Справа № 306/927/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.11.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 19 липня 2017 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, українка, не працююча,
засуджена за ч.2 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_6 покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органом з питань пробації за місцем проживання та повідомляти цей орган про зміну місця проживання,
в с т а н о в и в :
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винною та засуджено за те, що вона 15 квітня 2017 року біля 15 год.00 хв., знаходячись в магазині АВС по вулиці Миру №102 села Дусино Свалявського району Закарпатської області, діючи умисно, з метою незаконного заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, таємно викрала з гаманця потерпілої ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 120 доларів США, що по курсу НБУ становить 2820,74 грн. та 250 грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3070 грн. 74 коп.
В апеляційній скарзі прокурор, не заперечуючи фактичні обставини справи, кваліфікацію діянь обвинуваченої та призначене судом покарання, вказує на неправильне застосування судом першої інстанції Закону України про кримінальну відповідальність, оскільки звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст.ст.75,76 КК України, суд першої інстанції не поклав на обвинувачену обов`язок, передбачений п.1 ч.1 ст.76 КК України, який підлягає обов`язковому застосуванню у разі звільнення особи від відбування покарання , а також покладаючи на ОСОБА_6 обов`язок, передбачений п.2 ч.2 ст.76 КК України, невірно зазначив його зміст, вказавши про обов`язок не виїжджати за межі України «без дозволу уповноваженого органом з питань пробації за місцем проживання», замість «без погодження з уповноваженим органом з питань пробації». Просить в частині покладення на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст..76 КК України скасувати та постановити новий, яким на підставі ст..76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В решті вирок суду першої інстанції прокурор просить залишити без змін.
Заперечення на апеляційну скаргу прокурора не подавалися.

Заслухавши доповідача, промову прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 , яка погодилась з поданою апеляцією, дослідивши матеріали кримінальної справи, перевіривши доводи апеляції, заслухавши сторін в судових дебатах та надавши обвинуваченій останнє слово, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Викладені у вироку висновки про винність обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за обставин, зазначених у вироку ґрунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ніким із учасників кримінального провадження не оскаржуються, внаслідок чого ці обставини, як і кваліфікація її діянь за ч.2 ст.185 КК України, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_6 , як і звільнення її від відбування покарання на підставі ст.75 КК України ґрунтується на матеріалах справи і відповідає вимогам закону, тому є правильним, вказаний висновок в апеляції прокурора також не заперечується.
Разом з тим, як обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора, звільняючи обвинувачену ОСОБА_6 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, судом першої інстанції, в порушення вимог ч.1 ст.76 КК України, не покладено на обвинувачену всі обов`язки, які підлягають обов`язковому застосуванню у разі звільнення особи від відбування покарання, а також невірно зазначено зміст обов`язку, передбаченого п.2 ч.2 с ст..76 КК України, зокрема, не виїжджати за межі України «без дозволу уповноваженого органом з питань пробації за місцем проживання», замість «без погодження з уповноваженим органом з питань пробації».

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ч.2 ст.76 КК України На осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки: попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб; дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля. На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені частиною другою цієї статті, необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, при покладенні на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст..76 КК України, неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, зокрема, не застосовано закон, який підлягав застосуванню, що призвело до неправильного звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, що відповідно до п. ч.1 ст.420 КПК України є підставою для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку.

За таких обстави, у відповідності до вимог ч.3 ст.407 КПК України зазначений вирок, в частині покладення на обвинувачену ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст..76 КК України підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нового вироку, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404 -405, 407, 409, 420 КПК України, апеляційний суд -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 19 липня 2017 року щодо обвинуваченої ОСОБА_6 в частині покладення обов`язків, передбачених ст..76 КК України - скасувати.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок Свалявсього районного суду Закарпатської області від 19 липня 2017 року відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення його судом апеляційної інстанції.

Судді: