Провадження №1-кп/127/341/17
04 грудня 2017 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 , його представника ОСОБА_7
У судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні із викликом в судове засідання сторін кримінального провадження та свідків, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.
Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання в якому просив суд обвинувальний акт щодо його підзахисної ОСОБА_4 повернути прокуророві в зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК України, оскільки в порушення вимог ст. 291 КПК на його думку відсутні в обвинувальному акті формулювання обвинувачення унеможливлює якісний і повний її захист.
Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала клопотання захисника.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 заперечував щодо повернення обвинувального акту прокурору та просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду.
Потерпілий ОСОБА_6 заперечував щодо повернення обвинувального акту прокурору та просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду.
Суд, заслухавши клопотання учасників судового провадження, перевіривши матеріали обвинувального акту в кримінальному провадженні, дійшов наступних висновків.
Відповідно до обвинувального акту 19.08.2008 ОСОБА_4 , оформила в комунальному підприємстві «Вінницьке обласне об`єднання бюро технічної інвентаризації» договір-замовлення. Договір-замовлення, відповідно до сторінки № 112 інвентаризаційної справи № 2866 оформлено під №ВІ-0001668 від 19.08.2008 і на нього за підписом в.о. начальника комунального підприємства «Вінницьке обласне об`єднання бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_8 видана, підшита на сторінці №110 інвентаризаційної справи №2866, довідка №1078 від 22.08.2008 наступного змісту: «На Ваше замовлення №ВІ-0001668 від 19.08.08 р. повідомляю, що відповідно до додатку №1 до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 04.06.1987 за №200 існуючому будинку АДРЕСА_1 . Крім того повідомляю, що в інвентарній справі присутня інформація щодо зміни нумерації будинку з АДРЕСА_2 . Згідно рішення №28/1063 від 27.08.1953 р., виконкомом Вінницької міської ради трудящих закріплювалася земельна ділянка в розмірі 600 м2».
В подальшому ОСОБА_4 , дати досудовим розслідуванням не встановлено, з метою приведення у відповідність юридично закріпленого розміру земельної ділянки (600 м2) за її будинком АДРЕСА_3 з фактичним розміром земельної ділянки, що перебуває в її користуванні (725 м2) підробила вищевказану довідку, змінивши викладений в довідці зміст на наступний: На ваше замовлення №ВВ-0001668 від 21.08.08р. повідомляю, що за будинком АДРЕСА_4 згідно рішення №28/1063 від 27.08.1953р.. виконкомом Вінницької міської ради депутатів трудящих закріплювалася земельна ділянка в розмірі 725 м2».
Отже, ОСОБА_4 з корисливих мотивів підробила документ який видається чи посвідчується відповідно до Закону підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи.
Отже, ОСОБА_4 з корисливих мотивів використала в судовому засіданні Замостянського районного суду м. Вінниці підроблений нею документ, який видається чи посвідчується відповідно до Закону підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, тобто надала підроблену нею довідку головуючому судді, як доказ розміру земельної ділянки.
В подальшому, головуючий суддя, будучи введений в оману ОСОБА_4 , підроблену нею довідку долучив до матеріалів цивільної справи №2-19/11/0206 провадження №2/206/202/12 за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_9 до ОСОБА_6 , Вінницької міської Ради та Подільського Державного підприємства геодезії, картографії та кадастру, як документ, що підтверджує розмір належної ОСОБА_4 земельної ділянки площею 725 м2 .
Також, на думку слідства, при розгляді вказаної цивільної справи відомості, зазначені в підробленій ОСОБА_4 довідці, вплинули на прийняття процесуальних рішень на користь ОСОБА_4 , чим в свою чергу порушено права ОСОБА_6 ..
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершує досудове розслідування.
За змістом положень ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Вимоги до обвинувального акту визначені ст. 291 КПК України, а їх недотримання прокурором є безумовним порушенням права обвинуваченого на захист.
Не вдаючись до аналізу доказів у справі, правильності кваліфікації дій обвинуваченого та не вирішуючи питань, що притаманні для судового розгляду, суд дослідивши обвинувальний акт, вважає, що він не відповідає вимогам закону, а призначення судового розгляду за ним буде грубим порушенням права обвинуваченого на захист.
Відповідно до змісту обвинувального акту 29 квітня 2014 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, хоча відповідно до доданого до обвинувального акту реєстра матеріалів досудового розслідування провадження за ч. 1 ст. 358 КК України розпочато лише 30 квітня 2014 року та після 30.04.2014 року будь-яке повідомлення про підозру ОСОБА_4 не здійснювалось. Тобто згідно обвинувального акту та додатків ОСОБА_4 без повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 358 КК України вручено обвинувальний акт - пред`явлено обвинувачення у вчиненні вказаного злочину, що є недопустимим.
Також, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, тощо), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням. Вказані норми закону не були дотримані під час складання обвинувального акту. Так викладаючи фактичні обставини сторона обвинувачення взагалі не зазначила час вчинення кримінального правопорушення (зазначено - «дати досудовим розслідуванням не встановлено»).
Суд зазначає, що до законодавства про кримінальну відповідальність передбаченою ст. 358 КК України вносилось декілька змін. Вказане суттєво впливає на суть обвинувачення, яке має бути чітким та зрозумілим для обвинуваченої та захисника та є невід`ємним правом на захист обвинуваченої.
Крім того в обвинувальному акті не зазначено місця та способу вчинення (зазначено - «підробила вищевказану довідку, змінивши викладений в довідці зміст на наступний:»), щодо обов`язкової ознаки мети вказана мета не передбачена диспозицією ч. 1 ст. 358 КК України - «з корисливих мотивів», хоча законом передбачається доведення саме мети - з метою використання підроблювачем чи іншою особою.
Також, в формулюванні фактичних обставин вчинення ОСОБА_4 використання завідомо підробленого документа сторона обвинувачення взагалі не вказала час вчинення останьою злочину (зазначено - «в одному з судових засідань, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено»). Об`єктивна сторона діяння передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України взагалі не зазначена. Так в акті вказано, що « ОСОБА_4 з корисливих мотивів використала в судовому засіданні Замостянського районного суду м. Вінниці підроблений нею документ, який видається чи посвідчується відповідно до Закону підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи». При цьому слідчий жодним чином не повідомив про який Закон йдеться. Викладаючи обставини правопорушення відсутнє обґрунтування чи є взагалі довідка про яку йдеться предметом вказаного злочину та відсутнє посилання на примітку до ст. 358 КК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акту до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику. Однак до наданого суду обвинувального акту додана лише розписка ОСОБА_4 .. Розписка про вручення обвинувального акту захиснику ОСОБА_5 відсутня, хоча він був учасником досудового розслідування.
Враховуючи, що судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є основою для захисту обвинуваченого в суді, а межі судового розгляду справи окреслюються висунутим обвинувачення перевірка якого відбувається під час судового розгляду, суд вважає, що право особи на захист домінує над правом прокурора в подальшому змінити обвинувачення.
Враховуючи вищевикладене суд вважає неможливе призначення справи до судового розгляду у відповідності до вимог КПК України та оскільки сторона обвинувачення грубо порушує права обвинуваченої, оскільки позбавляє її можливості захищатись від висунутого обвинувачення та є порушенням її права на захист.
Наведене свідчить, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та вказані порушення є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 291, п. 3 ч. 3 ст. 314, 376 КПК України, суд
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області на протязі 7 діб.

Суддя: