Справа № 473/148/17
Номер провадження1-кп/473/57/2017
ВИРОК
іменем України
"29" листопада 2017 р. . м.Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

учасники процесу:

прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачений (цивільний відповідач) ОСОБА_7 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 ,

потерпіла (цивільний позивач) ОСОБА_9 ,

представник потерпілої адвокат ОСОБА_10 ,

представник цивільного відповідача ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000199 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець смт.Веселинове, Миколаївської області, з середньою освітою, не одружений, має неповнолітню дитину, працює водієм ТОВ Дружба, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2016 року близько 14 години 50 хвилин в с.Олександрівка Вознесенського району, Миколаївської області водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ 1105» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Генерала Подзігуна зі сторони м.Южноукраїнськ у напрямку м.Вознесенськ зі швидкістю близько 71-74 км/год.

В районі перехрестя з вул.Гагаріна водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п.2.3 «б», 12.4, 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме: проявив неуважність до дорожньої обстановки, не стежив за її змінами, не контролював рух свого транспортного засобу, хоча зобов`язаний був постійно його контролювати і мав таку можливість, у населеному пункті рухався зі швидкістю більше 60 км/год., при виявлені перешкоди в русі, не зменшив швидкість аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_12 , який перебігав проїжджу частину вулиці Генерала Подзігуна у невстановленому для переходу місці зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «ЗАЗ 1105», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 - від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №221 від 12 вересня 2016 року, смерть ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала від відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливом під м`які мозкові оболонки, що підтверджується результатами розтину трупа та судово-гістологічним дослідженням кусочків органів від трупа. Із акту судово-токсикологічного дослідження №3711 на ім`я ОСОБА_12 1978 р.н. виявлено етиловий спирт в концентрації в крові - 3.8 проміле, в сечі - 3.8 проміле, що відповідає тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння по даним офіційних таблиць.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №1124 від 19.12.2016 року дії водія автомобіля «ЗАЗ 1105», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 , передуючи ДТП, сукупно не відповідали п.п.12.4, 12.3 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з ДТП, що наступило.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину за пред`явленим обвинуваченням визнав частково та пояснив, що в який день і місяць в 2016 році він не пам`ятає, сталося ДТП, однак це була субота. Вказав, що дата і час, зазначені в обвинувальному акті співпадають з тією датою, коли справді була подія ДТП. Він керував автомобілем та рухався із м.Южноукраїнськ зі швидкістю 60-65 км/год., але не 72 км/год. як зазначено в обвинувальному акті, в напрямку м.Вознесенськ. В центрі смт.Олександрівки на дорогу вибігла людина та сталося ДТП. Чоловік вибіг через дорогу у непередбаченому для цього місці, не подивився наліво та направо і намагався широкими кроками нібито перестрибнути дорогу, рухаючись зліва направо, рухався той рівно. Він відразу почав гальмувати, однак чоловік вибіг миттєво. Пішохода він побачив на відстані 10-20 метрів. Удар стався правою стороною автомобіля, коли чоловік вже майже закінчував перебігати дорогу. Повернути вліво чи вправо у нього не було можливості через зустрічний автомобіль та через те, що все узбіччя центру Олександрівки по обох боках дороги було зайнято фурами далекобійників та військовою технікою. На дорозі була суцільна лінія, пішохідної доріжки не було. Обвинувачений вказав, що потерпілій було надано 5000 грн., про що є розписка в справі. Просив стягнути на користь потерпілої спричинену матеріальну та моральну шкоду із врахуванням вимог розумності.

Представник цивільного відповідача страхової компанії «Оранта» ОСОБА_11 позов в частині, пред`явленій до ПАТ «НАСК», щодо спричиненої в результаті ДТП потерпілій ОСОБА_9 матеріальної і моральної шкоди - визнав повністю.

Потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що їй зателефонував сусід та повідомив, що якогось Талпу збив автомобіль. Приїхавши на місце ДТП, вона побачила що її син лежав мертвий, автомобіль стояв на відстані 30-40 метрів від тіла. З правого боку у автомобіля було розбите скло. Вказала, що з метою відшкодування шкоди тітка обвинуваченого передала їй 5000 грн. Пояснила, що її син проживав разом із нею, він випивав, однак не був алкозалежним. В той день вона його не бачила, оскільки поїхала в м.Южноукраїнськ. Просила обвинуваченого покарати в тих межах, як у своїх дебатах зазначив прокурор та сягнути шкоду, завдану злочином.

Клопотань про допит свідків очевидців ДТП сторони провадження не заявляли.

