Справа № 570/2767/17
номер провадження 1-кп/570/221/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2017 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області ( м.Рівне вул.Дубенська 25 б ) кримінальне провадження №0000056 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Королево, Виноградівського району, Закарпатськоїобласті, громадянина України, одруженого, із професійно - технічною освітою, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, номер обслуги (заряджаючий з грунту) 1 гаубичної самохідно - артилерійської батареї 2 гаубичного самохідно- артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи військову службу на посаді номера обслуги (заряджаючий з грунту) 1 гаубичної самохідно - артилерійської батареї 2 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки, 16 липня 2015 року близько 21 год. год. 00 хв. без будь - яких поважних причин самовільно залишив місце служби - місце табірного збору підрозділів військової частини - польова пошта НОМЕР_1 на базі військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (дислокована у АДРЕСА_3 ) з метою тимчасово ухилитись від військової служби.
22 червня 2017 року близько 23 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 добровільно з`явився у ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 ), а вільний від військової служби час, у період із близько 21 год. 00 хв. 16 липня 2015 року до близько 23 год. 00 хв. 22 червня 2017 року проводив на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби за місцем свого постійного проживання: АДРЕСА_2 та у місті Київ, де тимчасово працював
Обвинувачений свою вину у вчинені злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України визнав повністю та дав в суді детальні показання стосовно вчинення ним злочину, вказав, що дійсно 16 липня 2015 року близько 21 год. 00 хв. самовільно залишив розташування табірного збору військової частини, у зв`язку із сімейними обставинами.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання, в якому просить розглянути кримінальну справу та не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнає повністю .
У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, суд оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом роз`яснено, що сторони у справі правильно розуміють зазначені обставини сумнівів у добровільності їх позиції нема, останнім розяснено , що у такому випадку вони будуть позбавлені права на оскарження обставин, що не будуть досліджуватись, в апеляційному порядку .
Оцінюючи щиросердечні показання обвинуваченого, суд вважає що його вина у інкримінованому злочині доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
До обставин, що пом`якшують покарання слід віднести те, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю вчиненого ним злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
При призначенні покарання судом враховується особа обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільсьтва однак в умовах повного контролю з боку уповноваженого органу з питань пробації.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349 , 373, 374 КПК України , суд
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попереднім у виді домашнього арешту.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1