Справа № 642/6046/17
Провадження № 1-кп/642/785/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 грудня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в режимі відеоконференції з приміщення Маріупольського слідчого ізолятора УДПС України Донецькій області, кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Маріуполя Донецької області, з повною середньою освітою, розлученого, має дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого,зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.02.2011 Приморським районним судом, м. Маріуполя Донецької області за ст. ст. 185 ч.1, 190 ч.2 КК України в силу ст.70 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі; звільнений 02.09.2011 на підставі п. «а» ст. 3 Указу «Про амністію» від 8.07.2011 року;

-17 .09.2015 Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.1, 2, 3 ст. 185 КК України в силу ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі та звільнений з місця позбавлення волі 31.05.2017 згідно ухвали Дзержинського міського суду м. Маріуполя від 23.05.2017 умовно-достроково 31.05.2017 на не відбутий строк 6 місяців 7 днів.

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:
26.10.2017 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись біля магазину «Кулінічі», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 60, зустрів раніше не знайомого йому ОСОБА_6 , у ході розмови з яким ОСОБА_5 , маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, з корисливих спонукань, діючи повторно, попросив у останнього його мобільний телефон, пояснивши, що йому потрібно здійснити дзвінок, оскільки його мобільний телефон розрядився, запевнивши ОСОБА_6 , що після розмови обов`язково поверне телефон. ОСОБА_6 , повіривши ОСОБА_5 , передав останньому свій мобільний телефон «DODGE модель Х-5», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 20852 від 30.10.2017 складає 1050 гривень 00 копійок. Після цього ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 пройшли до кола трамваю, який знаходиться на вул. Євгена Котляра у м. Харкові. Підійшовши до кола трамваю, ОСОБА_5 попросив ОСОБА_6 зачекати його та, скориставшись нагодою, що ОСОБА_6 зупинився біля трамвайного кола, відійшов у сторону вулиці Полтавський Шлях у м. Харкові. Продовжуючи свої злочинні дії, останній залишив зупинку громадського транспорту та направився до ломбарду з метою продажу вказаного мобільного телефону, розпорядившись таким чином викраденим на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки у розмірі 1050 гривень 00 копійок.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин справи не оспорював та пояснив, що вчинив шахрайські дії, 26 жовтня 2017 року о 14 год. біля магазину «Кулінічі» на вул. Полтавський шлях у м.Харкові попросив у раніше незнаного потерпілого телефон нібито для здійснення дзвінку, повідомивши його, що його телефон нібито розряджений, взяв телефон, пройшов з потерпілим до зупинки, де залишив його біля трамвайного кола, та пішов в ломбард, де здав телефон, однак був затриманий, та телефон у нього було вилучено. У скоєному щиро покаявся.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що вона на обліку у нарколога не перебуває. Перебуває на обліку у психіатра з приводу легкої розумової відсталості. Не працює. Раніше судимий.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 1324 від 10.1. 2017 року , проведеної СПЕК при КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська». ОСОБА_5 страждає на легку розумову відсталість поза виявленими поведінковими порушеннями. В момент вчинення правопорушення, яке йому інкриміноване, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, та не перебував у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, щоб позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, оскільки не є психічно хворим.

За місцем проживання дільничним інспектором характеризується задовільно.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, повне відшкодування шкоди потерпілому шляхом повернення вилученого в натурі..

Обставини, що обтяжують його покарання, згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 65, 69-1 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, дані про його особу, вищенаведені обставини, та приходить до висновку,що він потребує ізоляції від суспільства, та йому слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків суд до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднує не відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 вересня 2015 року, яким він засуджений за ч.ч.1,2, 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, та 21.05.2017 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 7 днів.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №20852 від 30.10.2017 у розмірі 990 грн. слід стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався, він перебуває під вартою у Маріупольському слідчому ізоляторі УДПС України Донецькій області на підставі ухвали слідчого судді, винесеної у іншому кримінальному провадженні. Йому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки суд призначає йому реальне покарання у вигляді позбавлення волі.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 вересня 2015 року - 1 місяць - та остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня винесення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили обрати у вигляді тримання під вартою у Маріупольському слідчому ізоляторі УДПС України Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 990 грн. 00 коп.

Речовий доказ: телефон«DODGE модель Х-5», переданий потерпілому ОСОБА_6 на зберігання, залишити у його розпорядженні.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - з дня вручення копії вироку, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1