Справа № 367/4413/17
Провадження по справі № 1-в/367/409/2017
У Х В А Л А
Іменем України
28 вересня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2 ,
з участю
прокурора ОСОБА_3
представника БВК № 85 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду ДУ «Бучанська виправна колонія № 85» клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,-
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково відповідно до ст. 81 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив задовольнити його, оскільки він відбув 2/3 частини призначеного йому покарання.
В судовому засіданні представник установи заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, оскільки останній не довів свого виправлення.
Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 ..
Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, вивчивши клопотання, матеріали особової справи на засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що вироком Менського районного суду Чернігівської області від 03.09.2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбуття покарання засудженому рахується з 20.02.2015 року. Згідно із довідкою начальника відділу КВСР станом на 28.09.2017р. невідбута частина покарання ОСОБА_5 складає 5 місяців 20 днів.
До ДУ «Бучанська виправна колонія № 85» засуджений ОСОБА_5 прибув для відбуття покарання 18.04.2015 року. За час відбування покарання в установі зарекомендував себе посередньо. За час відбування покарання допускав порушення режиму відбування покарання, мав 1 стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку. Має 2 заохочення. Як вбачається з висновку характеристики на засудженого від 08.08.2017 року, засуджений не довів свого виправлення та не заслуговує на застосування ст. 81 КК України.
Відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, якщо особа раніше відбула покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
З матеріалів особової справи вбачається, що на момент розгляду судом клопотання засудженого, залишок не відбутого покарання засудженим складає 5 місяців 20 днів позбавлення волі, тобто засуджений на даний час відбув встановлений ст. 81 КК України строк 2/3 частини призначеного судом покарання.
Сумлінна поведінка, в розумінні ст. 81 КК України, є не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загального рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін.
Сумлінне ставлення до праці, в розумінні ст. 81 КК України, є свідома участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Як вбачається із матеріалів особової справи, засуджений за час відбування призначеного судом покарання характеризується посередньо. Також, ОСОБА_5 раніше був засуджений неодноразово за умисні злочини проти власності та звільнявся від відбування покарання умовно-достроково та з іспитовим строком, не зробивши для себе належних висновків, на шлях виправлення не став та вчиняв нові, умисні злочини.
При вирішенні питання про застосування відносно особи умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування ним встановленої частини покарання, а виправлення засудженого.
У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що поведінка засудженого протягом строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватися протягом всього строку відбування покарання.
За таких підстав суд дійшов висновку, що умовно - дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання буде передчасним, оскільки під час відбування покарання засуджений отримав 1 стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку та 2 заохочення, немає позитивної характеристики, що на думку суду не свідчить про те, що засуджений встав на шлях виправлення.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про те, що представлених засудженим доводів є недостатньо для умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, та у задоволенні його клопотання відмовляє.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 376, ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання - залишити без задоволення.
Повний текст ухвали був складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 02 жовтня 2017 року.
На ухвалу до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1