Провадження №: 1-кп/752/1187/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2017 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007798, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

13.06.2013 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України, з застосуванням ст. 70 ч.4 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, від відбування якого звільнений 19.02.2016 року,

обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ;

захисника ОСОБА_6 ;

потерпілої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :
23.08.2017 року близько 09:00 год. ОСОБА_5 , перебував в салоні маршрутного таксі № 499, який рухався в напрямку вул. Академіка Вільямса в сторону метро «Теремки» в м. Києві та помітив раніше йому незнайому ОСОБА_7 , яка тримала в руках жіночу сумочку.
Маючи намір таємно викрасти чуже майно, ОСОБА_5 діючи умисно, користуючись тим, що ОСОБА_7 відволіклася і спілкується по мобільному телефону, а за його діями ніхто з пасажирів не спостерігає, з сумочки ОСОБА_7 таємно викрав гаманець, в якому знаходилося 1785 грн. та на найближчій зупинці вийшов з маршрутки.
Тобто, ОСОБА_8 визнається винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винним та підтвердив вищезазначені обставини. Пояснив, що 23.08.2017 року перебуваючи в маршрутному таксі № 499, у невідомої жінки з сумки витягнув гаманець і вийшов з маршрутки. На зупинці його затримали пасажири. Гаманець викинув в смітник, проте його знайшли та повернули потерпілій. У вчиненому щиро кається, просить врахувати, що проживає з батьками пенсіонерами і дочкою, на даний час працює водієм, не міг втриматися від спокуси вчинити крадіжку, проте просить дати шанс і не позбавляти волі реально.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 23.08.2017 року їхала маршрутним таксі № 499. В якийсь момент почула, що її хтось штовхає і побачила обвинуваченого, який виходив з маршрутки. Один з пасажирів запитав, чи у неї нічого не пропало. Побачила, що з сумочки зник гаманець з грошима. В цей час на зупинці обвинувачений викинув в смітник якісь речі, його затримали пасажири. Пізніше гаманець з грошима її повернули. Щодо покарання обвинуваченому, покладається на розсуд суду.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого та потерпілої, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особи винного, який раніше судимий, має неповнолітню дитину.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яка відображена у обвинувальному акті та підтверджена судом.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Підсумовуючи результати судового розгляду, суд прийшов до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючу та відсутність обтяжуючих покарання обставин, позицію потерпілої та прокурора, щодо покарання обвинуваченому, суд прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та приймає рішення, згідно ст. 75 КК України, про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 377 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, та згідно ст. 76 КК України, покласти на нього обов`язки: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1