Обставини вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, окрім показів самого обвинуваченого та потерпілої, також підтверджуються фактичними даними, які містяться в документах та висновках експертиз, наданих стороною обвинувачення.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000199 (а.к.п.88) 13.08.2016 року близько 14-50 год. на вул.Генерала Подзігуна в районі перехрестя з вул.Гагаріна в с.Олександрівка Вознесенського району, Миколаївської області стялася ДТП (наїзд на пішохода) за участю автомобіля «ЗАЗ 1105» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. Внесено до ЄРДР 13.08.2016 року з кваліфікацією правопорушення за ч.2 ст.286 КК України.

13.08.2016 року о 18.20-19.20 год. було проведено огляд місця події і відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.08.2016 року (а.к.п.89-106) з схемою фотаблицею до нього (а.к.п.105-109) в с.Олександрівка, Вознесенського району, вул.Г.Подзігуна перехрестя з вул.Гагаріна. Погодні умови ясно, без опадів, нерегульоване перехрестя, горизонтальна ділянка, середньозернисте асфальтобетонне сухе покриття. Автомобіль «ЗАЗ 1105», д.н. НОМЕР_1 має зовнішні пошкодження - потертості переднього бампера, відлам рами номерного знаку, розбите скло передньої правої бокової фари, розлом декоративної накладки бампера, потертості рамки, розбиття лобового скла справа, розбите праве дзеркало заднього виду. Також в протоколі було зафіксовано місце розташування трупу та тілесні ушкодження, виявлені на ньому.

Згідно з постановою про визнання речовими доказами від 13.08.2016 року (а.к.п.110) автомобіль «ЗАЗ 1105» реєстраційний номер НОМЕР_1 було визнано речовим доказом та залишено на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області.

На підставі постанови про призначення судово-медичної експертизи від 13.08.2016 року (а.к.п.111) було призначено судово-медичну експертизу трупу ОСОБА_12 та відповідно до висновку експерта №221 від 12.09.2016 року (а.к.п.112-116):

1. смерть ОСОБА_12 настала від відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливом під м`які мозкові оболонки. Смерть могла наступити за 2-3 доби до розтину трупа (експертизу розпочато 15.08.2016 року).

2. при судово-медичній експертизі трупа виявлено: на склепінні черепа в ділянці луски правої скроневої кістки та луски потиличної кістки справа вдавлений фрагментарний перелом, від вищевказаного перелому відходять три тріщини на піраміду правої скроневої кістки, задню черепну ямку та передню черепну ямку з крововиливом під м`які мозкові оболонки, крововилив в м`яких покровах голови з внутрішньої поверхні в скронево-тімені ділянці справа. Осколкові переломи медіальної та латеральної кісточок (лодижок) лівих малогомілкової та великогомілкової кісток з пошкодженням суглобової сумки з саднами в ділянці лівої гомілки. Садна в ділянці лоба справа та зліва, в ділянці лівої вилиці, в ділянці підборіддя справа, на правій боковій поверхні тулубу від пахвинної ділянки до здухвинної ділянки, в ділянці правого плеча від плечового суглобу до ділянки ліктя по задній поверхні, в ділянці тильної поверхні правої та лівої кисті. Тілесні ушкодження виникли від дії тупого, тупих, предмета, предметів як обмеженою так і необмеженою контактуючою поверхнею. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, пункт 2.1.3.Б. перелами кісток склепіння та основи черепа з крововиливом під м`які мозкові оболонки, крововиливом в м`яких покровах голови з внутрішньої поверхні відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя (в даному випадку є смертельними). Згідно пункту 2.2.1. осколкові переломи медіальної та латеральної кісточок (лодижок) лівих малогомілкової та великогомілкової кісток з пошкодженням суглобової сумки з саднами в ділянці лівої гомілки відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості по ознаці відсутності небезпеки для життя та довготривалого розладу здоров`я. Згідно пункту 2.3.5. садна в ділянці лоба справа та зліва, в ділянці лівої вилиці, в ділянці підборіддя справа, на правій боковій поверхні тулубу від пахвинної ділянки до здухвинної ділянки, в ділянці правого плеча від плечового суглобу до ділянки ліктя по задній поверхні, в ділянці тильної поверхні правої та лівої кисті відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

3. Тілесних ушкоджень, які вказували що був переїзд тіла при судово-медичній експертизі трупа не виявлено.

