Справа № 191/4195/17
Провадження № 1-в/191/1370/17
У Х В А Л А
іменем України
30 листопада 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

представника СВК № 94 - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської, клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього «Закону України про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

24.11.2017 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання ОСОБА_5 про застосування відносно нього «Закону України про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Клопотання мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_5 підпадає під дію «Закону України про амністію», а тому клопоче про його звільнення від відбування призначеного покарання.

До початку судового засідання засуджений надав заяву в якій просить суд здійснити розгляд в його відсутності, клопотання задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст.539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Прокурор заперечив щодо застосування амністії до ОСОБА_5 посилаючись на те, що підстав для застосування до останнього Закону України «Про амністію у 2016 році» не має.

Заслухавши думку прокурора, представника СВК № 94, дослідивши матеріали клопотання, особової справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_5 на даний час відбуває покарання в Синельниківський виправній колонії № 94 за вироком Димитровського міського суду Донецької області від 03 листопада 2016 року за ч. 4 ст. 407, ч. 1 ст. 71 КК України, якого засуджено до 4 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч.5 ст. 72 КК України залік з 13.09.2016 року по день вступу вироку в закону силу. Початок строку відбування покарання 13.09.2016 року, кінець строку відбування покарання 21.07.2020 року.

У довідці наданій СВК - 94 зазначено, що ОСОБА_5 має 4 (чотири) попередні судимості за вчинення умисних тяжких злочинів та під дію Закону України «Про амністію» від 22.12.2016 року не підлягає на підставі ст. 4 «в» Закону України «Про застосування амністії» від 01.10.1996 року, тобто як особа, яка має дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких злочинів.

Нормою ст. 4 «в» Закону України «Про застосування амністії в Україні» та відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році», визначено коло осіб, до яких застосовується амністія.

Вивчивши матеріали особової справи судом не встановлено підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2016 році» у зв`язку з чим клопотання останнього задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами ст.ст.85,86КК України, ст. 1 Закону України «Про застосування амністії», ст. 9 «Закону України про амністію у 2016 році», ст.ст.537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього «Закону України про амністію в 2016 році» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1