Справа № 240/1803/2012
Провадження № 1-в/240/5/18
У Х В А Л А
Іменем України
09 лютого 2018 року смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:
головуючого: - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря: - ОСОБА_2

прокурора: - ОСОБА_3

представника органу

пробації: - ОСОБА_4

захисника: - Кириченко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка подання начальника Олександрівського районного сектору з питань пробації південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про звільнення від покарання після закінчення іспитового строку

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 18.01.2013 року Олександрівським районним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді (чотирьох) років позбавлення волі, відповідно до ст. ст. 75 та 76 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки,

В С Т А Н О В И В:
Згідно подання начальника Олександрівського сектору з питань пробації південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробаціі за період іспитового строку гр. ОСОБА_5 за місцем проживання зарекомендував себе з задовільної сторони, скарг та заяв відносно нього від родичів чи сусідів не надходило, правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення не допускав. 18.01.2016 року закінчився іспитовий строк. Згідно відомостей управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП в Донецькій області у відношенні засудженого ОСОБА_5 12.11.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесена інформація щодо повідомлення останньому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 Кримінального кодексу України. Однак з цього не вбачається, що на день закінчення іспитового строку, а саме 18.01.2016 року, в законному порядку доведена вина останнього в скоєнні нового злочину за попередньою правовою кваліфікацією частини 3 статті 187 Кримінального кодексу України та відносно нього встановлено обвинувальний вирок.
Представник сектору з питань пробації ОСОБА_4 підтримав подання. Вважає за можливе звільнити засудженого від відбування покарання через закінчення іспитового строку. Зазначив, що на день закінчення строку випробування засуджений ОСОБА_5 виконав покладені на нього обов`язки та у відношенні нього не надходив обвинувальний вирок, який би підтверджував його винуватість у вчиненні нового злочину.
Захисник перебуваючи в судовому засіданні вимоги подання підтримав.
Прокурор вважає, що подання не підлягає задоволенню, оскільки під час іспитового строку засудженний вчинив інший злочин, деякий час перебував в розшуку. На думку прокурора питання, щодо зарахування невідбутого стороку покарання повинен вирішувати суд при розгляді нового кримінального провадження.

Засудженний, повідомлений про час і місце розгляду подання, до суду не з`явився. Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, його неявка не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали особової справи № 03/2013 на засудженого, суд вважає що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений - у разі необхідності вирішення питань про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

У період іспитового строку засуджений не був засуджений за вчинення нового злочину і виконав покладені на нього у відповідності до ст. 76 КК України обов`язки, іспитовий строк скінчився 18.01.2016року.

Відповідно до п. 1.9 розділу IV Інструкції "Про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб засуджених до таких покарань", іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку (постанови, ухвали) суду. Вирок суду проголошено 18.01.2013року.

Згідно довідки перевірки за спеціальними обліками за № 207/25102016/14052 від 25.10.2016 року, засудженому в період іспитового строку будо обрано запобіжних захід в вигляді тримання під вартою за ухвалою суду від 15.11.2013 року. Звільнений з під варти 11.01.2014 року в зв`язку з закінченням строку дії ухвали (а.с. 207), до адміністративної відповідальності станом на 12.06.2016 року не притягувався (а.с. 180) за місцем проживання характеризується задовільно (а.с. 218).

Відповідно до листа Олександрівського ВП від 30.01.2018 року місцезнаходження ОСОБА_5 07.07.2015 року було встановлено та про це було повідомлено ініціатора розшуку. Станом на 30.01.2018 року ОСОБА_5 в розшуку не перебуває (а.с. 217).

Відповідно до листів "Міського протитуберкульозного диспансера м. Слов`янська", КЛПУ "Обласна клінічна туберкульозна лікарня" (а.с.27,41,90,92 197,208) ОСОБА_5 страждає на тяжку форму туберкульозу і в період іспитового строку перебував на тривалому стаціонарному лікуванні.

МСЕК від 24.09.2013 року ОСОБА_5 встановлено ІІ групу інвалідності (а.с.49) з лікуванням у фтизиатра.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_5 працівникам органу пробації, він перебував в лікувальному закладі на стаціонарному лікуванні в зв`язку з тіжким захворюванням (а.с.25,48,79,192).

Відповідно до рапортів працівників органу пробації та довідок працівників поліції - органу пробації було відомо про перебування засудженного на тривалому стаціонарному лікуванні (а.с.32,42,45,70,95,111,158,161,164,175-177,187,

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 78 КК України та ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженного органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання.

На підставі викладенного, суд дійшов до висновку про необхідність звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного вказаним вироком покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, оскільки в період іспитового строку засудженний перебував на тривалому стаціонарному лікуванні в зв`язку з тяжким захворюванням і органу пробації про це було відомо, з матеріалів перевірок та особистих пояснень ОСОБА_5 .

Доводи прокурора про неможливість задоволення подання в зв`язку з вчиненням нового злочину, суд відхиляє, оскільки повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину було складено 13.11.2013 року (а.с.92), але до часу розгляду подання кримінальне провадження не розглянуто, не зважаючи на те, що ОСОБА_5 в розшуку не перебуває.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про відсутність обставин, які б перешкодили б суду задовольнити подання органу пробації.

Керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 165 КВК України, п. 9 ч. 1 ст. 537, п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Подання начальника Олександрівського районного сектору з питань пробації південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про звільнення від покарання після закінчення іспитового строку ОСОБА_5 , - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 18.01.2013 року покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На ухвалу може бути подано апеляцію протягом 7 діб до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд.

Суддя Олександрівського
районного суду ОСОБА_1