Справа №465/6173/16-к
Провадження1-кп/465/103/17
УХВАЛА
про продовження тримання під вартою
12.09.17 року Франківський районний суд м. Львова, у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні об`єднані матеріали кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002620 від 26.07.2016р. та за №0003467 від 28.09.2016р. про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 та ч.3 ст. 190 КК України.,-
за участю обвинуваченої ОСОБА_5

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , -

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Франківського районного суду м. Львова знаходяться об`єднані матеріали кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002620 від 26.07.2016р. та за №0003467 від 28.09.2016р. про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 та ч.3 ст. 190 КК України.
Суддею Франківського районного суду м.Львова обвинуваченій ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого продовжено в судовому засіданні та спливає 12.09.2017 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор просить продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 тримання під вартою посилаючись на те, що ризики, які існували раніше не змінились та існують на даний час, а саме, що при звільненні з під варти, остання може переховуватися від суду, оскільки неодноразово судима, не має постійного місця проживання, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, дане кримінальне правопорушення в якому обвинувачуються ОСОБА_5 є тяжким.

Обвинувачена та захисник просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід на більш м`який, що не пов`язаний із триманням під вартою. Потерпілі не заперечили щодо продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою, додатково зазначили, що неодноразово отримували від невідомих їм осіб погрози, однак до правоохоронних органів не звертались.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, щодо продовження строку тримання під вартою, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а згідно ч.3 ст.199 КПК України також і те, що заявлені ризики не зменшилися.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, оцінюючи в сукупності всі обставини, на підставі положень частини 3 ст.176 КПК України те, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики не зменшились, в обвинуваченої не має місця постійного проживання, що унеможливлює застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу, так-як такі не можуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому слід клопотання прокурора Львівської місцевої прокуратури №3 задоволити та продовжити строк тримання обвинуваченої під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 10.11.2017 року включно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1