Справа № 161/2693/18 Провадження №11-сс/773/98/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний західДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2018 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , Лівандовської ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.02.2018 в кримінальному провадженні № 0000313 від 19.10.2017 щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Воля-Любитівська Ковельського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, раніше судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 строком на 60 днів.

Клопотання умотивоване тим, що СУ ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000313 від 19.10.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України та 21.02.2018 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також зазначено, що ОСОБА_9 неодружений, не працює та не навчається, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Він обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років. Зважаючи на достатність доказів його вини та тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, дає підстави вважати, що ОСОБА_9 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чинитиме тиск та впливатиме на потерпілих та свідків у кримінальному правопорушенні. Також він, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, тому зважаючи на обставини, які свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просив застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.02.2018 дане клопотання задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів, до 21.04.2018 включно, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою визначено обчислювати з 15 год. 21.02.2018, взято ОСОБА_9 під варту в залі судового засідання.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років. Зважаючи на достатність доказів його вини та тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, відомостей про те, що не одружений, не працює та не навчається, що свідчить про відсутність достатніх міцних соціальних зв`язків, дає підстави вважати, що ОСОБА_9 надалі буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чинитиме тиск та впливатиме на потерпілих та свідків, з метою запобіганню притягнення його до відповідальності, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Тому будь-який інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою, на думку слідчого судді, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

У спільній апеляційній скарзі захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просять ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_9 скасувати та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід. Посилаються на те, що слідчий суддя безпідставно обрав підозрюваному найсуворіший запобіжний захід, не врахувавши при цьому усіх обставин кримінального провадження, які повністю виключають злочинність діяння. Зокрема, не враховано, що підозра ОСОБА_9 є неконкретизованою, сформульованою загальними фразами і ґрунтується на припущеннях. Показання потерпілих, які покладені в основу даної підозри, не є послідовними та потребують ретельної перевірки. ОСОБА_9 був позбавлений спростувати усі доводи потерпілих, в тому числі про нібито погроз застосування до них фізичного насильства, оскільки з жовтня 2017 року по лютий 2018 року не викликався для допиту в правоохоронні органи. З урахуванням даних обставин, вважають, що достатні докази, які свідчать про вчинення ОСОБА_9 кримінального прапопорушення, відсутні. Крім того, стверджують, що прокурором та слідчим не подано жодних підтверджень, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів у кримінальному провадженні, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також суд не взяв до уваги, що ОСОБА_9 має на утриманні трьох малолітніх дітей, в іншому, щодо нього кримінальному провадженні № № 0000504 сумлінно дотримувався запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у даному провадженні також з`являвся до слідчого, прокурора та суду по першій вимозі, що свідчить про відсутність наміру в підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування.

Враховуючи наведене, захисники вважають, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства України та практиці Європейського Суду з прав людини.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, пояснення захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримували свою апеляційну скаргу і просили її задовольнити та обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід, міркування прокурора, який заперечував апеляційну скаргу та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, пояснення слідчого, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисників не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України;

- наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України;

- недостатність застосування до ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

Як убачається з матеріалів провадження, 21.02.2018 ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме, протоколами заяв про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколами допиту потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотокартками, згідно з якими ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 серед фотознімків осіб впізнали ОСОБА_9 , як особу, яка за повідомлених ними під час допиту обставин завербувала, перемістила та здійснювала трудову експлуатацію, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вирішуючи питання про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в цілому мотивував своє рішення.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави погоджується і апеляційний суд.

Наявність на утриманні у ОСОБА_9 дітей, дотримання ним процесуальних обов`язків в іншому кримінальному провадженні, як на те посилаються апелянти, ризики у кримінальному провадженні не зменшують та на правильність висновку щодо необхідності застосування до підозрюваного саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою не впливають.
Не заслуговують на увагу твердження захисників про те, що достатні та переконливі докази, які свідчать про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Як убачається із п.48 рішення Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року, «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Крім того, фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_9 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Слідчий суддя правильно врахував вкрай негативну репутацію підозрюваного, який, будучи особою молодого віку, не працює, раніше судимий за скоєння умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, знову підозрюється у скоєнні злочину за аналогічною класифікацією родового посягання, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

За викладених обставин у сукупності апеляційний суд приходить до висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_9 є недостатнім.
Враховуючи приписи п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя правильно не визначав розмір застави, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства щодо потерпілих.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисників, не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.02.2018 щодо ОСОБА_10 без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: