19.12.2017 Провадження № 1-кп/331/45/2017
Єдиний унікальний номер 331/3514/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2017 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провад-
ження з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м.Ямпіль Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня,
офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований за адре-
сою: АДРЕСА_1 , постійно-
го місця проживання не має, раніше засудженого:
1) 30.03.2012 р. Ясиноватським міським судом Донецької області за ст.ст.185 ч.1, 186 ч.2, 296 ч.1,
70 КК України до 4 років позбавлення волі;
2) 10.04.2013 р. Нікітовським районним судом м.Горлівка Донецької області за ст.309 ч.1 КК Ук- раїни до 2 років 3 місяців позбавлення волі;
3) 24.11.2015 р. Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ст.186 ч.2, 75, 76 КК Украї- ни до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
4) 25.02.2016 р. Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ст.185 ч.2 КК України до 6 міся-
ців арешту, звільнений 25.02.2016 р. по відбуттю строку покарання,
- за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, судимості за
які в установленному законом порядку не зняті та не погашені, в період іспитового строку на шлях
виправлення та перевиховання не став, та знову скоїв корисливі злочини за наступних обставин.
14 квітня 2016 р., приблизно о23 год. 20 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите вик-
радення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля будинку № 42 по пр.Соборному в м.Запоріжжі, під приводом здійснення дзвінка попросив у ОСОБА_7 його мобільний телефон «Lenovo S660», вартість якого згідно експерт- ного висновку № ОЦ-13 від 27.04.2016 р. становить 1887,50 гривень, та отримавши даний теле-
фон, почав імітувати здійснення телефонного дзвінка, відходячи від потерпілого з метою заволо-
діння майном. У цей час потерпілий ОСОБА_7 почав прохати ОСОБА_6 , щоб він повер-
нув телефон, однак останній, чуючи прохання ОСОБА_7 повернути телефон, почав тікати у
бік вул.Дзержинського. В подальшому, ігноруючи вимоги ОСОБА_7 , який біг за ним, зупини-
тися та повернути його телефон, усвідомлюючи, що його дії помічені та мають відкритий харак-
тер, продовжував тікати, доки не помітив, що його більше не переслідують. Тим самим,
ОСОБА_6 повторно відкрито викрав мобільний телефон «Lenovo S660», чим завдав потерпілому
ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1887 гривень 50 копійок.
18 квітня 2016 р., приблизно о 01 год.00 хв., ОСОБА_6 , знаходячись у парку біля зупин-
2.
ки громадського транспорту «площа Радянська» поруч з будинком № 74 по пр.Соборному в м.Запоріжжі, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, будучи впевненим, що його злочинні дії ніким не помічені, підійшов до сидячого на ла-
вочці у вищевказаному парку неповнолітнього ОСОБА_9 , біля якого лежав ноутбук «Фуд-
жи Сіменс» та комп`ютерна миша, які знаходились у сумці для ноутбука. Далі, ОСОБА_6 в момент, коли неповнолітній ОСОБА_9 перестав слідкувати за вищевказаним майном, шля- хом вільного доступу повторно таємно викрав належне ОСОБА_10 майно, а саме: сумку для
ноутбука вартістю 800 гривень, комп`ютерну мишу «A4tech» вартістю 200 гривень, ноутбук
«Фуджи Сіменс Amilo 2530» вартістю 2000 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 мате-
ріальну шкоду на загальну суму 3000 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у скоєнні злочинів
не визнав та, пояснив, що інкриміновані йому злочини він не вчиняв.
Відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового процесу, ухвалив визнати за доцільне дослідження доказів у повному обсязі.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини в інкримінованих йому злочинах, вина ОСОБА_6 підтверджується наданими сторонами та дослідженими в судовому засідан-
1-й епізод від 14.04.2016 р.:
Обвинувачений ОСОБА_6 суду пояснив, що 15.04.2016 р. він разом із дівчиною знахо-
дилися в гостях на святкуванні дня народження за адресою АДРЕСА_2 , до міс-
та не виїздили, також сиділи в кафе, потім на таксі він поїхав додому, більше нікуди з дому не ви-
ходив, так як перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Також обвинувачений пояснював, що 14.04.2016 р. він знаходився у кафе на вул.Анголен-
ка, йому зателефонувала його знайома та попросила аби він побув з її дітьми. Всю ніч він знахо-
дився за адресою: АДРЕСА_3 , а вранці 15 квітня уїхав від неї. З потерпілим
ОСОБА_7 він не знайомий.
Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 14.04.2016 р. він разом зі своїм другом ОСОБА_11 -
ном святкували його повернення з АТО в кафе «Логово». ОСОБА_12 був знайомий з ОСОБА_6 ,
а він був знайомий з останнім лише візуально. У кафе потерпілий відпочивав разом із ОСОБА_12 ,
а ОСОБА_13 сидів окремо. Він на деякий час вийшов, а коли повернувся, то побачив, що ОСОБА_12 вже си-
дів разом із ОСОБА_13 . Приблизно через 15-20 хвилин вони вирішили їхати по домівках. Коли йшли
на зупинку, ОСОБА_6 попросив у нього телефон аби зробити дзвінок дівчині, він дав тому те-
лефон. ОСОБА_13 майже протягом 5 хвилин робив вигляд, що розмовляє по телефону. Коли до зупин-
ки під`їхала маршрутка, ОСОБА_11 йому сказав: «Забирай телефон, поїхали». В цей час ОСОБА_6
почав пропонувати ще випити пива, але вони відмовилися, після чого ОСОБА_13 разом з його телефо-
ном почав тікати. Вони з ОСОБА_12 намагалися наздогнати ОСОБА_13 , кричали йому, щоб повернув те-
лефон. ОСОБА_13 декілька разів озирався на їхні крики, але не зупинився та втік, вони не змогли його
наздогнати. Після цього, вони взяли у перехожих мобільний телефон і зателефонували до поліції,
повідомивши про крадіжку.
Свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що він працював у кіоску з продажу мобільних телефо-
нів, його робочий час з 18 год. до 08 год. наступного ранку. В той день, приблизно о 19 год., до
нього в кіоск прийшов ОСОБА_6 , який приніс мобільний телефон «Леново» у металевому
корпусі, він запропонував за телефон 250 гривень, оскільки телефон потребував ремонту.
ОСОБА_15 погодився із запропонованою сумою, після чого він передав тому 250 грн. Раніше
ОСОБА_15 неодноразово приносив та здавав інші телефони, тому свідок впевнено впізнав в обви-
нуваченому особу, яка продала йому цей мобільний телефон.
Також винуватість ОСОБА_6 підтверджується:
- протоколом прийняття заяви потерпілого ОСОБА_7 до правоохоронних органів від 15.04.2017
року про вчинений хлопцем на ім`я ОСОБА_13 відносно нього злочин (т.2 а.с.13);
- заявою ОСОБА_14 про добровільну видачу мобільного телефону «Lenovo S660» чорного
кольору, який вінпридбав у невідомої особи в нічний час 15.04.2016 р. (т.2 а.с.16);
- згідно експертного висновку № ОЦ-13 від 27.04.2016 р. вартість мобільного телефону «Lenovo
S660» на момент скоєння злочину становить 1887 грн. 50 коп. (т.2 а.с.18);
3.
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23.04.2016 р. та фототаблицями до нього (т.2
а.с.22-25), згідно якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_6 , як особу, що відкрито
заволоділа його мобільним телефоном;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23.04.2016 р. та фототаблицями до нього (т.2
а.с.26-29), згідно якого свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_6 , як особу, у якої він 15.04.2016
року у нічний час придбав мобільний телефон «Lenovo S660»;
- заявою ОСОБА_14 про видачу відеофайлів з камер відеоспостереження кіоску, розташованого
на території ринка «Анголенко» (т.2 а.с.30);
- речовим доказом ДВД диском, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження кіос-
ку, розташованого на території ринка «Анголенко» (т.2 а.с.31, 32);
- переглянутим у судовому засіданні відеозаписом з камер відеоспостереження, з якого вбачається,
що ОСОБА_6 передав свідку ОСОБА_14 мобільний телефон, а останній передав тому гро-
шові кошти.
Суд відхиляє доводи обвинуваченого щодо того, що на відеозаписі зображений не він, що
це сфабриковане відео.
Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_6 у сукупності з іншими доказами, суд
вважає доводи обвинуваченого надуманими, такими, що не узгоджуються з іншими доказами, су-
перечать показанням потерпілого, свідка, викликані бажанням уникнути кримінальної відповідаль-
ності, та є способом захисту. Будь-яких достовірних відомостей, які б підтверджували версію
ОСОБА_16 , суду не надано.
Відповідно до п.17 Постанови № 10 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада
2009 р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності» якщо обман або зловживан-
ня довірою були лише способом отримання доступу до майна, а саме вилучення майна відбувалося
таємно чи відкрито, то склад шахрайства відсутній. Такі дії слід кваліфікувати як крадіжку, грабіж
або розбій.
2-й епізод від 18.04.2016 р.:
Обвинувачений ОСОБА_6 суду пояснив, що 18.04.2016 р. він протягом дня перебував в
обласному управлінні МНС, розташованому по вул.Грязнова, в паспортному столі, розташованому
по вул.Українська, в районному військкоматі, після чого поїхав на залізничну станцію Запоріжжя-1,
де йому допомогли придбати пільговий квиток, приблизно о 17 год. він поїхав з м.Запоріжжя, о 02
годині прибув у м.Суми. В цьому місті він також заходив до військкомату, де повідомив про те, що
втратив військовий квиток. Звідтіля поїхав до військової частини у Київський області. До м.Запо-
ріжжя він повернувся ввечері 19 квітня.
