АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва подання голови Печерського районного суду м. Києва щодо вирішення питання про направлення кримінального провадження №0000875 від 28.08.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 190; ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190; ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 358; ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 358; ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190; ч.3 ст. 358; ч.4 ст. 358 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 190; ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190; ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 358; ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 358 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 190; ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190; ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 358; ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 393 КК України, на розгляд іншого суду та клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

30 серпня 2017 року до Апеляційного суду міста Києва надійшло подання голови Печерського районного суду м. Києва в порядку ст.ст. 34, 314 КПК України, в якому ставиться питання про визначення підсудності у кримінальному провадженні №0000875 від 28.08.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_10 за ч.4 ст. 190; ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190; ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 358; ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 358; ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_11 за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190; ч.3 ст. 358; ч.4 ст. 358 КК України, ОСОБА_12 ч.4 ст. 190; ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190; ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 358; ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 358 КК України та ОСОБА_7 за ч.4 ст. 190; ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190; ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 358; ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 393 КК України.

Обґрунтовуючи подання, голова Печерського районного суду м. Києва послався на звіт про неможливість розподілу справи між суддями від 30.08.2017 року, згідно якого сформувати склад суду на даний час не вбачається можливим через відсутність потрібної кількості суддів для розподілу справи.
При цьому також зазначив, що згідно довідки №757/3962/14-к від 30.08.2017 року за підписом керівника апарату Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_13 , сформувати склад суду для розгляду кримінального провадження №0000875 не вбачається можливим, оскільки всі судді кримінальної колегії Печерського районного суду м. Києва вже приймали участь у розгляді даного кримінального провадження, а судді кримінальної колегії цього суду ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 перебувають у відпустці, у зв`язку з чим голова Печерського районного суду м. Києва просить визначити підсудність у кримінальному провадженні №0000875 від 28.08.2013 року щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_7 , відповідно до діючого законодавства.

Під час розгляду зазначеного подання, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 подав до суду апеляційної інстанції клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, в якому зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були наявні при обранні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати, а строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 спливає 01 вересня 2017 року.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора та представника потерпілого, які не заперечували проти задоволення подання голови Печерського районного суду м. Києва про направлення кримінального провадження на розгляд іншого суду та підтримали подане прокурором клопотання про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою на 60 діб, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; думку обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подання голови суду і заперечували проти клопотання прокурора, посилаючись, що прокурор не довів існування на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; думку адвоката ОСОБА_9 , який також заперечував проти клопотання прокурора, а щодо подання голови суду про визначення підсудності у кримінальному провадженні зазначив, що покладається на розсуд суду; перевіривши матеріали кримінального провадження №0000875, підстави викладені у поданні щодо передачі даного провадження на розгляд іншого суду та доводи заявленого прокурором клопотання, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень частини 1 статті 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчиненого більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, в межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Стаття 34 КПК України передбачає вичерпний перелік підстав передачі кримінального провадження на розгляд до іншого суду, зокрема, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.
До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).

Положення ч.ч. 2, 3, 6 ст. 35 КПК України визначають, що матеріали кримінального провадження, скарги, заяви, клопотання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження таких матеріалів.

Визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який враховує кількість проваджень, що знаходяться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень.

Порядок функціонування автоматизованої системи документообігу суду визначається Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Згідно з п. 2.3.27 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 25 від 2 квітня 2015 року та погодженого наказом Державної судової адміністрації України № 45 від 2 квітня 2015 року, в разі одночасного перебування всіх суддів у відрядженнях, відпустках, їх тимчасової непрацездатності та в інших передбачених законом випадках, у яких суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ, автоматизований розподіл судових справ здійснюється автоматизованою системою у робочий день, наступний за днем, коли відпали відповідні обставини.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, після скасування 06 червня 2017 року в черговий раз апеляційним судом рішення Печерського районного суду м. Києва про повернення обвинувального акта прокурору, а саме ухвали підготовчого судового засідання від 22.03.2017 року, призначено новий розгляд в суді першої інстанції (т. 6 а.с. 181).
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2017 року, головуючим суддею у справі визначено суддю цього суду ОСОБА_15 . До складу колегії також увійшли судді ОСОБА_17 та ОСОБА_18 і ухвалою від 23.06.2017 року призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні на 04.07.2017 року (т.6 а.с. 188-190).
04.07.2017 року у підготовчому судовому засіданні було задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 ще на 60 днів, тобто до 01.09.2017 року, і у справі оголошена перерва до 16 год. 30 хв. 24.07.2017 року (т.6 а.с. 203-233).
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2017 року (т.6 а.с. 234), за наявності суддів ОСОБА_17 та ОСОБА_18 визначеного нового головуючого суддю в даній справі - ОСОБА_19 .
Підставою для проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи стало перебування судді ОСОБА_15 у відпустці.
Під час розгляду даної справи у підготовчому судовому засіданні 22.08.2017 року головуючий суддя ОСОБА_19 заявив самовідвід і ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.08.2017 року заява про самовідвід судді була задоволена, а суддя ОСОБА_19 був відведений від участі у розгляді кримінального провадження №0000875 від 28.08.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_7 і до Апеляційного суду міста Києва було направлено подання голови Печерського районного суду м. Києва про визначення підсудності у даному кримінальному провадженні з підстав неможливості сформувати склад суду в Печерському районному суді м. Києва.

Враховуючи вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає, що доводи подання голови Печерського районного суду м. Києва про неможливість сформувати склад суду для розгляду вказаного кримінального провадження №0000875, оскільки всі судді кримінальної колегії Печерського районного суду м. Києва, які на даний час відправляють правосуддя вже приймали участь у розгляді даного кримінального провадження, а судді кримінальної колегії цього ж суду ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на даний перебувають у відпустці, не є тими обставинами, які, в розумінні положень ч.1 статті 34 КПК України, можуть бути підставою для направлення кримінального провадження на розгляд іншого суду, а інших обставин, які б давали підстави для передачі кримінального провадження до іншого суду в поданні не зазначено.

З урахуванням викладеного, за відсутності підстав, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК України, які б могли свідчити про необхідність передачі кримінального провадження № 0000875 на розгляд іншого суду, в задоволені подання голови Печерського районного суду м. Києва слід відмовити.

Що стосується клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то колегія суддів вважає за необхідне його задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 331 КПК України, суд, в тому числі апеляційної інстанції, під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинуваченого або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, за результатами розгляду якого, суд своєю вмотивованою ухвалою може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не може перевищувати двох місяців.

Приписами статті 177 КПК України встановлено, що підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також інші обставини зазначені в законі.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Як вбачається з обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , останній обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, у тому числі віднесених до категорії особливо тяжких злочинів (ч. 4 ст. 190 КК України), за які передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років.

Більш того, будучи засудженим за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.04.2011 року за вчинення злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 358 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку 3 роки, ОСОБА_7 , як зазначено в обвинувальному акті, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та під час іспитового строку, з метою особистого збагачення, шляхом вчинення умисних протиправних дій, спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом шахрайств, підроблення документів, печаток та бланків, використання завідомо підроблених документів, організував та очолив організовану групу для вчинення злочинів, що представляють значну соціальну небезпеку.

Крім цього, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що під час перебування кримінального провадження щодо нього та інших осіб на розгляді в Печерському районному суді м. Києва, останній, 26 грудня 2014 року, під час його доставки до приміщення Головного військового клінічного госпіталю та огляду лікарем, здійснив втечу з-під варти, за попередньою змовою групою осіб, тобто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 393 КК України, у зв`язку з чим майже два роки перебував у розшуку.

Таким чином, наявні в матеріалах кримінального провадження дані та обставини, в тому числі на які прокурор посилається у своєму клопотанні про продовження строку тримання під вартою, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тобто, заявлені у клопотанні прокурора ризики, запобігання яких є метою та підставою застосування запобіжних заходів, з моменту застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати до теперішнього часу.

З огляду на вищенаведене, враховуючи наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а також приймаючи до уваги обставини, які, відповідно до положень ст. 178 цього Кодексу, повинні враховуватися, як при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і при продовженні строку тримання під вартою, колегія суддів вважає необхідним, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання передбаченим законом ризикам, продовжити строк його тримання під вартою на 30 (тридцять) днів, а саме до 30 вересня 2017 року включно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 32, 34, 177, 183, 331 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Подання голови Печерського районного суду м. Києва, в якому ставиться питання про передачу кримінального провадження №0000875 від 28.08.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 190; ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190; ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 358; ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 358; ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190; ч.3 ст. 358; ч.4 ст. 358 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 190; ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190; ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 358; ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 358 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 190; ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190; ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 358; ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 358 КК України, на розгляд іншого суду залишити без задоволення.

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 задовольнити частково.
Продовжити обраний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 30 (тридцять) днів, а саме до 30 вересня 2017 року включно.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ________________ ________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3