4. Враховуючи наявність осколкових переломів медіальної та латеральної кісточок (лодижок) лівих малогомілкової та великогомілкової кісток з пошкодженням суглобової сумки з саднами в ділянці лівої гомілки - потерпілий в момент ДТП міг находитись в вертикальному положенні (стояти, іти, бігти). Найбільш вірогідно первинний удар автомобіля був в ділянку лівої гомілки. В момент ДТП потерпілий міг знаходитись до транспортного засобу як лівою поверхнею тіла, так і обличчям, на що вказує розташування саден на лівій гомілці.

5. Між переломами кісток склепіння та основи черепа з крововиливом під м`які мозкові оболонки, крововиливом в м`яких покровах голови з внутрішньої поверхні та настанням смерті є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

6. Тілесні ушкодження виникли в момент ДТП за короткий проміжок часу.

7. Із акта судово-токсикологічного дослідження №3711 на ім`я ОСОБА_12 , 1978 р.н. виявлено етиловий спирт в концентрації в крові - 3,8 %о; в сечі - 3,53 %о., що відповідає тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння по даним офіційних таблиць.

Згідно заяви про залучення до провадження як потерпілої від 19.08.2017 року (а.к.п.144) ОСОБА_9 просила визнати її потерпілою у кримінальному провадженні за фактом ДТП, внаслідок якої загинув її син ОСОБА_12 .

На підставі постанови слідчого від 15.08.2016 року (а.к.п.146) було призначено судово-автотехнічну експертизу по дослідженню технічного стану автомобіля «ЗАЗ 1105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно висновку якої №09-1-598 від 20.09.2016 року (а.к.п.149-153) - на момент ДТП ходова частина, рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля «ЗАЗ 1105» р.н. НОМЕР_1 перебували в працездатному стані та не мали невідповідностей вимогам ПДР України і ДСТУ 3649:2010 щодо технічного стану транспортних засобів, які б могли виникнути до ДТП та вплинути на його рух.

На підставі постанови від 15.08.2016 року (а.к.п.154) слідчим було призначено транспортно-трасологічну експертизу, згідно висновку якої №09-1-597 від 23.09.2016 року (а.к.п.157-164) - автомобіль «ЗАЗ 1105» р.н. НОМЕР_1 контактував з перешкодою (тілом пішохода) передньою правою частиною автомобіля, а саме: правою фарою головного світла, дефлектором капоту, правою частиною вітрового скла, правою стійкою вітрового скла. Наїзд автомобіля «ЗАЗ 1105» р.н. НОМЕР_1 на пішохода відбувся в межах смуги руху в напрямку м.Вознесенськ до розташування осипу скла, визначеного на схемі позицією №8, при цьому під час наїзду автомобіль знаходився на траєкторії, визначеної слідами гальмування, зафіксованих в схемі позицією №2, за умови їх приналежності даному автомобілю. Більш точно встановити де саме відносно меж проїзної частини (в цифровому значенні) стався наїзд на пішохода, не є можливим через відсутність сукупності достатньої кількості ознак, за якими можна визначити дане місце наїзду.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 01.12.2016 року (а.к.п.165-167) із схемою до протоколу слідчого експерименту (а.к.п.168-169) та фототаблицею до нього (а.к.п.170-171), - на вул.Генерала Подзігуна в районі перехрестя з вул.Гагаріна в с.Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області ОСОБА_7 пояснив, що 13.08.2016 року близько 14.50 год. він керував автомобілем «ЗАЗ-1105» р.н. НОМЕР_1 (який належить чоловіку його тітки ОСОБА_13 ) по вул.Генерала Подзігуна. Рухався він зі сторони м.Южноукраїнськ в бік м.Вознесенськ зі швидкістю близько 60-65 км/год. у своїй смузі для руху. В районі перехрестя з вул.Гагаріна він побачив, що справа на узбіччі стояли вантажні автомобілі, а зліва на узбіччі знаходилась військова техніка (вантажні автомобілі УРАЛ та чотирьохвісні тягачі). Виїжджаючи на перехрестя ОСОБА_7 побачив, як зліва по напрямку його руху перпендикулярно його руху із-за задньої частини військового тягача вибіг чоловік, але добігши до середини проїжджої частини (на дорожній розмітці) він призупинився, при цьому подивився в його бік і знову розпочав біг (крупними шагами наче хотів перестрибнути смугу). На що ОСОБА_7 одразу прийняв міри гальмування і його автомобіль посунувся юзом, але із-за раптовості виходу пішохода на смугу його руху наїзду на нього уникнути не вдалось. ОСОБА_7 ще додав, що ліворуч уникнути зіткнення не міг, так як по зустрічній смузі назустріч йому рухався легковий автомобіль (марку він не пам`ятає). Контактування відбулось передньою правою частиною його автомобіля із правою стороною тулубу пішохода. Від удару пішохода відкинуло на праве узбіччя. Після зупинки автомобіля ОСОБА_7 одразу вибіг до пішохода, який ще дихав і він одразу зателефонував до швидкої медичної допомоги та повідомив про подію. По приїзду швидкої медичної допомоги медичні працівники констатували смерть пішохода. Потім ОСОБА_7 було запропоновано показати на проїжджій частині вул.Генерала Подзігуна місце наїзду на пішохода ОСОБА_12 відносно сліду гальмування, який був зафіксований у схемі до протоколу огляду місця ДТП. Як показав ОСОБА_7 (а саме виставив автомобіль на сліді гальмування, який було нанесено крейдою), місце наїзду розташоване на проїжджій частині вул.Генерала Подзігуна на відстані 24,6 м від початку сліду гальмування правих коліс його автомобіля у напрямку м.Вознесенськ на відстані 1,8 м до правого краю проїжджої частини у смузі руху від м.Южноукраїнськ у напрямку м.Вознесенськ. При цьому боковий інтервал автомобіля до правого краю проїжджої частини від переднього правого колеса складав 1.1 м від заднього правого 1.2 м. Після чого ОСОБА_7 було запропоновано вказати темп руху пішохода, з яким він рухався по проїзній частині з моменту його виходу на проїжджу частину до моменту наїзду. ОСОБА_7 погодився вказати на темп руху пішохода. Так, на проїзній частині був відміряний 10 метровий відрізок, після чого статистом було подолано вказану відстань з темпом, який був зазначений ОСОБА_7 . При контрольному замірі було встановлено, що пішохід долає відстань 10 м за 3.15 секунд.

