Справа № 128/2011/17
ВИРОК
Іменем України
24 листопада 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000751 від 05.07.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дорожне, Вінницького району, Вінницької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

Раніше судимого:

- 27.10.2016 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 04.07.2017 року о 23:00 годині, перебуваючи поблизу підсобного господарства, що знаходиться навпроти будинку АДРЕСА_2 , заздалегідь знаючи, що у підсобному приміщенні на території даного господарства знаходиться 11 мішків цементу і доступ до приміщення пролягає через дерев`яний паркан,з метою реалізації злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , підбурюваний жагою до наживи та протиправного збагачення, з корисливих спонукань, переліз через огорожу та проник на територію підсобного господарства, що розташоване за вищезазначеною адресою, де потрапив в середину підсобного приміщення. Після чого, ОСОБА_4 , перебуваючи у підсобному приміщенні, що знаходиться навпроти будинку АДРЕСА_2 умисно, повторно, таємно здійснив викрадення 11 мішків цементу марки «ПЦ 2 А-Ш 500 Р-Н» вагою 25 кілограмів кожен, загальна вартість яких згідно висновку експерта НДЕКЦ №784 від 12.07.2017 року становить 551,65 грн.(п`ятсот п`ятдесят одна гривня шістдесят п ять копійок). В подальшому, реалізувавши свій злочинний умисел ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 551,65 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. Суду показав, що 04.07.2017 року близько 23:00 год. він підійшов до будинку АДРЕСА_2 та переліз через паркан з метою крадіжки мішків цементу належних ОСОБА_5 , які знаходилися під навісом. Про те, що там знаходиться цемент він знав раніше, за півтора тижні до цього працював підсобником у ОСОБА_5 та мішав цемент. Впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, він вчинив крадіжку 11 мішків цементу по 25 кг кожен, які переніс до сусіда ОСОБА_6 . Вказаному сусіду він мав намір запропонувати на наступний день продати сусіду ОСОБА_6 , однак не встиг.

За згодою обвинуваченого, згідно ст.349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого, і при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумніву у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку обвинувачений буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, сімейний та матеріальний стан обвинуваченого те, що він характеризується за місцем проживання посередньо.

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння в розкритті злочину.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження, суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише при ізоляції від суспільства, через що йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення з врахуванням вироку від 27.10.2016 року постановленого Калинівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою, взявши ОСОБА_4 під варту у залі суду негайно.
Призначаючи ОСОБА_4 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, для запобігання вчиненню ним нових злочинів, таким, що відповідає його особі, справедливим, а також є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права.
З обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ч.2 ст.124 КПК України на користь держави підлягають до стягнення витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню за проведення судових експертизи, що становлять загальну суму 296,61 грн., згідно наданої довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3-х років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України, ОСОБА_4 за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання по вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 27.10.2016 року за і остаточно до відбування визначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою, взявши ОСОБА_4 під варту у залі суду негайно.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 24 листопада 2017 року, тобто з моменту взяття його під варту.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню на суму 296,61 грн.

Речові докази, а саме: 11 мішків цементу марки «ПЦ 2 А-Ш 500 Р-Н» вагою 25 кілограмів кожен передані на зберігання ОСОБА_5 повернути в повне розпорядження потерпілої.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1