АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , користувача транспортного засобу ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03 жовтня 2017 року, постановлену в кримінальному провадженні №0000518 в порядку ст.170 КПК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Глибоцького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 та накладено арешт на транспортний засіб «Фольцваген Т-5» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 з забороною користування та розпорядження транспортним засобом.
На вказану ухвалу суду адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна та зобов`язати слідчого ОСОБА_8 повернути автомобіль «Фольцваген Т-5».
При цьому апелянт вказував, що слідчим в клопотанні не вказано, які саме посадові особи і якого органу, підробили документи, що мають відношення до вилученого автомобіля. Також вказане не вбачається із витягу з ЄРДР, а обставини викладені в клопотанні про арешт майна, є сумнівними та не визначають підстав для накладення арешту на автомобіль.
Стверджував також, що органом досудового розслідування не доведено, що автомобіль, на який накладено арешт, має значення доказу в даному кримінальному провадженні і підпадає під критерії, визначені в ст. 98 КПК України. Натомість, слідчий суддя, на думку апелянта, не звернув увагу на неспроможність правової кваліфікації діяння, яка внесена в ЄРДР та не встановив підстави, згідно яких це майно підлягало арешту, не провадження №11сс/794/259/17 р. головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9
з`ясовано наміри ініціатора розшуку автомобіля по базі «Інтерпол» Також апелянт вказував, що ухвала слідчого судді не містить відомостей про те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи, як арешт майна, який суттєво обмежує володільця у здійсненні правомірної підприємницької діяльності.
Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_6 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, який просив відмовити в задоволенні заявлених вимог, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 28.09.2017 р. приблизно о 09.00 год., під час перетину Державного кордону в напрямку Румунії, працівниками ДПСУ МПП «Порубне» був зупинений транспортний засіб «Фольцваген Т-5» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_7 , з приводу спрацювання АПК Кондор», СПЗ «е-Інспектор» та БД «Інтерпол» про те, що даний автомобіль є викраденим.
Згідно листа сектора міжнародного поліцейського співробітництва ГУ НПУ в Чернівецькій області, транспортний засіб марки VW Transporter T5, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , який був зупинений 28.09.2017 р. в міжнародному пункту пропуску «Порубне», значиться в обліках Генерального секретаріату МОКП - Інтерпол, як викрадений 24.05.2013 р., ініціатор розшуку - Австрія.
Зі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , вбачається, що транспортний засіб марки VW Transporter T5, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 вперше був зареєстрований в Україні 28.04.2015 р. та його власником значиться ОСОБА_10 , дата реєстрації 23.03.2016 р.
ОСОБА_11 , згідно довіреності від 25.02.2017 р. має право розпоряджатися та користуватися вищевказаним транспортним засобом.
29.09.2017 р. відомості по даному факту були внесені до ЄРДР за №0000318 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
З урахуванням того, що в матеріалах справи є обґрунтовані дані про те, що вказаний транспортний засіб був викрадений та перебуває у міжнародному розшуку і підлягає поверненню в державу ініціатора розшуку, його власник, згідно свідоцтва про реєстрацію, проживає на території іншої області, на даний час зареєстровано кримінальне провадження, в ході якого необхідно встановити правомірність реєстрації цього транспортного засобу в Україні, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1, ч. 3 ст. 170 КПК України та правильно задовольнив клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказаний автомобіль.
А тому на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів і можливості повернення майна, що переребуває в розшуку. А тому доводи представника володільця майна про те, що арешт на вищевказаний автомобіль накладено безпідставно, без наявності правових підстав на те, не відповідають дійсності.
Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді щодо ризиків приховування, відчуження або пошкодження, вказаного у клопотанні слідчого, майна, в разі не незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, про які відомо органу досудового розслідування на даний час, а також те, що вказаний транспортний засіб був викрадений в Австрії, а Україна є державою міжнародного поліцейського співробітництва і, при підтвердженні запиту правоохоронних органів Австрії щодо намірів законного власника цього автомобіля, він може буде повернутий законному власнику, колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим, а ухвала слідчого судді є законною та вмотивованою. А тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати необгрунтованими.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається, а тому в задоволенні апеляційної скарги представника володільця майна ОСОБА_6 необхідно відмовити.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422

КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області,-
У Х В А Л И Л А :
В задоволенні апеляційної скарги представника володільця майна ОСОБА_6 відмовити, а ухвалу слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03.10.2017 року про накладення арешту на транспортний засіб «Фольцваген Т-5» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий ОСОБА_12
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Згідно з оригіналом: суддя