5473/17
1-кп/215/248/18
У Х В А Л А

05 березня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м.Кривому Розі в Дніпропетровській області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,
Учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3 .
Захисника ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 обвинувачується в кримінальних правопорушеннях проти власності.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 заявили письмове клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з покладенням на обвинуваченого процесуальних обов`язків. Вказують, що на даний час свідки допитані, обвинувачений ОСОБА_8 вину у скоєні злочинів визнав у повному обсязі, тому відсутні ризики, які свідчать про необхідність подальшого тримання під вартою ОСОБА_3 . Обвинувачений раніше не судимий, має малолітню дитину на утриманні. Прокурор заперечує проти заявленого клопотання, зазначивши, що визнання вини обвинуваченим не є підставою для звільнення з під варти, тому як ризики впливу на свідків в іншому кримінальному провадженні залишилися.
Вислухавши учасників кримінального провадження, суд вважає необхідним задовольнити клопотання захисту, змінити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Згідно ст.331 ч.1-2 КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Обвинуваченому ОСОБА_9 ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.11.2017р обрано запобіжний захід тримання під вартою. Підставою для обрання виключного запобіжного заходу слугували наявні ризики, що обвинувачений може впливати на потерпілих та свідків обвинувачення, здійснити нове правопорушення та ухилитися від явки до суду.
Згідно правових позицій Європейського суду з прав людини, викладеними за розглянутими справами: «Шалімов проти України», «Боротюк проти України», «Харченко проти України», слідує, що:
- відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції по закінченню деякого часу саме тільки наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для тримання під вартою, та судові органи повинні вказати інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані судами ;
- продовження утримання під вартою може бути виправданим по тій чи іншій справі лише при наявності специфічних ознак того, що цього вимагають справжні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, мають перевагу над правилом поваги до особистої свободи;
- особа, обвинувачувана у правопорушенні, повинна бути звільнена, якщо держава не доведе існування «відповідних і достатніх» підстав для подальшого утримання під вартою. Щоб дотримати ці вимоги, судові органи мають дослідити всі факти «за» і «проти» існування реального суспільного інтересу, який, при належному обліку принципу презумпції невинності, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях, за якими вони відмовляють у задоволенні клопотання про звільнення;
- існування обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину спочатку може виправдовувати утримання під вартою, ... але ... тяжкість звинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів утримання під вартою»;
- при цьому існує презумпція на користь звільнення з - під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними». У всіх випадках, коли ризикам ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою інших запобіжних заходів, обвинувачений повинен бути звільнений.
Враховуючи, що на момент розгляду клопотання в даному кримінальному провадженні допитані потерпілі, свідки, обвинувачений визнав себе винним за вказаним обвинуваченням, тобто ризики за якими йому було обрано запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні тримання під вартою, відпали.
Суд вважає, що є достатні підстави для зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. Обвинувачений має постійне місце проживання та на утриманні малолітню дитину 2015 року народження.
З метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає необхідним, застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, поклавши на ОСОБА_10 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України: в період часу з 20.00год. до 07.00год. не залишати місце постійного перебування, прибувати до Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпопетровської області, повідомляти про зміну свого місця проживання з адреси: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст.177, 179, 331 КПК України, суд -

Клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт строком на 60 днів тобто до 03 травня 2018року.
Обвинуваченого ОСОБА_3 негайно звільнити з-під варти в залі судового засідання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) В період часу з 20:00 години до 07.00 години не залишати місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду, за виключенням робочого часу, у разі працевлаштування;
2) Прибувати до Тернівського районного суду м.Кривого Рогу за першою вимогою;
3) Повідомляти суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання з адреси: АДРЕСА_1 на іншу адресу;
Попередити обвинуваченого ОСОБА_3 , що в разі невиконання обов`язків, покладених судом, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електроні засоби контролю.
Ухвалу про застосування домашнього арешту направити органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.
Контроль за виконанням обвинуваченим ОСОБА_11 домашнього арешту покласти на Тернівське ВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області та Криворізьку місцеву прокуратуру №2.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому після її оголошення.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає .

СУДДЯ: