19.04.2018
Ленінський районний суд м.Харкова
УХВАЛА
Іменем України
19 квітня 2018р. Справа №642/42/18-к Провадження 1-кп/642/259/18

Суд у складі: Головуючого судді: ОСОБА_1

Секретаря: ОСОБА_2

За участі: Прокурора Свір О

Захисник ОСОБА_3

Обвинувачений ОСОБА_4 ..
Потерпіла ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ленінського районного суду м.Харкова перебуває обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України.
Захисником було заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашний арешт, з підстав характеристики обвинуваченого та наявності постійного місця проживання.
Прокурором заявлено клдопотання про продовження запобіжного заходу тримання під вартою.
З урахуванням думки учасників судового засідання, судом встановлено, що під час досудового слідства відносно обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням вимог ст. 177 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків які дають достовірні підстави судді вважати що обвинувачений може здійснити дії передбачені частиною 1 цієї статті, а також судом було враховано особу обвинуваченого при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд, оцінюючи в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, згідно ст.12 КК України, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватими, а також враховуючи те, що він обвинувачуються у злочині, вчиненому відносно фізичної особи, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, та можливість в разі зміни запобіжного заходу переховуватися від суду, та вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, які стали підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.
При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Підстави яки були враховані слідчим суддею при обранні міри запобіжного заходу не відпали, а тому є доцільним продовжити запобіжні заходи щодо обвинуваченому на період, визначений ч.3 ст.331 КПК України.
З наведених обставин, суд вважає, що клопотання захисту є необгрунтованим, а тому не підлягає задоволеню.
Керуючись ст. 3141, 331, 336, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволені клопотання захисника ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити обвинуваченому - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 до «24.00» год. 17.06.2018р. з триманням обвинуваченого в закладі кримінально-виконавчої системи, що не перевищує термін 60 днів.
Копію ухвали направити до виконання до закладу кримінально-виконавчої системи України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1