При цьому, під час допиту свідка ОСОБА_9 , обвинувачений зазначав, що в період з
08 години 17.04.2016 р. до 10 години 19.04.2016 р. він знаходився в Комунарському райвідділі поліції.
Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що 18.04.2016 р., о першій годині, він разом із товари-
шем знаходилися в парку біля 5-го корпусу ЗНУ, сиділи на лавочці. За лавкою є невеликий парапет,
на якому сидів ОСОБА_13 , про якого свідку відомо, що той перебував в АТО. Сумка з його речами та
чохол з ноутбуком стояли біля лавочки. Потім познайомилися з хлопцем та дівчиною, між ними
відбувалася розмова, вони сперечалися, в цей час він відволікся та відійшов від своїх речей приб-
лизно на 2 метри, а коли повернувся, то побачив, що немає ані ОСОБА_13 ані чохла з ноутбуком. Крім
ОСОБА_17 крадіжку належного його матері ноутбука ніхто не міг вчинити. Після цього свідок пішов
до поліції та повідомив про скоєний злочин, написав заяву.
Свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що в той період він працював у ломбарді «Фаворит», при-
близно о пів на першу ночі прийшов ОСОБА_6 , сказав, що йому потрібні гроші, приніс два мо-
більних телефони та ноутбук із мишкою. Від придбання мобільних телефонів свідок відмовився, а
ноутбук із мишкою придбав за 350 гривень, які передав ОСОБА_6 . Також свідок пояснив, що
він упізнає ОСОБА_6 , який приніс йому ноутбук, оскільки раніше той приносив та здавав до
ломбарду інші, більш дешеві, мобільні телефони.
Також винуватість ОСОБА_6 підтверджується:
- протоколом прийняття заяви неповнолітнього ОСОБА_9 до правоохоронних органів від
18.04.2016 р. про вчинений відносно нього злочин 18.04.2016 р. (т.2 а.с.33);
4.
- протоколом огляду предмету від 13.05.2016 р. (т.2 а.с.34), згідно якого потерпіла ОСОБА_10
впізнала видану слідству свідком ОСОБА_18 комп`ютерну мишу, яка була викрадена у її сина
ОСОБА_9 ;
- протоколом огляду предмету від 13.05.2016 р. (т.2 а.с.36), згідно якого свідок ОСОБА_9
впізнав видану слідству свідком ОСОБА_18 комп`ютерну мишу, яка належала його матері
ОСОБА_19 та якою він тимчасово користувався, та яка була у нього викрадена 18.04.2016 р.;
- протоколами огляду відеозапису від 12.05.2016 р. та від 11.05.2016 р. (т.2 а.с.35, 37), згідно до яких
потерпіла ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_9 при перегляді відеозапису, здійсненого в примі-
щенні кіоску, в якому працює свідок ОСОБА_18 , а саме факту передачі свідку сумки для ноутбуку,
впізналі цю сумку для ноутбуку, як належну потерпілій ОСОБА_10 ;
- речовим доказом комп`ютерною мишею, яка була видана слідству свідком ОСОБА_18 (т.2
- заявою ОСОБА_18 про видачу комп`ютерної миші, яку він придбав 18.04.2016 р. на ринку «Анго-
ленко» у невідомої особи (т.2 а.с.39);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.04.2016 р. (т.2 а.с.40-43),
згідно до якого свідок ОСОБА_18 впізнав ОСОБА_6 як особу, в якої він 18.04.2016 р. купив
ноутбук у сумці разом із мишею та зарядним пристроєм;
- заявою ОСОБА_18 про видачу відеофайлів з камер відеоспостереження кіоску, розташованого
на території ринка «Анголенко» (т.2 а.с.44);
- речовим доказом ДВД диском, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження кіос-
ку, розташованого на території ринка «Анголенко» (т.2 а.с.45);
- переглянутим у судовому засіданні відеозаписом з камер відеоспостереження, з якого вбачається,
що ОСОБА_6 здав до ломбарду ноутбук та отримав грошові кошти.
Суд відхиляє доводи обвинуваченого щодо того, що на відеозаписі зображений не він, що
це сфабриковане відео.
Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає їх надуманими, такими,
що не узгоджуються з іншими доказами, суперечать показанням свідків, викликані бажанням уник-
нути кримінальної відповідальності, та є способом захисту. Будь-яких достовірних відомостей, які
б підтверджували версію ОСОБА_6 , суду не надано.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 405 від 26.07.2017 р. (т.2 а.с.125-132)
ОСОБА_6 розладів психічної діяльності не виявляв і не виявляє у теперішній час. У період
здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу пси-
хічної діяльності не виявляв, а 18.04.2016 р. знаходився у стані гострої алкогольної інтоксикації,
отже він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в цей час він та-
кож може усвідомлювати свої дії й керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не
потребує.
Дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази, які є достовірними та
допустимими, оцінюючи їх у сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні
інкримінованих йому злочинів та кваліфікує дії ОСОБА_6 за ст.186 ч.2 КК України за ознака-
ми відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно (епізод від 14.04.2016 р.);
за ст.185 ч.2 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого
повторно (епізод від 18.04.2016 р.).
Обставини, що пом`якшують покарання, відсутні. Обставиною, яка обтяжує покарання, передбачена ст.67 КК України, є рецидив злочину.
При визначенні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних пра-
вопорушень, об`єм обвинувачення, майнова шкода потерпілій ОСОБА_10 не відшкодована,
потерпілому ОСОБА_7 шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна, думку
потерпілого ОСОБА_7 про призначення обвинуваченому покарання на розсуд суду, обставини,
що обтяжують покарання, особу винного, який раніше неодноразово був засудженим за вчинення
корисливих злочинів, на диспансерному обліку у наркологічному диспансері та психіатричній лікар-
ні не перебуває, вчинив злочини в період іспитового строку, що свідчить про небажання обвинува-
ченого ставати на шлях виправлення, також суд враховує стан здоров`я ОСОБА_6 , та вважає
необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, підстав для засто-
5.
сування ст.69 КК України, або для звільнення його від відбування покарання з випробуванням
відповідно до положень ст.ст.75, 76 КК України суд не знаходить.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 за вироком Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 25.02.2016 р. повністю відбув покарання у виді 6 місяців арешту, суд не застосо-
вує в цій частині положення ст.71 КК України.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 інкриміновані йому злочини вчинив у пе-
ріод іспитового строку за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від
24.11.2015 р., суд вважає необхідним призначити йому покарання за сукупністю вироків відповід-
но до вимог ст.71 КК України.
Потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов не заявлений.
Потерпілою ОСОБА_10 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого
завданої матеріальної шкоди в сумі 3000 гривень.
Заявлений позов суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з обвину-
ваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 слід стягнути завдану шкоду з урахуванням
вартості повернутої комп`ютерної миші 200 грн., в сумі 2800 гривень.
Речові докази у кримінальному провадженні відповідно до ст.100 КПК України:
- мобільний телефон «Lenovo S660», переданий на відповідальне зберігання потерпілому
ОСОБА_20 (т.2 а.с 17), слід залишити йому ж за належністю;
- комп`ютерну мишу, передану потерпілій ОСОБА_21 (т.2 а.с.38), слід залишити їй же за належ-
- ДВД-диск з відеозаписом продажу ОСОБА_6 . ОСОБА_14 мобільного телефону (т.2 а.с.31, 32) слід залишити в матеріалах кримінального провадження;
- ДВД-диск з відеозаписом продажу ОСОБА_6 ОСОБА_18 ноутбуку (т.2 а.с.45) слід зали- шити в матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати по справі відсутні.
Згідно ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 25.04.2016 р. відносно ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого слід відраховувати з 25 квітня 2016 р. з 17 год. 45 хв., з цієї дати суд обчислює обвинуваченому строк відбування покарання.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції, яка діяла до набрання чинності Закону Украї-
ни «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 р.», зарахування судом
строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кри-мінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, прова-
диться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в зв`язку з чим
термін перебування під вартою з 25 квітня 2016 р. до 20 червня 2017 р. включно слід зарахувати в
строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.185
ч.2, ст.186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання:
- по ст.185 ч.2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;
- по ст.186 ч.2 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суво-
рим призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання покарання, призначеного ви-
роком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24.11.2015 р., призначити ОСОБА_6
остаточне покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_6 у виг-
ляді тримання під вартою залишити без змін.
6.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 25 квітня 2016 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції, яка діяла до набрання чинності Закону Украї-
ни «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та
зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 р.», зарахувати
ОСОБА_22 у строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 25 квітня 2016 р. до 20 чер-
вня 2017 р. включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 2800 (дві тисячі вісімсот) гривень.
Речові докази по справі:
-мобільний телефон «Lenovo S660» - залишити потерпілому ОСОБА_7 за належністю;
- комп`ютерну мишу залишити потерпілій ОСОБА_21 за належністю;
-ДВД-диск з відеозаписом продажу ОСОБА_6 . ОСОБА_14 мобільного телефону - зали-
шити в матеріалах кримінального провадження;
- ДВД-диск з відеозаписом продажу ОСОБА_6 . ОСОБА_18 ноутбуку - залишити в матеріа-
лах кримінального провадження.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Жовтневому районному суді м.Запоріжжя.
Суддя ОСОБА_23