Справа № 206/24/18
Провадження № 1-кп/206/139/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" січня 2018 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро кримінальне провадження № 0001511 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
06 листопада 2017 року приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_5 знаходячись у маршрутному таксі № 22, сполученням «Новий центр-ж/м Ігрень», зустрів раніше малознайомого йому ОСОБА_3 та став звинувачувати останнього в скоєні крадіжок металолому з земельних ділянок громадян житлового масиву Ігрень. ОСОБА_3 заперечив твердження ОСОБА_5 та звинуватив його в наклепі, внаслідок чого між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_5 вийти з маршрутного таксі на зупинці транспорту для з`ясування відносин, на що останній погодився.
06 листопада 2017 року о 21 годині 49 хвилин ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 вийшли з маршрутного таксі № 22 на зупинці громадського транспорту поблизу будинку № 173 по вул. Спогадів у м. Дніпро та знову почали сваритися.
В ході сварки у ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, раптово виник злочинний умисел спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, реалізуючи який він, стоячи навпроти ОСОБА_5 , штовхнув останнього обома руками в область грудної клітини, після чого, замахнувся та наніс ОСОБА_5 два послідовних удари кулаком правої руки в область обличчя, в результаті чого останній впав на коліна.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 обійшов ОСОБА_5 та стоячи за спиною наніс останньому кулаком правої руки ще два послідовних удари в область потилиці. Коли ОСОБА_5 спробував піднятися з колін, ОСОБА_3 підійшов до останнього та з розмаху правою ногою наніс 4 послідовних удари в область тулуба.
Умисними діями ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи № 4179е від 15.12.2017 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді поперечного перелому кісток спинки носу з задовільним стоянням відламків, садна на спинці носу ліворуч, синців в обох параорбітальних областях, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день); двох саден в лобній області, дещо праворуч та дещо ліворуч, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі п.2.3.3, п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого йому діяння визнав повністю та пояснив, що 06 листопада 2017 року на проспекті Воронцова в м. Дніпрі він сів в маршрутне таксі № 22. Хвилин через 5 в це ж маршрутне таксі сів потерпілий ОСОБА_5 , який підійшов до нього та почав його ображати та з`ясовувати стосунки у присутності інших пасажирів. Це його обурило та він запропонував ОСОБА_5 вийти на зупинці громадського транспорту та розібратися. Вийшовши з маршрутного таксі біля школи, вони стали обличчям один до одного, після чого він штовхнув потерпілого та вдарив його в обличчя, від чого останній впав, а він ще наніс йому декілька ударів ногою по тулубу. У вчиненому розкаюється та просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 06 листопада 2017 року близько 20 години 30 хвилин він сів в маршрутне таксі № 22, яке рухалось у напрямку ж/м Одинківка. В маршрутному таксі він побачив ОСОБА_3 та зробив йому зауваження через те, що він лазить по дворам та здійснює крадіжки. Обвинувачений на зауваження відреагував агресивно та запропонував йому вийти з маршрутного таксі на зупинці «Школа» щоб поговорити, на що він погодився. Так, вони з ОСОБА_6 вийшли на зупинці, де останній став перед ним попереду, штовхнув руками в груди та вдарив двічі правою рукою в ніс. Після чого він впав та в нього потекла кров з носу. Тоді обвинувачений наніс йому ще кілька ударів по голові та ногою по тулубу. Потім ОСОБА_6 пішов в сторону школи, а він в цей час визвав поліцію. Відсіч обвинуваченому він не зміг дати, так як не встиг цього зробити. На суворому покаранні обвинуваченого не наполягає, погоджується з покаранням, на якому наполягав прокурор для ОСОБА_3 .

Крім визнання обвинуваченим своєї вини та показів потерпілого, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

-протоколом проведення слідчого експерименту від 06 грудня 2017 року за участі потерпілого ОСОБА_5 з фототаблицями, згідно якого потерпілий послідовно розказав та показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_3 (т.1 а.п.22-25);

-висновком судово медичного експерта від 15 грудня 2017 року № 4179е, згідно якого з даними медичної документації та при огляді у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: поперечного перелому кісток спинки носу з задовільним стоянням відламків, садна на спинці носу ліворуч; двох синців - на верхній та нижній повіці лівого ока з переходом в виличну область ліворуч, на верхній та нижній повіці правого ока в проекції внутрішнього кута; двох саден - в лобній області дещо праворуч та дещо ліворуч.
Виявлені тілесні ушкодження у вигляді: поперечного перелому кісток спинки носу з задовільним стоянням відламків, садна на спинці носу ліворуч, синців в обох параорбітальних областях відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.
Ушкодження у вигляді: двох саден - в лобній області дещо праворуч та дещо ліворуч, за своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі: п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6.
Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що обстежений, в момент отримання тілесних ушкоджень, був звернений обличчям до травмуючого предмету. Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, а також відсутність останніх на інших виступаючих частинах тіла, можливо сказати, що вони є не характерними для спричинення їх при падінні з висоти власного зросту (т.1 а.п.33-35);

-додатковим висновком судово медичного експерта від 18 грудня 2017 року № 4197е, згідно якого локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень в області обличчя не суперечать механізму їх утворення на який вказує потерпілий ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту за його участю, а саме при ударі кулаками в область носу (т.1 а.п.37-38);
-відеозаписом, який міститься на компакт диску CD-R Alerus, на якому зафіксовано події, які відбулись 06 листопада 2017 року о 21 годині 49 хвилин за адресою м. Дніпро, вул. Спогадів поблизу будинку №173та протоколом огляду видеозапису (т.1 а.п. 15, а.п.41).

Вищевказані письмові докази - протокол слідчих дій та висновки експерта є належними та допустимими доказами, складені відповідно до вимог КПК України та не оспорювалися учасниками кримінального провадження, клопотань про їх виключення з обсягу доказів не надходило.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_3 .
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Як вказує законодавець у ст. 50 КК України, - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає повне визнання своєї вини та його щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не вставлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, за місце мешкання скарг не має, та обставину, що пом`якшує покарання.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Речовий доказ диск CD-R біло зеленого кольору залишити в матеріалах кримінального провадження № 0001511.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1