Справа № 159/116/18
Провадження № 1-кп/159/101/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковелі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002660 від 01 грудня 2017 року, на підставі угоди про примирення відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скулин, Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30.03.2000 Ковельським районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 188-1, ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 30.01.2001 на підставі п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію» від 11.05.2000;

- 29.10.2002 Ковельським районним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

15.11.2011 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 24.01.2012 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 04.04.2012 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання по даному вироку та вироку Ковельського міськрайоного суду Волинської області від 24.01.2012, призначено остаточне покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 11.02.2016 по відбуттю строку покарання

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності.

Так, ОСОБА_4 , повторно, 28.11.2017, близько 23 год. 30 хв., перебуваючи на території подвір`я по АДРЕСА_2 , шляхом демонтажу, таємно викрав асинхронний електродвигун потужністю 7,5 кВт., чим ОСОБА_6 завдав майнової шкоди на загальну суму 3265,62 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та потерпіла подали суду угоду про примирення, згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України.

За умовами укладеної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся у вчиненому та зобов`язався в строк до 01.04.2018 усунути заподіяну ним шкоду, шляхом проведення ремонту викраденого електродвигуна або відшкодування завданого збитку. Також вказаною угодою визначено узгоджене покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 185 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, визначені ст. 476 КПК України.

Обвинувачений, захисник та потерпіла вважають, що угода підлягає затвердженню.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про примирення, укладеної 30.12.2017 року між обвинуваченим та потерпілою.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.1, ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_4 вчинено злочин, який згідно ст. 12 КК України віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості, укладення угоди ініційовано одночасно з боку потерпілої та обвинуваченого, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Перевіривши угоду на відповідність нормам кримінального процесуального та кримінального законодавства, суд дійшов висновку, що укладена між потерпілою та обвинуваченим угода не суперечить вимогам ст. 471 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджується із принципами призначення покарань та не перевищує міри покарання, визначеної санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_6 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав інкриміноване йому обвинувачення, ствердив добровільність укладення угоди і не заперечив проти її затвердження, погодився на призначення узгодженого покарання, а також зобов`язався в строк до 01.04.2018 усунути заподіяну ним шкоду, шляхом проведення ремонту викраденого електродвигуна або відшкодування завданого збитку.

Потерпіла, захисник та прокурор вважають, що угода підлягає затвердженню.

Укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови даної угоди відповідають вимогам КПК України, не порушують права, свободи та інтереси сторін, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.3-7 ст.474 КПК України, не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов по справі не заявлено.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого в дохід держави слід стягнути процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Керуючись ст. ст. 469, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 30 грудня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002660 від 01 грудня 2017 року.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зобов`язати ОСОБА_4 в строк до 01.04.2018 усунути заподіяну ним шкоду, шляхом проведення ремонту викраденого електродвигуна або відшкодування завданого збитку потерпілій ОСОБА_6 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні:

- частини електродвигуна, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - залишити у її володінні.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 396 (триста дев`яносто шість) гривень стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.
Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому, захиснику, прокурору та потерпілій.

Головуючий:ОСОБА_1