Справа № 206/1330/18
Провадження № 1-кп/206/206/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТАНОВИВ:
В Самарському районному суді м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження відносно обвинувачених ОСОБА_6 за ч. 186, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. ч. 2, 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. ч. 1, 2 ст. 309, ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.
До початку судового розгляду, з апеляційного суду Дніпропетровської області на адресу Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , про направлення даного кримінального провадження, на підставі ст. 34 КПК України, до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, як до суду, що розташований в межах відповідної адміністративної території на якій було скоєно найбільш тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.
Обвинувачені їх захисники, та потерпілі клопотання захисника ОСОБА_5 щодо направлення кримінального провадження за підсудністю підтримали, просили задовольнити.
Розглянувши клопотання захисника ОСОБА_5 , дослідивши матеріали обвинувального акту, з`ясувавши думку учасників судового засідання, колегія суддів прийшла до висновку, про наявність підстав для направлення кримінального провадження до Апеляційного суду Дніпропетровської області для визначення підсудності, з огляду на таке.
В силу ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення.
Як вбачається безпосередньо із матеріалів обвинувального акту, найбільш тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, було скоєне відносно потерпілого у гаражному кооперативі "Луч", розташованого за адресою місто Дніпро, Центральний район, вулиця М. Руденко, що відноситься до територіальної юрисдикції Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.
Тобто, обвинувальний акт надійшов до Самарського районного суду м. Дніпропетровська в порушення приписів ч. 1 ст. 32 КПК України.
Пункт 1 ч. 1 ст. 34 КПК України передбачає, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності. У відповідності до ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Згідно п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантоване право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Тобто, згідно з цією правовою нормою суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції, у тому числі, територіальної юрисдикції, тобто з дотриманням правил підсудності.
В той же час, розгляд справи судом поза межами своєї компетенції (з порушенням правил підсудності) є порушенням гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на суд, встановлений законом, а розгляд справи за таких умов є незаконним.
Систематизуючи зазначені вище вимоги закону та враховуючи практику ЄСПЛ з аналогічних обставин, колегія судів вважає, що в даному випадку Самарський районний суд м. Дніпропетровська не може бути судом, який уповноважений розглянути дане кримінальне провадження і, відповідно, позбавлений можливості закінчити підготовче засідання призначенням справи до судового розгляду або поверненням її прокурору з підстав порушення прокурором вимог ст. 291 КПК України.
Частиною 1 ст. 9 КПК України передбачено що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
За таких обставин, колегія суддів вважає за доцільне обвинувальний акт за даним кримінальним провадженням направити до Апеляційного суду Дніпропетровської області
для визначення підсудності, відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України. На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.32, ст.34, ч. 3 ст. 314, ст.ст. 369, 371, 372 КПК України,-

ПОСТАНОВИЛА:
Головуючий суддя : ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3