Згідно з протоколом огляду від 05.12.2016 року (а.к.п.172-173) та диском (а.к.п.174) до нього, слідчим в присутності понятих було проведено огляд в приміщенні кабінету №48 СУ ГУНП в Миколаївській області. Було оглянуто лазерний диск марки «VIDЕХ» формату DVD-R, який знаходиться у білому паперовому конверті. При автозапуску диску встановлено, що в його корені знаходиться файл формату «mkv» із назвою АХХОN-РК_3. смт.Олександрівка [2016-08-13Т14_52_58 - 2016-08-13Т14_54_20. При запуску медіа файлу встановлено, що це відеозапис знизу по центру є дата та час зйомки: «2016-08-13 14:53:01» та під ним напис «dtp_peshehod». При відтворенні видно, що даним відеозаписом фіксується ділянка вул.Генерала Подзігуна в районі перехрестя з вул.Гагаріна, яка має асфальтовану проїзну частину та має дорожню розмітку 1.1 та 1.5 розділу 34 ПДР України. З обох боків проїжджої частини припарковані автомобілі, а саме, праворуч вантажні автомобілі з напівпричепами, ліворуч військова техніка. При подальшому перегляді відео файлу встановлено, що на 14:53:05 год. відеозапису справа на екрані з`являється автомобіль «ЗАЗ 1105» білого кольору. На 14:53:08 год. відеозапису видно як автомобіль «ЗАЗ 1105» білого кольору здійснює наїзд на пішохода, який рухається зліва на право відносно напрямку руху автомобіля ЗАЗ. Момент виходу пішохода на проїжджу частину встановити не вдається можливим, так як ділянка де пішохід виходить на проїжджу частину закрита військовою технікою.

Крім того, відеозапис події ДТП було оглянуто в судовому засідання за правилами, визначеними ст.359 КПК України.

На підставі постанови слідчого від 05.12.2016 року (а.к.п.175-177) було призначено автотехнічну експертизу (про механізм розвитку ДТП) та згідно висновку експерта №1124 від 19.12.2016 року (а.к.п.180-183) - швидкість автомобіля «ЗАЗ 1105» р.н. НОМЕР_1 перед початком гальмування згідно наявних слідів, зафіксованих на місці події і при умовах, викладених в постанові про призначення експертизи, - становила близько 71-74 км/год. Оскільки ДТП мало місце в населеному пункті, то водієві автомобілю ЗАЗ при виборі швидкості руху автомобіля необхідно було керуватися п.12.4 ПДР, а саме: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год». За умов, викладених в постанові про призначення експертизи, водієві автомобіля ЗАЗ з моменту виникнення небезпеки для руху, у своїх діях необхідно було керуватися вимогами, викладеними в п.12.3 ПДР, а саме: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно здатний виявити, він повинен негайно прийняти заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди». Дії водія автомобіля ЗАЗ, передуючи ДТП, сукупно не відповідали п.п.12.4, 12.3 ПДР і з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з ДТП, що наступило.

Відповідно до результату токсикологічного дослідження №5190 від 23.08.2016 року Миколаївського обласного наркологічного диспансеру (а.к.п.190) при токсикологічному дослідженні крові, сечі ОСОБА_7 етанол, наркотичні, психотропні та інші речовини не виявлено.

Суд, дослідивши під час судового розгляду провадження всі зібрані та надані сторонами докази і оцінивши їх в сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю. Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст.66 КК України, - є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, - встановлено не було.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий (а.к.п.184-185), на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра - не перебуває (а.к.п.186, 187), позитивно характеризується за місцем роботи (а.к.п.188), працює (а.к.п.201), має неповнолітню дитину (а.к.п.191, 213), згідно досудової доповіді відділу пробації від 06.03.2017 року (53-65) результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не показали високого ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а отже існує ймовірність виправлення його без ізоляції від суспільства, тому з метою його виправлення у майбутньому доцільно застосовувати покарання альтернативне позбавленню волі; а також те, що злочин, який вчинив ОСОБА_7 в силу ст.12 КК України належить до тяжких злочинів, суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення йому основного та додаткового покарання у в межах санкції ч.2 ст.286 КК України із звільненням від відбування основного покарання із випробуванням згідно положень ст.75 КК України.

Обвинуваченим ОСОБА_14 було заявлено клопотання про застосування відносно нього амністії з підстави наявності неповнолітньої дитини.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 має неповнолітнього сина ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.к.п.191, 213) - копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 27.06.2012 року, відносно якого він не позбавлений батьківських прав (а.к.п.212), а тому відносно нього слід застосувати акт амністії на підставі ст.1 п.«в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року.
Обставини, передбачені ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до обвинуваченого ОСОБА_7 - судом не встановлені.

Пред`явлений потерпілою ОСОБА_9 цивільний позов (а.к.п.33-35, 143) до обвинуваченого ОСОБА_7 та до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в розмірі 18847 грн. та моральної шкоди у розмірі 282600 грн., та про стягнення із страхової компанії 17400 грн. матеріальної шкоди та 17400 грн. моральної шкоди - підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Оскільки цивільний відповідач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» в особі представника ОСОБА_11 , - повністю визнав пред`явлений до неї цивільний позов потерпілої, то він підлягає задоволенню, так як відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами - не підлягають доказуванню, а згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пред`явлений та уточнений потерпілою ОСОБА_9 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі - 18847 грн. та 282600 грн. моральної шкоди, підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 1166 Цивільного Кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.
Потерпілою ОСОБА_9 в результаті смерті внаслідок ДТП її сина ОСОБА_12 (свідоцтво про смерть від 17.08.2016 року НОМЕР_3 а.к.п.37) були понесені витрати на поховання сина, підтверджені оригіналами накладних (а.к.п.192-198) на загальну суму 41197,12 грн., тому із врахуванням меж пред`явленого цивільного позову про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у розмірі 18847 грн. він підлягає повному задоволенню, оскільки сплачені родичами обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілій 5000 гривень входять у розмір фактично понесених витрат.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З огляду на надані потерпілою та досліджені під час судового засідання докази, суд вважає, що вона має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що їй в результаті протиправних дій обвинуваченого було заподіяно моральну шкоду, яка полягала у стражданнях, яких вона зазнав у зв`язку з втратою сина.

Між тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч.3 ст.23 ЦК України, згідно з якою розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З урахуванням викладеного, суд вважає, що цивільний позов потерпілої в частині відшкодування заподіяної моральної шкоди підлягають частковому задоволенню та на її користь слід стягнути з обвинуваченого 100000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 підлягають витрати за проведення судових експертиз, підтвердженими довідками про їх вартість у розмірі 2531,50 гривень (а.к.п.148, 156, 179).

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому основне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі та додаткове покарання у вигляді позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробовуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На підставі ст.1 п.«в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року - звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного за цим вироком основного та додаткового покарання на підставі акту амністії.
Пред`явлений потерпілою ОСОБА_9 та уточнений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 та ПАТ «НАСК» «Оранта» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 - 18847 (вісімнадцять тисяч вісімсот сорок сім) грн. матеріальної шкоди та 100000 (сто тисяч) грн. моральної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» на користь потерпілої ОСОБА_9 - 17400 (сімнадцять тисяч чотириста) грн. матеріальної шкоди та 17400 (сімнадцять тисяч чотириста) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 2531,50 гривень.

Речові докази, а саме: автомобіль «ЗАЗ 1105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні на спеціальному майданчику Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області повернути ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили як законному володільцю.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя: