Справа № 141/675/16-к
Провадження №11-кп/772/235/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2018 року м. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого: судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000069 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора на вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 04.10.2016, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мервин, Оратівського району, Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-за ст. 122 ч. 1 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнано винним в тому, що він 01.05.2016 року близько 00:00 год., перебуваючи біля входу в приміщення кафе «Шинок» в с. Мервин Оратівського району, під час словесного конфлікту, що виник між ним та ОСОБА_9 , на ґрунті неприязних відносин, діючи умисно, схопив лівою рукою ОСОБА_9 за верхній одяг та одягнув його на голову останнього, після чого умисно наніс 5-6 ударів правою рукою в область обличчя ОСОБА_9 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на обличчі, перелому тіла нижньої щелепи справа.
Відповідно до висновку експерта № 721/942/983 виявленні у ОСОБА_9 тілесні ушкодження синець та садно на обличчі відносяться до легких, перелом тіла нижньої щелепи справа до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки був небезпечний в момент спричинення, за своїм характером спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.
Крім того, цим же ж вироком, ОСОБА_7 визнано невинуватим за ч. 1 ст. 296 КК України, який згідно обвинувального акта обвинувачується у тому, що він 01.05.2016р. близько 00:00 год., перебуваючи біля входу в приміщення кафе «Шинок» в с. Мервин Оратівського району, під час словесного конфлікту, з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі правила поведінки в суспільстві, нецензурно виражаючись в присутності інших осіб, використовуючи малозначний привід, схопив лівою рукою ОСОБА_9 за верхній одяг та одягнув його на голову останнього, після чого умисно наніс 5-6 ударів правою рукою в область обличчя ОСОБА_9 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на обличчі, перелому тіла нижньої щелепи справа, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України.
Суд першої інстанції виправдав ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 296 КК України, оскільки зазначені в обвинувальному акті обставини щодо зазначеного кримінального правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, так як органом досудового слідства обвинувачення в цій частині не конкретизовано, зокрема в чому полягають хуліганські мотиви дій обвинуваченого, та спростовується показами свідків, які показали, що ОСОБА_9 незадовго до бійки розповідав, що побив ОСОБА_7 та ставив його на коліна, а тому тілесні ушкодження ОСОБА_9 заподіянні ОСОБА_7 на ґрунті неприязних стосунків.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, в частині призначення йому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме до призначеної міри покарання застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити його від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, та згідно ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки, передбачені п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України, оскільки призначене покарання вважає несправедливим через його суворість, так суд першої інстанції не врахував всі пом`якшуючі обставини та те, що злочин він вчинив внаслідок протиправних та провокуючих дій потерпілого ОСОБА_9 , який розпускав проти ОСОБА_7 плітки та під час з`ясування стосунків перед побиттям ОСОБА_9 виражався нецензурною лайкою до ОСОБА_7 , а також суд належно не мотивував призначення йому саме реального виду покарання.

Прокурор відкликав свою апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які просили задовольнити його апеляційну скаргу, думку прокурора, який погодився з апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід задовольнити.
Вирок суду першої інстанції підлягає зміні, оскільки суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.
Суд першої інстанції, обираючи обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі у вироку зазначив, що суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, вчиненого проти особи з нанесенням тілесних ушкоджень, хоча за саме нанесені тілесні ушкодження обвинувачений притягнутий до кримінальної відповідальності.
Суд також зазначив про відсутність обставин, що обтяжують покарання, вказав наявні обставини, що пом`якшують покарання, але не мотивував своє рішення про неможливість застосування ст. 75 КК України, як про це просив обвинувачений та його захисник.
Судом при обранні покарання у вигляді обмеження волі не взято до уваги в повній мірі обставини, які передували скоєнню кримінального правопорушення, а саме поведінка ОСОБА_9 .
Потерпілий не побажав примиритись з обвинуваченим, проте не заявив цивільний позов, який обвинувачений готовий був визнати та намагався здійснити відшкодування моральних збитків в процесі слідства.
Обвинувачений ОСОБА_7 проживає з матір`ю, яка є особою похилого віку та потребує догляду.
Крім того, ухвалою ВССУ від 06.12.2017 ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 12.01.2017, якою щодо ОСОБА_7 вже застосовувалась ст. 75 КК України, скасовувалась не з підстав незаконності звільнення обвинуваченого від призначеного покарання.
За таких обставин є підстави для застосування ст. 75 КК України до призначеного судом покарання, оскільки ОСОБА_7 зможе досягти мети виправлення та попередження нових злочинів при покладені на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Оскільки прокурор відмовився від апеляційної скарги, апеляційне провадження за його апеляційною скаргою підлягає закриттю.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора закрити.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовільнити.
Вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 04.10.2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покласти обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Врешті вирок залишити без змін.
Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4