Провадження № 1-кп/638/561/18
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
за участю секретаря ОСОБА_3
за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005397 від 05.11. 2017 року , відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова , українця , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, такого, який не має реєстрації місця проживання на території м. Харкова та Харківської області, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,
в скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

04.11.2017 року близько 17:00 год ОСОБА_4 для здійснення покупок прибув до приміщення магазину з реалізації продовольчих товарів універсального асортименту ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» (ІК 30487219), розташованого за адресою: м. Харків,просп. Перемоги, буд. 61-В, облаштованого камерою схову з комірками, призначеними для тимчасового зберігання речей відвідувачів вказаного приміщення. Перед тим, як зайти до торгівельної зали магазину, ОСОБА_4 поклав свої особисті речі до однієї з комірок камери схову вищевказаного магазину, після чого здійснив покупки та попрямував до камери схову. Взявши свої особисті речі з комірки, де він їх залишив, ОСОБА_4 звернув увагу на комірку під №10, дверці якої були відчинені. Візуально оглянувши вміст комірки, він побачив картонну коробку з майном, яке належить ТОВ «АНТЕКСТРОЙ» (ІК 76), директором якої згідно наказу № 7-ОК від 22.06.2012 року є ОСОБА_5 , після чого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, упевнившись в тому, що його злочинні дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу таємно викрав з комірки № 10 камери схову магазину ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» майно, що належить ТОВ «АНТЕКСТРОЙ» (ІК 76), а саме: сервопривід «Siemens «landis» SQN 30.251 А 2700 12S», вартість якого, згідно даних висновку судово-товарознавчої експертизи № 23646 від 29.11.2017 року становить 8 379,60 грн. (з урахуванням ПДВ).

Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 покинув приміщення вказаного магазину, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на свій розсуд, чим ТОВ «АНТЕКСТРОЙ» (ІК 76) було спричинено майнову шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину в скоєнні інкримінуємого йому кримінального правопорушення визнав , пояснив, що скоїв їх при вищевказаних обставинах.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи правильність розуміння обвинуваченим змісту обставин події вчиненого правопорушення , той факт, що така позиція не викликає сумнівів у її добровільності, суд вирішив у кримінальному провадженні обмежитися допитом обвинуваченого та вивченням даних про його особу, не досліджуючи докази відносно обставин, які ніким не опорюються. Цивільний позов не заявлений , викрадене майно повернуто його власникові.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінуємого правопорушення знайшла підтвердження в процесі розгляду кримінального провадження, таким чином, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища.

Відповідно до вимог ст.. 66 КК України, обставиною, яка пом"якшує покарання, є щире каяття, визнання своєї вини, відсутність претензій матеріального характеру у потерпілої сторони через добровільне відшкодування обвинуваченим завданого ним збитку..

Обставин, які згідно з вимогами ст.. 67 КК України, обтяжують покарання, не встановлено.

Статтею 81 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Крім того, відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення , яке у відповідності до вимог ст.. 12 КК України є тяжким злочином , дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце фактичного проживання, одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей , визнав свою вину , щиро покаявся, факт відсутності у потерпілої сторони претензій через повернення викраденого майна, що підтверджено даними відповідної письмової заяви власника майна . Також суду приймає до уваги той факт, що тяжких наслідків вчиненим правопорушенням не спричинено.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає можливим та достатнім призначити покарання, не пов"язане з ізоляцією від суспільства, що буде відповідати його виправленню.

Речових докази по провадженню не має.

Цивільний позов не заявлено.
По провадженню є судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи вартістю 396 грн , яка проведено за рахунок Державного бюджету України та підлягають відшкодуванню.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 ( трьох ) років позбавлення волі .
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 ( один) рік.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи;
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати , пов"зані з залученням експерта, в сумі 396 грн.

Копія вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1