Справа №: 398/1336/17
провадження №: 1-кп/398/395/17
ВИРОК
Іменем України
"09" листопада 2017 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000302 від 04.02.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Помічна, Добровеличківського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, розлученого, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , раніше судимого: 05.05.2000 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 140 КК України до 1 року позбавлення волі. 11.05.2000 року звільнений згідно закону України «Про амністію»; 27.07.2004 року Знам`янським міським судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 12.05.2006 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 187 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 22.08.2006 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі, постановою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 15.04.2009 року не відбуту частину покарання замінено на більш м`яке - 2 роки 9 місяців 11 днів обмеження волі; 25.11.2009 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 390 КК України до обмеження волі строком 2 роки 6 місяців; 15.03.2010 року Кіровоградським районним судом міста Кіровоград за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 357 КК України та згідно ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,

обвинуваченого у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Епізод 1. 04 лютого 2017 року, близько 06 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись на перехресті вулиць Українська та К. Цеткін в місті Олександрії, Кіровоградської області, підійшов заду до раніше незнайомої йому ОСОБА_8 та з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , штовхнув останню в спину, та шляхом ривку заволодів її жіночою сумкою. У даній сумці знаходився мобільний телефон марки Iphone 5S вартістю 4 589 грн. 40 коп., грошові кошти в сумі 400 грн. 00 коп., та інші речі, котрі не несуть матеріальної цінності для потерпілої. Після цього, ОСОБА_7 , відкрито заволодівши сумкою потерпілої з місця події зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши цим самим, потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 5 440 грн. 08 коп.

Дії ОСОБА_7 , суд кваліфікує як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Епізод 2. 22 лютого 2017 року, близько 16 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , знаходився поблизу продуктового магазину, будівля якого розташована у буд. АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи. Так, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_9 , та попереджуючи спробу потерпілого покликати на допомогу, шляхом залякування, а саме приставивши ніж до тулубу та погрожуючи його застосуванням, подолав у такий спосіб можливість потерпілого до протидії та викликав у потерпілого острах, що становив реальну загрозу для життя та здоров`я останнього. У такий спосіб ОСОБА_7 заволодів його мобільним телефоном марки «DONOD D240» вартістю 344 грн. 10 коп., разом із сім-картою мобільного оператора «Київстар» за номером НОМЕР_1 . яка не становить матеріальної цінності для потерпілого. Після цього, ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому, ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на загальну суму 344 грн. 10 коп.

Дії ОСОБА_7 , суд кваліфікує як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.

Епізод 3. 22 лютого 2017 року, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , знаходився поблизу кафе «Екстрим», яке розташоване у буд. 125, пр. Соборний у м. Олександрії Кіровоградської області та перебуваючи на узбіччі проїзної частини у останнього раптово виник умисел на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу. Після цього, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_10 , та попереджуючи спробу потерпілого покликати на допомогу, шляхом залякування, а саме приставивши ніж до тулуба та погрожуючи його застосуванням, подолавши у такий спосіб можливість потерпілого до протидії та викликав у потерпілого острах, що становив реальну загрозу для життя та здоров`я останнього, заволодів його мобільним телефоном марки «Samsung Duos-D780» вартістю 290 грн. 00 коп., разом із сім-картою мобільного оператора «МТС» за номером НОМЕР_2 , яка не становить матеріальної цінності для потерпілого. Після цього, ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому, ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на загальну суму 290 грн. 00 коп.

Дії ОСОБА_7 , суд кваліфікує як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.

