АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/676/18 Справа № 199/8648/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши 29 березня 2018 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження № 0003040 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 16 січня 2018 року, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 13.11.2003 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
- 14.10.2005 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці;
- 05.07.2009 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців;
- 19.04.2011 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
- 22.04.2013 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
- 23.05.2013 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнення: 20.03.2017 з Вільнянської ВК № 20 за відбуттям строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

В апеляції:

- обвинувачений просить вирок скасувати, оскільки не погоджується з ним, вважає його незаконним, дуже суворим.

Цим вироком дії ОСОБА_7 кваліфіковані, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, поєднані з проникненням у інше приміщення та призначено покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Цим вироком ОСОБА_7 повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
24.11.2017 року приблизно о 09:50 годині ОСОБА_7 перебував біля будинку АДРЕСА_2 , переліз через паркан, яким огороджене домоволодіння та проник на територію подвір`я вищевказаного домоволодіння, яке належить потерпілому ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_7 пошкодив металеву решітку на вікні сараю, відчинив вікно та проник у приміщення. Перебуваючи в приміщенні кімнати, що розташована при вході у сарай, ОСОБА_7 викрав бавовняну ковдру вартістю 596 грн. 12 коп. та, утримуючи її в руках, почав тікати через пошкоджене ним вікно, і був затриманий на подвір`ї охоронцем,
Заслухавши обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого і призначити менш суворе покарання, думку прокурора та потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляції обвинуваченого, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду першої інстанції стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, в апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 з приводу суворості покарання призначеного судом, колегія суддів, вважає необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 КК України, при призначенні покарання за незакінчений злочин суд, керуючись положеннями статей 65 - 67 цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця.

Ст. 65 КК України передбачає загальні засади призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації. Суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Оскільки ОСОБА_7 вчинив закінчений замах на злочин, ч. 2 ст. 15 КК України, суд першої інстанції призначив покарання у відповідності до правил ч. 3 ст. 68 КК України, де вказано, що за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Тобто, строк покарання в даному випадку не повинен перевищувати 4 років позбавлення волі.

За матеріалами справи було встановлено, що суд першої інстанції ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України призначив покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, тобто в межах санкції інкримінованого злочинів і є мінімальним, та в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

При обранні такої міри і розміру покарання суд, як вбачається з вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність судимостей за вчинення аналогічних злочинів, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця та особу винного. Пом`якшуючих обставин судом не встановлено. Обставини, що обтяжують покарання суд визнав рецидив злочинів, оскільки обвинувачений має не погашену судимість за ч. 1 ст. 309 КК України.

На переконання колегії суддів, покарання призначене ОСОБА_7 , при зазначеному, є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для пом`якшення покарання, з тих мотивів, які наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого, оскільки судом призначене покарання є правомірним, справедливим, з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 16 січня 2018 року, щодо ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4