490/6812/17 13.09.2017
н/п 1-кп/490/825/2017
Справа № 490/6812/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2017 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
кримінальне провадження №0006041 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , 1978 року народження, жовтня місця, 14 числа, уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку, працюючого не офіційно, раніше не судимого, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
10.11.2015 близько 17 год. 20 хв., ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Honda CRV», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на передньому пасажирському сидінні якого перебував пасажир, рухався у темний час доби по вологій, чистій, горизонтальній ділянці проїзної частини вулиці Нікольська, зі сторони вулиці Декабристів у напрямку вулиці Пушкінської у місті Миколаєві. Під`їжджаючи до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг вулиці Нікольської та вулиці Фалеївська, почав здійснювати поворот праворуч на проїзну частину вулиці Фалеївська, продовжуючи свій рух у напрямку вулиці Адміральської зі швидкістю 10 км/год.

Рухаючись у обраному напрямку, водій ОСОБА_3 в порушення вимог пп. 2.3 «б»; 12.3; 16.2; 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі ПДР України), під час виконання маневру повороту на право, тобто зміни напрямку свого руху з вулиці Нікольської на вулицю Фалеєвську, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при наближенні до нерегульованого світлофором пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, своєчасно не вжив заходів до зниження швидкості, аж до повної зупинки керованого ним автомобіля, не переконався, що на пішохідному переході відсутній пішохід, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух у вибраному ним напрямку, внаслідок чого допустив контактування передньою частиною автомобіля з пішоходом ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину вулиці Фалеївської зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, по нерегульованому пішохідному переходу, позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2, додатку 1 та дорожньою розміткою 1.14.1 білого кольору додатку 2 ПДР України.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку середнього ступеня, забою м`яких тканин голови, перелому правої ключиці, перелому 3-го та 4-го ребра з правого боку, забою правої легені, гемо-пневморакс з права, які згідно висновку судово-медичної експертизи №40 від 21.01.2016, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення ОСОБА_3 вимог п.п. 2.3 «б»; 12.3; 16.2; 18.1 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому, причинному зв`язку з наслідками, що настали.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, винним себе визнав повністю.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також, те що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням висновків експертів, документів що характеризують особу обвинуваченого, та документів щодо речових доказів і процесуальних витрат.
Так, обвинувачений суду показав, що у листопаді 2015 року, у темний час доби, по вологій дорозі після дощу, рухався на автомобілі марки «Honda CRV», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Нікольській, зі швидкістю 10 км/год. Наближаючись до нерегульованого перехрестя вул. Нікольська та вул. Фалеєвська, через погану видимість допустив контактування передньою правою частиною автомобіля з пішоходом ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу. На місце ДТП була викликана швидка медична допомога та поліція, у вчиненому кримінальному правопорушенні щиро кається. В сумі 5500 грн. відшкодував потерпілій витрати на лікування. Цивільний позов прокурора визнає в повному обсязі.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №40 від 21.01.2016 року пішоходу ОСОБА_5 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку середнього ступеня, забою м`яких тканин голови, перелому правої ключиці, перелому 3-го та 4-го ребра з правого боку, забою правої легені, гемо-пневморакс з права, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю, органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував потерпілій завдану шкоду. Ці обставини суд в порядку ст. 66 КК України визнає такими, що пом`якшують покарання.
Обставин що обтяжують покарання судом не встановлено.
З досліджених письмових документів, що характеризують особу обвинувачену суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, працює водієм таксі хоча й не офіційно, вид діяльності пов`язаний із постійним використанням транспортного засобу, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відповідно до наданої уповноваженим органом пробації досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне за вчинений злочин призначити ОСОБА_3 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі, безз позбавленням права керувати транспортними засобами яке вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину.
Одночасно, ураховуючи характеризуючи дані обвинуваченого, а також думку потерпілої, яка не має претензій до обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнити ОСОБА_3 в порядку ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов пред`явлений прокурором в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради про стягнення коштів, витрачених міською лікарнею швидкої медичної допомоги м. Миколаєва на лікування потерпілої ОСОБА_5 на суму 6547,99 грн. - задовольнити.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні покладаються на обвинуваченого.
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від основного покарання з випробуванням.
Іспитовий строк встановити 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази: автомобіль марки «Honda CRV», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий обвинуваченому ОСОБА_3 , вважати переданим за належністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру процесуальні витрати по залученню експертів в сумі 1851 грн. 40 коп.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Миколаївської міської ради про стягнення з ОСОБА_3 коштів на лікування потерпілої ОСОБА_5 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі департаменту фінансів Миколаївської міської ради - Міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва суму у розмірі 6547 грн. 99 коп.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1