Епізод 4. 22 лютого 2017 року, близько 19 години 35 хвилини, ОСОБА_7 , знаходився поблизу кафе «Екстрим», », яке розташоване у буд. 125, пр. Соборний у м. Олександрії Кіровоградської області та перебуваючи на узбіччі проїзної частини у останнього, після вчинення вище вказаного кримінального правопорушення, раптово виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом. Так, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_7 через відчинені двері проник до салону автомобіля та шляхом заведення двигуна, заволодів автомобілем ВАЗ 21063 державний номерний знак НОМЕР_3 . Даний автомобіль знаходився навпроти кафе «Екстрим» та належний потерпілому ОСОБА_10 на праві правомірного користування. Згідно висновку авто-товарознавчої експертизи №37.2017 від 05.04.2017 року, середня ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21063, з державним номерним знаком НОМЕР_3 , 1989 року випуску, з урахуванням зносу та який був в експлуатації, становить 24 657 грн. 38 коп. Після вчинення вищевказаного кримінального правопорушення. ОСОБА_7 , на вище вказаному автомобілі, зник з місця його вчинення, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Дії ОСОБА_7 , суд кваліфікує як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

Епізод 5. У лютому 2017 року ОСОБА_7 перебуваючи поблизу території Центрального ринку в місті Олександрія Кіровоградської області, знайшов предмет схожий на ніж. Цього ж дня, ОСОБА_7 , після вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, було затримано в порядку ст. 208 КПК України. У ході затримання ОСОБА_7 в нього було виявлено та вилучено предмет схожий на ніж, який він носив при собі в кишені та використовував під час вчинення вищевказаних нападів, з метою незаконного одержання майна потерпілих осіб. Згідно висновку судово-трасологічної експертизи холодної зброї, а саме висновку експерта №27 від 03.03.2017 року, вилучений у ОСОБА_7 предмет, є холодною зброєю, виготовлений по типу мисливських ножів загального призначення та відноситься до контактної клинкової холодної зброї колюче-ріжучої дії.

Дії ОСОБА_7 , суд кваліфікує як незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 провину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 263 та ч. 2 ст. 289 КК України визнав повністю, погодився з кваліфікацією щодо вчинених ним діянь, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 22 лютого 2017 року вчинив ці всі злочини, але шкодує про вчинене.

Обвинувачений зазначив, що не оспорює ті фактичні обставини справи, визнає їх за правдиві і достовірні. З врахуванням думки прокурора, обвинуваченого та його захисника суд визнав недоцільним дослідження фактичних обставин справи, тому було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які вказують на особу обвинуваченого.

У зв`язку з цим, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, і визнав можливим обмежити обсяг доказів допитом обвинувачених, а також дослідженням доказів, що стосуються особистості обвинуваченого.

Також обвинуваченому було роз`яснено, що в разі розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

Суд, вислухавши обвинуваченого, який свою провину визнав в повному обсязі, прокурора, захисника, в виду того, що обвинувачений дав згоду на розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає що - вина обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 263 та ч. 2 ст. 289 КК України - доведена належними та допустимими доказами, які були підтвердженні самим обвинуваченим.

Однак, обвинувачений у судовому засіданні частково визнав вину за епізодом 1 щодо скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Обвинувачений зазначив, що викрадені речі повернуто потерпілій.

Допитана у судовому засіданні потерпіла зазначила, що 04 лютого 2017 року поверталася додому близько 06 години 00 хвилин та побачила чоловіка у чорній шапці, який її штовхнув та вихопив її сумочку в якій знаходився мобільний телефон, гаманець у якому були гроші у розмірі 400 грн. 00 коп. та інші речі. У судовому засіданні потерпіла упізнала у обвинуваченому ту особу, яка викрала її сумочку. Потерпіла зазначила, що їй повернуто усі речі, окрім грошей у розмірі 400 грн. 00 коп., тому визначення міри покарання покладає на розсуд суду.

Із протоколу огляду місця події від 04.02.2017 року з фото таблицею, вбачається, що оглянуто місце скоєння злочину, а саме ділянка місцевості на перехресті вулиць Українська та К. Цеткін у м. Олександрії Кіровоградської області. Дане перехрестя розташоване біля будинків №49 та №26.

З протоколу пред`явлення речей для впізнання від 05.02.2017 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 впізнала прикраси для волосся на яких були блискучі камінці у кількості 6 штук.

Оглянуто жіночий зажим для волосся, чорного кольору, з прикрасами у вигляді 6 камінців (стразів) на кожній стороні зажиму. Зажим виготовлений з пластмаси у вигляді метелика, відповідно протоколу огляду речей від 05.02.2017 року.

Зі зберігальної розписки від 05.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_8 отримала від слідчого жіночий зажим для волосся чорного кольору на якому маються 6 камінців (стразів) та вона зобов`язалася зберігати даний речовий доказ до вирішення питання по суті.

З протоколу пред`явлення речей для впізнання від 16.03.2017 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 впізнала мобільний телефон марки Iphone 5S.

Оглянуто мобільний телефон марки Iphone 5S. Мобільний телефон має IMEI: НОМЕР_4 , відповідно протоколу огляду речей від 16.03.2017 року.

Зі зберігальної розписки від 16.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_8 отримала від слідчого мобільний телефон марки Iphone 5S, IMEI: НОМЕР_4 та вона зобов`язалася зберігати даний речовий доказ до вирішення питання по суті.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.03.2017 року, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_8 , вбачається, що остання впізнала на фото №4 ОСОБА_7 .

Таким чином, оцінюючи у сукупності всі досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що зібраними по справі доказами повністю підтверджується вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діянні і його дії правильно слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Згідно вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначені обвинуваченому ОСОБА_7 покарання судом також враховується те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод особи та має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Судом також враховується поведінка обвинуваченого за час досудового розслідування, де він активно сприяв розкриттю злочину, а також під час судового розгляду, де він щиро покаявся у вчинених злочинах.

Суд враховує, суспільну небезпеку вчинених ОСОБА_7 злочинів та його особу, вік та стан здоров я, те, що він розлучений, на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей немає, раніше неодноразово судимий.

Обставини, що пом`якшують покарання визнання провини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання рецидив.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі відповідно до ст. 63 КК України.

Нормами ст. 59 КК України визначено, що додаткове покарання у виді конфіскації майна може полягати у примусовому безоплатному вилученні у власність держави як всього майна, яке належить засудженому, так і його певної частини.

Оскільки санкцією ч. 2 ст. 187 КК України передбачено обов`язкову конфіскацію та вона не є альтернативною, тому суд вважає, що необхідно призначити додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Вирішуючи питання про запобіжний захід ОСОБА_7 суд, враховує відсутність в учасників процесу відповідних клопотань, тому вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому залишити тримання під вартою.

Згідно ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.02.2017 року, ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 22 лютого 2017 року, тому час попереднього ув`язнення необхідно зарахувати у строк відбуття покаяння та застосувати ст. 72 КК України.

21.06.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», яким внесено зміни до Кримінального кодексу України та відповідно до яких попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Згідно ч. 2 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Тому обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбування покарання необхідно зарахувати час перебування під вартою з 22.02.2017 року до 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільні позови не заявлені.

Процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1 407 (одна тисяча чотириста сім) грн. 36 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 366-371, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч. 2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією майна;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту тримання під вартою: з 22 лютого 2017 року.

На підставі ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 час попереднього ув`язнення з 22.02.2017 року до 20 червня 2017 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1 407 (одна тисяча чотириста сім) грн. 36 коп.

Речові докази: жіночий зажим для волосся чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити їй в користуванні; жіноча сумка чорного кольору, передана на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити їй в користуванні; мобільний телефон марки Iphone 5S, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити їй в користуванні; мобільний телефон марки "DONOD D240" із сім-картою мобільного оператора «Київстар» за номером НОМЕР_1 передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 залишити йому в користуванні; мобільний телефон марки Samsung Duos-D780» із сім-картою мобільного оператора «МТС» за номером НОМЕР_2 , передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 залишити йому в користуванні; автомобіль ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_3 , переданий на відповідальне зберігання власнику, ОСОБА_11 - залишити йому в користуванні; ніж вилучений під час проведення особистого огляду ОСОБА_7 , переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Олександрійському ВП ГУНП в Кіровоградській області, квитанція №0076 - знищити.

Матеріали кримінального провадження №0000302 від 04.02.2017 року залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням з обвинувальним актом.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_12 НЕРОДА