ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
№5-7457км16 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 27 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :
Вироком Олевського районного суду Житомирської області від 19 липня 2016 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Термахівка Іванківського району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, такого, що має середню освіту, раніше судимого вироком від 27.03.2014 за ч. 3 ст. 185, 75, 76 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком на 2 роки,
засуджено:
- за ч. 1 ст. 296 КК до покарання у виді штрафу у розмірі 8 500 грн;
- за ч. 1 ст. 263 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.
Вирок Олевського районного суду Житомирської області від 27 березня 2014 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185, 75, 76 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком на 2 роки, визначено виконувати самостійно.
Апеляційним судом Житомирської області від 06 жовтня 2014 року вирок місцевого суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасовано та постановлено новий вирок, яким ОСОБА_7 засуджено за:

- ч. 1 ст. 296 КК до покарання у виді штрафу у розмірі 8 500 грн;
- за ч. 1 ст. 263 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК ОСОБА_7 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 71 КК ОСОБА_7 до покарання призначеного за даним вироком суду частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Олевського районного суду Житомирської області від 27 березня 2014 року та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць позбавлення волі. В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
Як встановив суд, 20 листопада 2015 року, ОСОБА_7 , о 08 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «Шкода Октавіа», який належить йому на праві приватної власності, рухаючись по автодорозі, сполученням Олевськ Лопатич, не доїжджаючи близько 50 метрів до зазначеного населеного пункту, зупинив автомобіль і маючи при собі пістолет, який є нестандартною коротко ствольною вогнепальною зброєю - гладкоствольним самозарядним пістолетом, виготовленим шляхом переробки саморобним способом промислової конструкції сигнального пістолету, який він заздалегідь заготовив та зберігав при собі, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, яка проявилась у вираженому, очевидному для винного та інших осіб зневажливому ставленні до громадського порядку, ігноруванні існуючих у суспільстві елементарних правил поведінки, моралі, добропристойності, витягнув руку з автомобіля, в якій тримав пістолет та зробив два постріли у гору. В результаті пострілів, патрони пістолету влучили в автобус з працівниками поліції, що перебували на території зазначеного району для проведення превентивних заходів щодо попередження незаконного видобутку корисних копалин, бурштину на території зазначеного району.
Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням день, у вересні місяці 2015 року, ОСОБА_7 , неподалік Олевського кооперативного ринку, який розташований на вул. Київській, у невстановленої слідством особи, придбав травматичний пістолет марки АТАК 003349, 9 мм., разом з патронами у кількості 7 штук за 1000 гривень та в подальшому постійно зберігав при собі без відповідного на те дозволу.
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на порушення кримінального процесуального закону просить вирок місцевого суду та вирок апеляційного суду скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вказує на те, що засудженому судом не було роз`яснено положення ст. 349 КПК, чим порушено процесуальні права ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без зміни, обговоривши доводи, викладені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених та належно оцінених судом.
Що стосується доводів захисника про те, що ОСОБА_7 не було роз`яснено зміст положень ст. 349 КПК, не було з`ясовано чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, то ці доводи є необґрунтованими.

Так, відповідно до ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З матеріалів кримінального провадження видно, що вказаних вимог закону суд дотримався, головуючий роз`яснив обвинуваченому та його захиснику вимоги ст. 349 КПК, з`ясував чи повністю вони зрозуміли ці положення закону, чи не заперечують вони проти такого порядку дослідження доказів. (а.п.56)
Апеляційний суд належним чином перевірив доводи апеляційної скарги захисника, які є аналогічні викладеним у касаційній скарзі, та мотивовано спростував їх. Вирок апеляційного суду відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Покарання ОСОБА_7 призначено згідно з вимогами ст. 65 КК України та є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни або скасування вироку, в справі не виявлено.
Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, статтями 433, 434, 436 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів», колегія суддів
у х в а л и л а :
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Олевського районного суду Житомирської області від 19 липня 2016 року та вирок Апеляційного суду Житомирської області від 06 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3