Справа 635/3512/17
Провадження 1-в/635/470/2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у сел.Покотилівка клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт.Бабаї, Харківського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніш судимого: 1) 18 листопада 2004 року Зміївським районним судом Харківської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України до 3 років позбавлення волі. 25.05.2007 року звільненний за відбуттям строку покарання; 2) 10.09.2007 року Московським районним судом м.Харкова за ст.395 КК України до 1 місяця арешту; 3) 20.08.2012 року Ленінським районним судом м.Харкова за ст.ст.263 ч.2, 75, 76 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік; 4) 03.10.2013 року Ленінським районним судом м.Харкова за ст.ст.185 ч.2, 15 ч.2, 186 ч.2, 70, 71, 72 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 березня 2016 року в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 03.10.2013 року по 05.11.2013 року,
про застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, -
ОСОБА_4 засуджений 03 жовтня 2013 року Ленінським районним судом м.Харкова за ст.ст.185 ч.2, 15 ч.2, 186 ч.2, 70, 71, 72 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. До набрання вироком законної сили обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 був взятий під варту в залі суду. Строк відбування покарання рахується з 03 жовтня 2013 року. Вирок набрав законної сили 05 листопада 2013 року.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 березня 2016 року зараховано засудженому ОСОБА_4 в строк відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 03 жовтня 2013 року, строк попереднього ув`язнення з 03 жовтня 2013 року по 05 листопада 2013 року, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Ухвала набрала законної сили 08 квітня 2016 року.
Початок строку відбування 03 жовтня 2013 року.
Кінець строку відбування 01 листопада 2017 року.
З 22 листопада 2013 року ОСОБА_4 відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» прибув зі Державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)».
За час відбування покарання характеризується посередньо, заохочень та стягнень немає. Працевлаштований, до праці ставиться посередньо. У відношенні до представників адміністрації проявляє тактовність. У відношенні до інших засуджених не конфліктний. Участі у суспільному житті відділення не приймає. У побуті акуратний, зовнішній вигляд охайний. На профілактичному обліку в установі не перебуває.
Представник Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» та засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно зі ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом, в тому числі і про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений ч.3 ст.81 КК України термін покарання.
За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 заохочень немає, участі у суспільному житті відділення не приймає, згідно з довідкою про заробітну плату не працював, саме по собі відбуття засудженим 2/3 строку покарання, не може свідчити про те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення та того, що став на шлях виправлення, а тому його клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537 ч.1 п.2, 539 ч.2 п.1 КПК України, суд, -
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом семи днів зі дня її проголошення, а засудженим - в той строк з моменту отримання ним копії ухвали.
Суддя ОСОБА_1