Справа №: 398/2194/16-к
провадження №: 1-кп/398/80/18
ВИРОК
Іменем України
"07" лютого 2018 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії кримінальне провадження № 0001029 від 18.12.2015 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Архангельськ, Російської Федерації, громадянина України, військовозобов`язаного, з базовою вищою освітою, не працюючого, працездатного, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження за таких обставин.

Так, 18 грудня 2015 року близько 15 години 00 хвилин, керуючи автомобілем ЗАЗ Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у світлу пору доби поза межами населеного пункту на автодорозі Олександрія - Приютівка, зі сторони селища Приютівка в напрямку міста Олександрії на території Олександрійського району Кіровоградської області, грубо порушуючи вимоги лінії дорожньої розмітки 1.1, п.п. 10.1 та п. 14.2 в) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) (лінія 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до магістралей. Лінії 1.1 та 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється, п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним, і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, п. 11.3 Виїзд на смугу зустрічного руху можливий винятково для обгону й об`їзду перешкоди, при цьому водії зустрічного транспорту мають перевагу. Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані), не впевнившись в безпечності маневру, здійснив обгін попутного транспортного засобу, для чого змінив напрямок свого руху та виїхав на смугу зустрічного руху, по якій в подальшому продовжив рух.

ОСОБА_5 , рухаючись по смузі зустрічного руху, проявляючи особисту неуважність та безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки руху, позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, при цьому порушуючи вимоги п.п.1.5,2.3 (б,д) ПДР, (п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну ..., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), виявивши попереду себе автомобіль ВАЗ 211040, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який рухався по своїй смузі руху у зустрічному для ОСОБА_5 напрямку, останній невірно відреагував на зміну дорожньої обстановки та допустив зіткнення з останнім.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ВАЗ 211040, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи №61 від 10.02.2016 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому правого наколінника, рани лоба справа, саден лівого передпліччя, грудної клітини, крововиливів грудної стінки, які в комплексі відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, визнав повністю і суду пояснив, що має 5 років водійського стажу. 18.12.2015 року о 15 годині він керував автомобілем ЗАЗ Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись на автомобілі у світлу пору доби поза межами населеного пункту на автодорозі Олександрія - Приютівка зі сторони селища Приютівка в напрямку міста Олександрія на території Олександрійського району Кіровоградської області, здійснив маневр, щоб обігнати грузовий автомобіль, який їхав попереду. Видимість була нормальна, проте зустрічного автомобіля, яким керував потерпілий він не помітив, а тому сталось зіткнення. Удар прийшовся по лівій частині його автомобіля та передній частині автомобіля потерпілого. Позов прокурора на відшкодування витрат для лікування потерпілого визнав у повному обсязі, позов потерпілого ОСОБА_7 визнав частково на суму 5 000 грн., оскільки він не працює та має на утриманні двох малолітніх дітей. Не відшкодував заподіяну шкоду, оскільки має незадовільний матеріальний стан, у тому числі й тому, що його автомобіль значно пошкоджений в результаті ДТП, а він використовував його в роботі. В судових дебатах зазначив, що кається у вчиненому, повідомив, що вчинив ненавмисно, усвідомив свої дії та зараз дуже обережно керує автомобілем. Просив не призначати йому додаткове покаранняу виді позбавлення права керувати транспортним засобом, оскільки він має намір працевлаштуватись і в роботі йому потрібно керувати автомобілем, інакше він буде позбавлений можливості працювати.

За згодою учасників судового провадження, суд в силу ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи та фактичних даних, які ніким не оспорюються, крім обставин, що стосуються цивільного позову. Наслідки передбачені вказаною статтею учасникам судового провадження роз`яснені та зрозумілі.

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд на підставі вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також думку потерпілого ОСОБА_7 про призначення покарання.
Обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, в момент дорожньо-транспортної пригоди в стані алкогольного сп`яніння не перебував, за місцем колишньої роботи торгівельного представника ТОВ «ГАЛА-ТОРГ» характеризується позитивно, за висновками досудової доповіді, наданої органом пробації, результати оцінки правопорушника показали низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені.

Потерпілий ОСОБА_7 висловив думку щодо покарання, що каяття обвинуваченого по справі не є щирим, він не підтримав та не допоміг йому після ДТП та хоче відбутись мінімальним покаранням. Зазначив, що покарання не повинно бути мінімальним.
Враховуючи викладені обставини, а також те, що обвинувачений має намір працевлаштуватись, що пов`язане з керуванням транспортними засобами, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді штрафу, проте не в мінімальному розмірі, а також без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію в 2016 році" № 1810-УІІІ від 22.12.2016 року, та звільнити його від кримінальної відповідальності, мотивуючи це тим, що ОСОБА_5 вчинив злочин, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, має на утриманні малолітніх дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно яких не позбавлений батьківських прав.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника та не заперечив щодо застосування до нього Закону України "Про амністію в 2016 році".

Прокурор не заперечила проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі Закону України "Про амністію в 2016 році", оскільки обвинувачений скоїв злочин, який не є особливо тяжким та має на утриманні двох малолітніх дітей.

Заперечень від преставника потерпілого ОСОБА_10 щодо застосування амністії не надійшло.

Згідно п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію в 2016 році" № 1810-УІІІ від 22.12.2016 року підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі, на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України та особи, визнані винними у вчинені необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України та на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років і відносно яких не позбавлені батьківських прав.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, має на утриманні двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно яких не позбавлений батьківських прав, тому суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі Закону України "Про амністію в 2016 році" № 1810-УІІІ від 22.12.2016року.

