Провадження № 11-кп/792/334/18
Категорія: ч.1 ст.187 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004628 від 06 липня 2017 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 04 грудня 2017 року,

у с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 04 грудня 2017 року,

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Хмельницького, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не має судимостей,

визнаний винуватиим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, та призначено йому покарання за ч.1 ст.187 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишено попередній тримання під вартою.

Речові докази: золотий ланцюжок та підвіску, жіночу сумку, гаманець та мобільний телефон «Леново К10а40» із стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «Київстар» залишено потерпілій ОСОБА_9 за належністю.

Стягнуто з ОСОБА_7 у прибуток держави судові витрати в розмірі 593 грн. 22 коп..

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

У задоволенні вимог про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

За вироком суду, близько 00 години 04 хвилини 06 липня 2017 року ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік будинку № 9 по провулку Проскурівського підпілля у місті Хмельницькому, з метою заволодіння чужим майном застосував до ОСОБА_9 насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, напав на останню, а саме: обігнавши потерпілу ОСОБА_9 , повернувся до неї обличчям та завдав один удар кулаком правої руки в область носа, спричинивши їй закритий перелом кісток носа зі зміщенням уламків, поверхневу рану м`яких тканин носа, що за своїм характером відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Від отриманого удару потерпіла впала на землю, а ОСОБА_7 в цей час притримуючи правою рукою ОСОБА_9 , щоб подолати можливий опір, відкрито заволодів з шиї потерпілої золотим ланцюжком вагою 2,51 г 585-ї проби вартістю 1 504,85 грн., з золотою підвіскою «хрестик» вагою 1,57 г 585-ї проби вартістю 941,28 грн.

Після цього ОСОБА_7 з метою подолання опору завдав два удари кулаком лівої руки в область голови потерпілої, спричинивши ОСОБА_9 крововиливи слизової оболонки верхньої і нижньої губи зліва, поверхневу рану слизової оболонки нижньої губи зліва, поверхневу рану м`яких тканин тильної поверхні 1-го пальця правої кисті, що за своїм характером відносяться до легкого тілесного ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, та відкрито викрав жіночу сумку коричневого кольору, вартістю 405 грн., в якій знаходилися жіночий гаманець червоного кольору, вартістю 477,78 грн. та мобільний телефон марки «Леново К10а40» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 2 340 грн., в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , який матеріальної цінності не представляє, на рахунку якого коштів не було, покинув місце події.

Таким чином, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, ОСОБА_7 відкрито викрав у ОСОБА_9 майно загальною вартістю 5 668,91 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив застосувати до нього положення ст.ст.69, 75 КК України, призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено законом та звільнити від його відбування з випробуванням.

Указував, що вину визнав, щиро розкаявся та просив звернути увагу на стан його здоров`я, характеристику особи, сімейний стан.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просила змінити вирок суду відносно ОСОБА_7 та пом`якшити призначене йому покарання.

Посилалась на те, що при призначенні покарання суд першої інстанції не врахував всі вимоги ст.65 КК України. Покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості вчинення кримінального правопорушення та особі засудженого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується.

На думку захисника, суд першої інстанції необґрунтовано зазначив у вироку про те, що розкаяння обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення не є обставиною, яка пом`якшує йому покарання. Тим самим, суд порушив ст.414 КПК України, визначив ОСОБА_7 дуже суворе покарання, яке підлягає пом`якшенню.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційних скарг; обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні скарги, з викладених у них мотивів; заперечення потерпілої ОСОБА_9 та прокурора проти її задовлення; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу за обставин, які викладені у вироку, ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованим та в апеляційних скаргах не оспорюється.

При призначенні покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом першої інстанції обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , не встановлено. Не встановлено їх і апеляційним судом.

Щире каяття обвинуваченого ОСОБА_7 суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги як пом`якшуючу обставину, оскільки останній вину у вчиненому злочині визнав лише в судових дебатах. Невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину під час досудового розслідування та судового розгляду суд розцінив як намагання ОСОБА_7 уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , не було встановлено.

На думку колегії суддів, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом враховано, що відповідно до ст.12 КК України, злочин за ч.1 ст.187 КК України відноситься до тяжких злочинів, завдана шкода не була відшкодована.

З огляду на викладене, обставин, які зазначені у апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 щодо пом`якшення покарання, не знайдено.

Беручи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину, особу винного, колегія суддів приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі.

При цьому місцевий суд обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.1 ст.187 КК України без застосування положень ст.ст.69, 75 КК України.

Таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів не знаходить підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`якого із передбачених санкцією ч.1 ст.187 КК України покарання, а також для застосування ст.75 КК України, враховуючи при цьому характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Отже, колегія суддів не вбачає неправильного застосування кримінального закону, істотних порушень норм кримінального процесуального закону та невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, які б потягнули зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, уважає його законним і обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 04 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому її копії.
Судді: /підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .