АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1614/2017 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 3 ст. 186 КК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зугдіді Республіки Грузія, громадянина Грузії, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, без постійного місця проживання на території м. Києва, раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.186, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_13 ,
перекладача ОСОБА_14 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року, ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді двох років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 186 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, визначено остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді п`яти років позбавлення волі.
Запобіжний захід, до вступу вироку в закону силу,обвинуваченому ОСОБА_9 у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, залишено без зміни.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 08 квітня 2016 року.
Строк попереднього ув`язнення обвинуваченому ОСОБА_9 ,до набранням вироком законної сили, зарахуватиз розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів, цивільних позовів та судових витрат.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року змінити в частині призначеного покарання, та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, в іншій частині вирок залишити без змін.
Мотивуючи доводи апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що при призначенні покарання, як зазначив суд у вироку, він повністю відшкодував завдану шкоду потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а відповідно п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України, закон не вимагає відшкодування шкоди в повному об`ємі і всім потерпілим. Обставини що пом`якшують вину суд зазначив лише щире каяття, але фактично визнав добровільне відшкодування шкоди. Дві ці пом`якшуючі вину обставини, являються різними формами каяття які визначені ст. 66 КК України. Призначаючи міру покарання суд фактично пропустив одну обставину пом`якшуючу покарання, що потягло за собою призначення суворого покарання.
Іншими учасниками судового провадження, які мають право подати апеляційну скаргу, вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржений.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_17 , та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_9 01.03.2016 року приблизно о 14.25 год., перебуваючи в приміщенні відділення «Нова пошта», що за адресою: м.Київ, пр. Космонавта Комарова, 38-А, побачив раніше йому невідому ОСОБА_18 , при якій знаходилась її жіноча сумка з грошима. Після цього у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_18 , а саме належних їй грошових коштів та іншого майна, яке знаходилось у сумці. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та переслідуючи мету особистого матеріального збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_9 прослідував за ОСОБА_18 на вулицю до її автомобіля марки «RangeRover Evoque», д.н.з НОМЕР_1 , який був припаркований поряд із вказаним відділенням «Нова пошта». Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, розуміючи протиправність своїх дій, дочекавшись слушного моменту, коли ОСОБА_18 сіла на водійське сидіння до свого автомобіля та свою сумку утримувала у правій руці, ОСОБА_9 підійшов до автомобіля з боку передніх пасажирських дверей, після чого усвідомлюючи відкритість своїх дій, відчинив передні пасажирські двері та шляхом ривка, відкрито викрав із правої руки ОСОБА_18 її жіночу сумку, вартістю 7800 гривень, в якій знаходились гроші у сумі 23000 гривень, паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_18 , який матеріальної цінності для останньої не представляє, після чого з викраденим вказаним вище чужим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_18 матеріальну шкоду на загальну суму 30800 гривень.

Крім того, ОСОБА_9 31.03.2016 р. приблизно о 18.20 год., перебуваючи поряд із приміщенням відділення «Нова пошта», що за адресою: м.Київ, пр.Космонавта Комарова, 38-А, побачив раніше йому невідомого ОСОБА_19 , який вийшов із вказаного відділення, при якому знаходилась його шкіряна сумка. Після чого у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_19 , а саме належної йому шкіряної сумки та іншого майна, яке знаходилось у сумці. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів та переслідуючи мету особистого матеріального збагачення за рахунок чужого майна, прослідував за ОСОБА_19 до його автомобілю марки «VolkswagenTouran», д.н.з. НОМЕР_2 який був припаркований поряд із вказаним відділенням «Нова пошта», що за адресою: м. Київ, пр.Космонавта Комарова, 38-А. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне відкрите викрадення чужого майна, розуміючи протиправність своїх дій, дочекавшись слушного моменту, коли ОСОБА_19 сів на водійське сидіння до свого автомобілю та свою сумку поклав на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_9 підійшов до автомобілю останнього з боку передніх пасажирських дверей, після чого усвідомлюючи відкритість своїх дій, відчинив передні пасажирські двері та шляхом ривка, повторно відкрито викрав із переднього пасажирського сидіння шкіряну сумку ОСОБА_19 , вартістю 500 гривень, в якій знаходились гроші у сумі 70000 грн., 100 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ становить 2621,80 грн., планшет марки «іРаd», вартістю 400 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ станом на 31.03.2016 р. становить 10 487,20 грн., паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_19 , водійське посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_19 , страховий поліс, банківська картка видана на ім`я ОСОБА_19 , реєстраційне посвідчення на автомобіль марки «VolkswagenTouran», д.н.з. НОМЕР_2 ,що матеріальної цінності для останнього не представляє, після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_19 матеріальної шкоди на загальну суму 83 609 грн., що являється значною шкодою.
Крім того, ОСОБА_9 03.04.2016 року, приблизно о 18.50 год., знаходився біля буд. 2/13, що по пр. Л.Курбаса в м. Києві, де побачив незнайому йому ОСОБА_16 , яка припаркувала свій автомобіль «Інфініті» д.н.з. НОМЕР_3 біля вищевказаного будинку та направилася до під`їзду № 8 вищевказаного будинку, тримаючи в руках свою жіночу сумку. В цей час у ОСОБА_9 виник злочинний умисел на повторне відкрите заволодіння майном, яке належить ОСОБА_16 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення ОСОБА_9 03.04.2016 р., приблизно о 19.00 год., підійшов до ОСОБА_16 , яка знаходилася біля 8-го під`їзду будинку 2/13, що по пр. Л.Курбаса в м. Києві та шляхом ривка вирвав з лівої руки ОСОБА_16 її жіночу сумку «Furla» вартістю 500 доларів США, що згідно курсу валют НБУ становить 13050 грн., в якій знаходилися: гаманець золотистого кольору, вартістю 300 доларів США, що згідно курсу валют НБУ становить 7830 грн.; грошові кошти 200 доларів США, що згідно курсу валют НБУ становить 5220 грн., та 1400 грн.; банківські картки «Юнісонбанк», «Райфайзенбанк», «Отпбанк» та «Ощадбанк»; мобільний телефон «Iphone 6», вартістю 600 доларів США, що згідно курсу валют НБУ становить 15660 грн., а всього майна на загальну суму 43 160 грн. Заволодівши таким чином вищевказаним майном, ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник з викраденим майном.

Крім цього, ОСОБА_9 08.04.2016 року, приблизно о 16.30 год., знаходився біля буд. 5 по бул. Р.Ролана в м. Києві, де побачив незнайому йому ОСОБА_15 , яка сиділа в салоні припаркованого на узбіччі автомобіля «Нісан Жук» д.н.з. НОМЕР_4 . В цей час у ОСОБА_9 виник злочинний умисел на повторне відкрите заволодіння майном, яке належить ОСОБА_15 . Реалізуючи свої злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення ОСОБА_9 08.04.2016 р. приблизно о 16.40 год., підійшов до автомобіля «Нісан Жук» д.н.з. НОМЕР_4 , який був припаркований на узбіччі проїзної частини біля буд. № 5,що по бул. Р.Ролана в м. Києві, у якому знаходилася раніше невідома йому ОСОБА_15 , відчинив передні пасажирські двері вказаного автомобіля та почав відволікати увагу ОСОБА_15 від її сумки чорного кольору, яка знаходилася на передньому пасажирському сидінні. Після чого ОСОБА_9 , відкрито заволодів сумкою чорного кольору, яка знаходилася на передньому пасажирському сидінні зазначеного автомобіля, яка належить ОСОБА_15 , вартістю 5000 грн. в якій знаходилися: паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, та водійські права на ім`я ОСОБА_15 ; картки «Приватбанк» в кількості 2 шт.; грошові кошти в сумі 110 Євро, що згідно курсу валют НБУ становить 3225 грн., 120 доларів США що згідно курсу валют НБУ становить 3096 грн. та 350 гривень, а всього майна на загальну суму 16 671 гривень та зачинивши передні пасажирські двері автомобіля «Нісан Жук» д.н.з. НОМЕР_4 , побіг в невідомому напрямку з викраденим майном. Заволодівши таким чином вищевказаним майном, ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник.

Таким чином, дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за ч. 2 ст. 186 КК України як повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за ч. 3 ст. 186 КК України як повторно відкрите викрадення чужого майна (грабіж), чим завдав значної шкоди потерпілому.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах поданих апеляційних скарг.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, апелянтом не оспорюються та не оскаржуються, а тому відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.
Вирішуючи питання про відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_9 , колегія суддів виходить із того, що у відповідності до вимог ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

При цьому, колегія суддів враховує вимоги ст.65 КК України, а також роз`яснення, наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, згідно з якими при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначено відповідно до вищезазначених вимог, із урахуванням загальних засад призначення покарання.
Так, як вбачається з вироку, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, врахував характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який на території України раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, та те, що обвинувачений повністю відшкодував завдану шкоду потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які не мають до нього матеріальних претензій, та те, що потерпілим ОСОБА_19 та ОСОБА_18 шкода не відшкодована, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України щире каяття, та відсутність обставин передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого.
Таким чином, на думку колегії суддів, суд врахував ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_9 відшкодував повністю завдану шкоду потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які не мають до нього матеріальних претензій, та те, що потерпілим ОСОБА_19 та ОСОБА_18 шкода не відшкодована, тому прийшов до вірного висновку, що наявна тільки одна обставина, що пом`якшує покарання.
Тому, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що судом першої інстанції безпідставно не враховано другу пом`якшуючу обставину, а саме добровільне відшкодування завданого збитку, не спростовують наведених висновків суду першої інстанції, та не заслуговують на увагу колегії суддів.
Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду у вироку та були підставою для його скасування або зміни, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Стосовно клопотанняОСОБА_9 , про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році», у зв`язку з тим, що він є учасником бойових дій та має двох малолітніх дітей віком 7 та 9 років, то воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, як убачається із змісту статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб, п. е) яких засуджено за грабіж при обтяжуючих обставинах (частинна третя, четверта і п`ята статті 186 КК України 2001 року.)
Як зазначено у оскаржуваному вироку ОСОБА_9 , вчинив та був визнаний винним за вчинення злочинів, один з яких, передбачений ч. 3 ст. 186 КК України, а саме, повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), чим завдав значної шкоди потерпілому, тому останній на думку колегії суддів не є суб`єктом даного акту амністії.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418 та 419 КПК України, статтею 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», колегія суддів Апеляційного суду м.Києва, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року, стосовно ОСОБА_9 , - без змін.
В задоволенні клопотанні ОСОБА_9 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

_____________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4