Постанова
Іменем України

29 березня 2018 року

м. Київ
справа № 263/2412/15-к
провадження № 51-94 км 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 26 квітня 2016 року про повернення апеляційної скарги.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07 грудня 2015 року засуджено ОСОБА_6 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України, до визначеного на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Не погодившись з вказаним вироком, засуджений подав апеляційну скаргу на нього, а також клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 26 квітня 2016 року ОСОБА_6 відмовлено у поновленні строку апеляційного оскарження вироку Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07 грудня 2015 року та апеляційну скаргу повернуто.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у вказаному суді з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Стверджує, що суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку, допустив порушення його права на захист. Вказує, що строк був пропущений з поважних причин, а саме: в зв`язку з неналежним виконанням захисником ОСОБА_7 його обов`язків, однак суд не перевірив зазначеної обставини та безпідставно відмовив у поновленні строку апеляційного оскарження.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор у ході касаційного розгляду, посилаючись на безпідставність доводів касаційної скарги, вважав, що її слід залишити без задоволення.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Статтею 399 КПК України передбачено підстави залишення апеляційної скарги без руху, її повернення або відмови у відкритті провадження.
Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Як убачаться зі справи, 05 квітня 2016 року до Апеляційного суду Донецької області захисником ОСОБА_8 було подано апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 від 04 квітня 2016 року на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07 грудня 2015 року, в якій він також ставив питання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження.
При цьому, обґрунтовуючи доводи свого клопотання, ОСОБА_6 вказував, що строк подання апеляційної скарги пропущено через неналежне виконання захисником ОСОБА_7 своїх обов`язків. В зв`язку з юридичною необізнаністю засудженого та лише після спілкування з іншим захисником і отримання складеного проекту апеляційної скарги в квітні 2016 року, він звернувся до апеляційного суду поза межами строку апеляційного оскарження.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи наведені доводи, дійшов до висновку про те, що причини, на які ОСОБА_6 вказує у своєму клопотанні, не є поважними, так як копію вироку суду першої інстанції засуджений отримав одразу після його проголошення 07 грудня 2015 року, що підтверджується наявною у справі розпискою, а захисник ОСОБА_9 в межах строку апеляційного оскарження подав апеляційну скаргу в інтересах засудженого, яку в подальшому доповнював двічі. Тому, причини пропуску ОСОБА_6 строку на апеляційне оскарження вироку, зазначені у його клопотанні, не є поважними.
Керуючись положеннями п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційний суд прийняв рішення про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження та повернув апеляційну скаргу засудженому.
Колегія суддів вважає такий висновок суду апеляційної інстанції правильним та перевіркою матеріалів провадження не вбачає підстав вважати доводи касаційної скарги засудженого про те, що причини, наведені у його клопотанні, є поважними, оскільки у останнього було достатньо часу для своєчасного звернення з апеляційною скаргою та протягом всього часу досудового і судового слідства він був забезпечений захисником, який, до того ж, діяв на підставі укладеного з ним договору про надання правової допомоги.
Захисник ОСОБА_9 , діючи в межах наданих йому кримінальним процесуальним законом повноважень, з метою забезпечення права засудженого на захист, реалізував право апеляційного оскарження вироку в інтересах ОСОБА_6 , за результатом чого було постановлено ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 17 травня 2016 року.
Посилання в касаційній скарзі на неналежне виконання захисником ОСОБА_9 своїх обов`язків, об`єктивного підтвердження в матеріалах справи не знайшли. Будь-яких клопотань про заміну захисника засуджений ОСОБА_6 не заявляв, у встановленому законом порядку від його послуг не відмовлявся, з приводу неякісного надання захисником правової допомоги, жодних претензій не висловлював.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону у справі колегією суддів не встановлено, а тому підстав, передбачених ст. 438 КПК України, для скасування оскаржуваного судового рішення та задоволення касаційної скарги засудженого колегія суддів не вбачає.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, колегія суддів
ухвалила:
Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 26 квітня 2016 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3