АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/269/17 Номер провадження 11-кп/786/583/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
з участю
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000063 від 12.02.2017 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1
за апеляційною скаргою заступника прокурора у кримінальному провадженні - начальника Новосанжарського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04.04.2017 року

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та попереднім вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20.02.2017 року, призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Зі змісту апеляційної скарги прокурора вбачається, що він просить скасувати вирок суду в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначати ОСОБА_8 таке саме покарання, як призначив суд за ч.3 ст.185 КК України та за сукупністю злочинів. При цьому у новому вироку зазначити, що покарання за сукупністю вироків призначено за правилами ч.4 ст.70 КК України. Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що в резолютивній частині вироку суд послався тільки на ст.70 КК України, а не на частину 4 ст.70 КК України.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, заяв про відкладення розгляду справи не надали.

Згідно вироку місцевого суду, 27.12.2016 року близько о 18:00 год. ОСОБА_8 , пошкодивши віконні грати, розбив віконне скло, проник до будинку на території дачного господарства потерпілого ОСОБА_11 розташованого в с. Бондури Новосанжарського району Полтавської області, звідки таємно, повторно викрав наступне майно: 2 сковорідки вартістю 48 грн. за одну сковорідку на загальну суму 96 грн.; бідон алюмінієвий вартістю 235 грн.; електричну плиту «Термія» вартістю 138 грн.; пилосос «Урал» вартістю 250 грн.; пилосос «Лібертон», вартістю 517 грн.; казанок алюмінієвий вартістю 57 грн.; дві каструлі емальовані вартістю 83 грн. за одну каструлю на загальну суму 166 грн.; миску емальовану вартістю 144 грн.; чайник емальований вартістю 108 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1711 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 28.12.2016 року близько 18-00 години ОСОБА_8 , шляхом розбиття віконного скла, проник до будинку дачного господарства потерпілого ОСОБА_12 , розташованого в с. Бондури Новосанжарського району Полтавської області, звідки таємно повторно викрав наступне майно: розкладушку вартістю 186 грн.; дві сапи городніх без держака, вартістю 35 грн. за одну сапу на загальну суму 70 грн.; лопату штикову звичайну вартістю 28 грн.; лопату совкову вартістю 27 грн.; електричний обігрівач «Крим-3» вартістю 195 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 506 грн.
Далі, 28.12.2016 року близько 20:00 год. ОСОБА_8 , шляхом вибиття вхідних дверей, проник до будинку потерпілої ОСОБА_13 , розташованого в с. Бондури Новосанжарського району Полтавської області, звідки таємно, повторно викрав наступне майно: бідон алюмінієвий у вартістю 235 грн.; каструлю алюмінієву вартістю 42 грн.; каструлю алюмінієву вартістю 39 грн.; каструлю алюмінієву вартістю 34 грн.; каструлю алюмінієву від 16.02.2017 року вартістю 17 грн.; казан чавунний вартістю 56 грн.; казан чавунний вартістю 62 грн.; казан чавунний вартістю 68 грн.; казан чавунний вартістю 74 грн.; казан чавунний вартістю 130 грн.; ручну м`ясорубку вартістю 175 грн.; тиски настільні вартістю 110 грн.; електродриль «Торех 50G502», згідно вартістю 484 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 1526 грн.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який частково підтримав подану апеляційну скаргу та просив виправити допущену судом описку шляхом зміни вироку суду; обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які не заперечували проти зміни вироку суду; перевіривши вирок суду та матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчинені злочину, за який він засуджений, ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції не досліджувались та ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Дії ОСОБА_8 кваліфіковані судом за ч.3 ст.185 КК України.

За змістом ч.4 ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку має бути зазначене покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними та остаточна міра покарання, обрана судом.

Частиною 4 статті 70 КК України визначено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій статті 70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Як вбачається зі змісту вироку, ОСОБА_8 засуджений за кримінальне правопорушення, яке вчинене ним до постановлення вироку Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20.02.2017 року. Встановивши цю обставину, суд в мотивувальній частині вироку правильно зазначив, що покарання ОСОБА_8 за сукупністю злочинів має бути призначене за ч.4 ст.70 КК України. Зі змісту резолютивної частини вироку вбачається, що покарання за сукупністю злочинів призначене шляхом часткового складання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, тобто за правилами визначеними ст.70 КК України. Відтак, зміст резолютивної частини вироку щодо призначення покарання за сукупністю злочинів відповідає змісту мотивувальної частини вироку в якій належним чином обґрунтовано таке рішення.
З огляду на вище викладене, колегія суддів не вбачає підстав вважати, що не зазначення в резолютивній частині вироку посилання на частину 4 ст.70 КК України є помилкою, яка спотворює зміст судового рішення чи робить його таким, що потребує додаткового роз`яснення.
Крім того, апеляційні вимоги прокурора щодо скасування вироку суду з підстав неправильного застування судом закону України про кримінальну відповідальність є неспроможними.
Так, згідно ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Переглядаючи вирок суду в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів не встановила жодної з вище наведених кримінальним процесуальним законом підстав для скасування вироку суду, оскільки при визначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів суд правильно послався на ст.70 КК України.
Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що доводи апелянта щодо незаконності вироку суду є неспроможними також в зв`язку з невідповідністю мотивувальної частини самої апеляційної скарги її прохальній частині. Так, в мотивувальній частині апеляційної скарги прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність з огляду на те, що частини ст.70 КК України передбачають різні механізми складання покарань. Апелянтом також не зазначена жодна з передбачених ч.1 ст.420 КПК України підстав для ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції.
Водночас, за результатами апеляційного розгляду просить ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання у спосіб визначений судом першої інстанції, а саме шляхом часткового складання призначеного покарання та невідбутої частини покарання призначеного попереднім вироком. При цьому прокурор просить призначити обвинуваченому покарання як за новий злочин, так і за сукупність злочинів в такому ж виді та розмірі, як вирішено судом в оскарженому прокурором вироку.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора та скасування вироку суду.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404, 405,407, 418 КПК України колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу начальника Новосанжарського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04 квітня 2017 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
С У Д Д І:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16