Клопотань про обрання запобіжного заходу на час апеляційного оскарження не надійшло, підстав для його обрання не вбачається.
Цивільний позов прокурора про стягнення вартості витрат на лікування потерпілого від злочину в сумі 10760,76 грн. слід задовольнити в повному обсязі та необхідно стягнути з обвинуваченого.
По справі потерпілим ОСОБА_7 заявлений позов про стягнення моральної шкоди в сумі 100000 грн. Позов мотивано тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав значні тілесні ушкодження, тривалий час лікувався. Його автомобілю спричинено механічних пошкоджень, що унеможливлюють його подальше використання та збитки від цього становлять 80 591,39 грн. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що зазнав фізичного болю та страждань внаслідок ушкодження здоров`я, що підтверджується епікризом №37 Олександрійської ЦРЛ. Він переніс 2 операції та навіть після інтенсивного лікування його турбує головний біль, болі в коліні, ногах, спині та грудній клітці, через що він не може нормально рухатись та повноцінно спати. Враховуючи характер професійної діяльності, а він є лікарем Олександрійської ЦРЛ, яка вимагає постійного напруженого спілкування з великою кількістю хворих, необхідністю тривалого сидіння за робочим столом, він вимушений робити часті перерви в роботі для відпочинку через посилення розладів здоров`я. А це вимагає докладання додаткових фізичних та психологічних зусиль для виконання професійних обов`язків лікаря. Тривалий час він перебував на лікарняному та не мав змоги працювати, на лікування спрямовані значні кошти бюджету, що спричиняло йому значні труднощі. Внаслідок пошкодження автомобіля він був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя та укласти договір оренди іншого транспортного засобу та оплачувати користування ним.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що працює лікарем невропатологом в Олександрійській ЦРЛ та протягом останніх 13 років знає ОСОБА_7 , знає про ДТП у 2015 році за його участю та лікувала його. Пояснила, що потерпілий отримав травму головного мозку, його часто турбує головний біль, були порушені фази сну, що до цього в нього не спостерігалось. Після отриманих ушкоджень ОСОБА_7 став не таким активним, він швидко втомлюється, фон настрою знизився, йому постійно потрібна корекція, в тому числі психологічна, слід приймати лікування приблизно щокварталу. Погіршення стану здоров`я вплинуло на те, що він як лікар не може в повному обсязі як до ДТП надавати допомогу пацієнтам.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що працює старшою медичною сестрою фізіотерапевтичного відділення Олександрійській ЦРЛ та протягом останніх 16 років знає ОСОБА_7 , знає про ДТП у 2015 році за його участю та з третього дня після пригоди надавала медичну допомогу. Їй відомо, що ОСОБА_7 після виписки майже рік лікувався, це були обезболюючі процедури, його постійно турбує фізичний біль, його емоційний стан погіршився.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що працює медичною сестрою кабінету інфекційних захворювань Олександрійського ЦРЛ та протягом останніх 2 років 6 місяців працює безпосередньо з ОСОБА_7 , знає про ДТП у 2015 році за його участю. Після пригоди ОСОБА_7 приймає обезболюючі препарати, його стан здоров`я погіршився та він змушений робити перерви після тривалого сидіння, вставати, щоб походити. У нього знизилась працездатність, внаслідок чого йому складно виконувати попередній обсяг робіт.
Обвинувачений визнав позов потерпілого частково в сумі 5000 грн.
Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Разом з позовом потерпілим надано довідки про отримане лікування Олександрійської ЦРЛ №37 від 11.02.2016 року, №71 від 16.03.2016 року, епікриз №37 про перебування ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні з 04.01.2016 року по 20.01.2016 року, довідку про заробітну плату ОСОБА_7 за період з липня по грудень 2015 року, копію договору оренди легкового автомобіля від 01 березня 2016 року, які суд приймає до уваги як докази того, що потерпілий ОСОБА_7 дійсно переніс моральні та фізичні страждання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя.
На підставі викладеного, суд враховує, що потерпілий ОСОБА_7 дійсно переніс моральні та фізичні страждання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 18.12.2015 року та отриманням ним тілесних ушкоджень, та повинен був докладати додаткових зусиль для організації свого життя у зв`язку із пошкодженням його транспортного засобу та отриманням ним тілесних ушкоджень, необхідністю знаходитися на стаціонарному лікуванні, витрачати на лікування кошти, а також погіршенням працездатності та неможливістю в подальшому в повній мірі виконувати функціональні обов`язки лікаря, а також вести такий спосіб життя як до події злочину.
З урахуванням обставин справи, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов потерпілого про стягнення моральної шкоди частково в розмірі 30000 грн. та стягнути вказану суму з обвинуваченого.
Судові витрати в сумі 2942,40 грн. за проведення інженерно-транспортних експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368 - 371, 373-375, 392, 394 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.
Звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбуття покарання, призначеного даним вироком суду, на підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію в 2016 році" № 1810-УІІІ від 22.12.2016 року.

Запобіжний захід на час апеляційного оскарження не обирати.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення інженерно-транспортних експертиз в сумі 2942 грн. 40 коп.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь місцевого бюджету Олександрійської районної державної адміністрації витрати, понесені Олександрійською центральною районною лікарнею на лікування потерпілого ОСОБА_7 у розмірі 10760 грн.76 коп.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 грн.

Речові докази:

-автомобіль ВАЗ 211040, реєстраційний номер НОМЕР_2 , - залишити власнику ОСОБА_7 ,

-автомобіль ЗАЗ Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , - залишити власнику ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя