Справа № 555/107/18
Номер провадження 1-кс/555/22/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" січня 2018 р.

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора- ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

захисника підозрюваного- адвоката - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне клопотання слідчого Березнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з начальником Березнівського відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -.
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Березнівського ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна .
В обґрунтування клопотання вказує, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000043 від 20.01.2018року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, по факту закінченого замаху на вбивство ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 . Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.01.2018, приблизно о 18.00 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи у житловому будинку за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно та з метою заподіяння смерті іншій людині, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс численну кількість ударів дерев`яним руків`ям від сокири в ділянки розташування життєво важливих органів тіла по голові та тулубу своєму батькові ОСОБА_6 1958 р.н., чим спричинив йому множинні тілесні ушкодження та залишив на місці події у важкому стані без надання необхідної медичної допомоги. 20.01.2018 у ранковий час ОСОБА_6 був виявлений мертвим у будинку за місцем проживання. Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та був впевнений у тому, що потерпілий помер внаслідок заподіяних ним тілесних ушкоджень в ділянки розташування життєво-важливих органів тіла, однак, за результатами судово-медичного розтину установлено, що смерть ОСОБА_6 настала з інших причин. Своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. В ході огляду місця події, а саме житлового будинку, що по АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено дерев`яне руків`я від сокири, грошову купюру номіналом дві гривні, полімерну кришку для закриття банок, недопалок цигарки із позначенням «Strong», шапку сірого кольору, ковдру світло-жовтого кольору, які в подальшому були належним чином упаковані.20.01.2018 в ході затримання ОСОБА_7 було вилучено його одяг, а саме: резинові чоботи зеленого кольору, джинсові штани синього кольору, чоловічий светр сірого кольору та чоловічу кофту камуфляжного окрасу сірого та коричневого кольорів, в які останній був одягнений в момент вчинення кримінального правопорушення та які були належним чином упаковані.20.01.2018 в приміщенні моргу КЗОЗ «Березніська центральна районна лікарня» було вилучено одяг ОСОБА_6 , а саме: штани темно-коричневого кольору, шкіряні черевики чорного кольору, кофта темно-коричневого кольору та сорочка білого кольору, в які останній був одягнений в момент нападу на нього, які в подальшому були належним чином упаковані.

На даний час в органу досудового розслідування виникає необхідність у забороні затриманого ОСОБА_7 розпоряджатися будь-яким чином зазначеним майном та використовувати його, так як воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, в результаті чого воно відповідає критеріям п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, що дає право слідчому судді накласти на нього арешт, оскільки вони можуть знищити чи пошкодити його. Розглянувши протокол затримання особи від 20 січня 2018 року підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення та протокол огляду від 20 січня 2018 року можна дійти висновку, що вказане майно являється власністю ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , так як було вилучене у них та до вилучення вони ним користувалися, однак документів, які підтверджують право власності на зазначені речі не надали. Покликаючись на викладені обставини, слідчий та прокурор просять клопотання задовольнити.

Заслухапвши слідчого , прокурора, захисника підозрюваного, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цьогоКодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 3 даної статті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього кодексу.

Згідно ст.167 КПК України - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п.4 ч.2 ст. 167 КПК України - тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення може здійснюватися також під час обшуку.

Відповідно до ч.1,2 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у звязку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч.3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Отже, суд приходить до висновку, що слідчий надав суду достатньо доказів того, що не застосування арешту до майна може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167-168, 170-173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Накласти арешт на майно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , із забороною відчужувати його, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його, а саме: дерев`яне руків`я від сокири, грошова купюра номіналом дві гривні, пластикова кришка для закриття банок, недопалок цигарки із позначенням «Strong», шапка сірого кольору, ковдру світло-жовтого кольору - вилучені в ході огляду місця події, резинові чоботи зеленого кольору, джинсові штани синього кольору, чоловічий светр сірого кольору та чоловічу кофту камуфляжного окрасу сірого та коричневого кольорів - вилучені в ході затримання ОСОБА_7 , штани темно-коричневого кольору, шкіряні черевики чорного кольору, кофта темно-коричневого кольору та сорочка білого кольору - вилучені під час огляду трупа ОСОБА_6 20 січня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1