н/п 1-кс/766/9331/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.11.2017 року м. Херсон
Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,
встановила:
До суду звернулася заявник зі скаргою, в якій просила скасувати постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 від 18.08.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001027 від 21.04.2017 року за ч.1 ст. 371 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, яка передбачає закриття кримінального провадження в разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення. Дану скаргу мотивовано тим, що оскаржувана постанова є незаконною та винесена передчасно з порушенням порядку збирання доказів, а в самій постанові слідчим не надано правової оцінки зібраним доказам. Так під час проведення досудового розслідування слідчим не було усунуто протиріч в її показах з показами даними працівниками поліції, як свідками, зокрема шляхом проведення їх одночасного допиту та слідчого експерименту. Внаслідок зазначеного висновки викладені слідчим в оскаржуваній постанові не відповідають фактичним обставинам справи.
В судовому засіданні заявник, яка прийняла участь в режимі відеоконференції, підтримала подану скаргу, просила її задовольнити з викладених в ній підстав.
Слідчий в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги та зазначив, що вважає постанову про закриття кримінального провадження законною та обґрунтованою.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати та інш.
Оскаржуваною постановою кримінальне провадження № 0001027 від 21.04.2017 року за ч.1 ст. 371 КК України було закрито у зв`язку із відсутністю складу зазначеного кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження.

Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Однак, при мотивуванні прийнятого рішення слідчий в своїй постанові від 18.08.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001027 дійшов до висновку проте, що проводячи повторне затримання ОСОБА_3 . 20.03.2017 року слідчий СВ Новокаховського ВП ОСОБА_5 вважав, що діє законно і в нього не було прямого умислу направленого на її незаконне затримання. Даний висновок слідчий зробив аналізуючи виключно пояснення самого ОСОБА_5 , надані ним при проведенні службового розсідування. Показання ОСОБА_5 відмовився надавати з посиланням на ст.63 Коституції України. Водночас слідчий не дослідив та не навів в постанові обставин, які на його думку свідчили б про те, що ОСОБА_5 міг обґрунтовано вважати законним затримання ОСОБА_3 20.03.2017 року. Зокрема в постанові не викладено дослідження обставин проходження ОСОБА_5 служби в правоохоронних органах та виконуваних ним функцій, в тому числі проведення ним затримань. Дослідження зазначених обставин надало б досудовому розслідуванню можливість перевірити ґрунтовність даного висновку слідчого.
Також при мотивуванні прийнятого рішення слідчий в своїй постанові від 18.08.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001027 дійшов до висновку проте, що обрання судом стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказує на обґрунтованість дій слідчого СВ Новокаховського ВП ОСОБА_5 щодо позбавлення її волі, шляхом повторного затримання. У зв`язку з зазначеним діями ОСОБА_5 не завдано істотної шкоди правам ОСОБА_3 . Разом з тим, ч.1 ст.371 КК України не передбачає обов`язкової складової складу цього злочину завдання істотної шкоди, бо злочин вважається закінченим при вчиненні саме завідомо незаконного затримання.
В свою чергу слідчий суддя Новокаховського міського суду Херсонської області в своїй ухвалі від 21.03.2017 року встановив відсутність підстав для затримання (повторного затримання) ОСОБА_3 20.03.2017 року відповідно до п.2 ч.1 ст. 208 КПК України. З цієї підстави слідчий суддя визнав і необґрунтованим клопотання слідчого в частині початку строку тримання ОСОБА_3 під вартою з моменту її затримання (первинного затримання) 15.00 години 19.03.2017 року та визначив початок даного строку з 18.28 години 21.03.2017 року.
З наведеного виходить, що в період часу з повторного затримання 20.03.2017 року і до звільнення з-під варти слідчим суддею о 18.27 годині 21.03.2017 року ОСОБА_3 була позбавлена свободи без належних на те підстав.
При цьому, пункт 5 ч.1 ст. 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносятьсязабезпечення права на свободу та особисту недоторканність.
Стаття 29 Конституції України встановлює, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно положень ст. 3 Конституції України недоторканність людини визнана в Україні однією з найвищих соціальних цінностей.
Відповідно до ст.ст. 3, 9 Загальної Декларації прав людини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 10 грудня 1948 року, кожна людина має право на життя, свободу та на особисту недоторканність. Ніхто не може бути підданим довільному арешту, затриманню або вигнанню.
Також ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
На підставі вище зазначеного слідчий суддя вважає, що висновок слідчого про не завдання повторним затриманням шкоди правам ОСОБА_3 таким, що не відповідає вимогам закону.
Частиною 2 ст.93 цього Кодексу передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів…, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Крім цього, в оскаржуваній постанові слідчим також не було надано оцінки відеозапису наданого УВБ в Херсонській області ДВБ НП України 11.08.2017 року, зокрема для підтвердження обставин не участі іншого співробітника поліції в повторному затриманні ОСОБА_3 20.03.2017 року та встановлення самої його особистості. При цьому, саме з метою останньої слідчим під час здійснення досудового розслідування і було виконано доручення у порядку ст. 40 КПК України. Проте не оцінивши доказове значення згаданого відеозапису слідчий і не вставивши саму особистість цього співробітника поліції слідчий надав в постанові правову оцінку його діяння. У зв`язку із зазначеним слідчий суддя не може погодитись з тим, що під час даного досудового розслідування слідчим було всебічно і повно досліджено усі обставини кримінального провадження.

Враховуючи зазначене вище слідчий суддя вважає, що досудове розслідування не було проведено всебічно і повно, а сама оскаржувана постанова прийнята слідчим без дослідження всіх фактичних обставин та з`ясування всіх підстав для прийняття обґрунтованогорішення, тому постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.303,309 КПК України, -
Ухвалила:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 від 18.08.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001027.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддяОСОБА_1