Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/283/18
У Х В А Л А

12 січня 2018 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання слідчого СУ ГУНП в Черкаській області., винесеного у кримінальному провадженні 0000187 від 18.05.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. ч. 2, 4 ст. 358 КК України про обрання запобіжного заходу тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Івано-Франківської області, Рожніятівського району, смт. Рожнятів, українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому в силу ст. 89 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. ч. 2, 4 ст. 358 КК України,-

встановив:

Слідчий, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження за погодженням з прокурором прокуратури Черкаської області звернувся до суду з поданням про обрання запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , посилаючись на те, що він працюючи на посаді менеджера у фізичної особи підприємця ОСОБА_6 , згідно з типовим договором №0 від 20.08.2012 між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю та відповідно до наказу від 20.08.2012 про прийняття на роботу з правом підписувати всі документи, крім звітів та банківських документів, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, у період з 16.08.2012 по 20.11.2012, привласнив частину бюджетних коштів, виділених Христинівською міською радою на проведення капітального ремонту покрівель житлових будинків по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , які перебували у його віданні.

Так, ОСОБА_5 в серпні 2012 року, (точну дату в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в приміщенні Христинівської міської ради, що за адресою: вул. Соборна, 30 в м. Христинівка Черкаської області, зустрівся з Христинівським міським головою ОСОБА_7 , який запропонував виконати роботи по капітальному ремонту покрівель будинків у м. Христинівка Черкаської області, на що ОСОБА_5 погодився.

Після цього, 14.08.2012, у приміщенні Христинівської міської ради, що за адресою: вул. Соборна, 30 в м. Христинівка Черкаської області, у присутності ОСОБА_5 , між виконувачем обов`язків начальника Христинівського виробничого управління житлово-комунального господарства ОСОБА_8 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , яка діяла на прохання ОСОБА_5 та не мала умислу на привласнення бюджетних коштів, укладено договір на капітальний ремонт покрівлі житлового будинку по АДРЕСА_2 , на загальну суму 247 375 гривень.

У подальшому, ОСОБА_5 діючи умисно, з метою привласнення бюджетних коштів, виділених на проведення капітального ремонту покрівель житлового будинку по АДРЕСА_2 , в період із 14.08.2012 по 31.08.2012 (точну дату в ході досудового розслідування не встановлено), у невстановленому досудовим розслідуванням місці, склав завідомо підроблений офіційній документ, а саме підписав та завірив печаткою ФОП ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ) акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2012 року «Капітальний ремонт покрівлі будинку по АДРЕСА_2 », до якого вніс недостовірну інформацію щодо видів, об`ємів робіт та їх вартості, в тому числі:

-пункт про розбирання покриттів покрівлі з хвилястих азбестоцементних листів на загальну суму 8805 гривень;

-пункт про заміну кроквяних ніг із брусів на загальну суму 12063 гривні;

-пункт про розбирання лат (решетування) з дощок суцільних на загальну суму 6428 гривень;

-пункт про улаштування лат (решетування) з прозорами із дощок і брусків під покрівлю з листової сталі (з частковим приміненням дошки, раніше демонтованої) на загальну суму 20606 гривень.

Після чого, вказаний акт приймання виконаних робіт був підписаний виконувачем обов`язків начальника Христинівського виробничого управління житлово-комунального господарства ОСОБА_8 і в подальшому головним бухгалтером Христинівського виробничого управління житлово-комунального господарства перераховано бюджетні кошти на рахунок ПАТ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , відкритий фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , а саме: 16.08.2012 в сумі 74 212 гривень, 31.08.2012 в сумі 173 163 гривні, до якого ОСОБА_5 мав безперешкодний доступ, та таким чином отримав змогу ними розпоряджатися на власний розсуд.

Відповідно до висновку додаткової судово-економічної експертизи від 06.07.2015 внаслідок завищення вартості виконаних робіт по капітальному ремонту покрівлі житлового будинку по АДРЕСА_2 , документально підтверджено збиток у розмірі 107 748 гривень (сто сім тисяч сімсот сорок вісім гривень).

Крім того, 09.10.2012 між виконувачем обов`язків начальника Христинівського виробничого управління житлово-комунального господарства, ОСОБА_8 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 укладено договір на капітальний ремонт покрівлі житлового будинку по АДРЕСА_3 , на загальну суму 322 647 гривень.

У подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи умисно, з метою привласнення бюджетних коштів, виділених на проведення капітального ремонту покрівель житлового будинку по АДРЕСА_3 , в період із 09.10.2012 по 20.11.2012 (точну дату в ході досудового розслідування не встановлено), у невстановленому досудовим розслідуванням місці, склав завідомо підроблені офіційні документи, а саме підписав та завірив печаткою ФОП ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ) акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2012 року «Капітальний ремонт покрівлі будинку по АДРЕСА_3 » та акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за 2012 рік, без зазначення місяця, «Капітальний ремонт покрівлі будинку по АДРЕСА_3 », до яких вніс недостовірну інформацію щодо видів, об`ємів робіт та їх вартості, в тому числі:

-пункт про розбирання покриттів покрівлі з хвилястих азбестоцементних листів на загальну суму 6739 гривень;

-пункт про заміну кроквяних ніг із брусів на загальну суму 22013 гривень;

-пункт про розбирання лат (решетування) з дощок з прозорами на загальну суму 4128 гривень.

Після чого, вказані акти приймання виконаних робіт були підписані виконувачем обов`язків начальника Христинівського виробничого управління житлово-комунального господарства ОСОБА_8 та на їх підставі головним бухгалтером Христинівського виробничого управління житлово-комунального господарства перераховано бюджетні кошти на рахунок ПАТ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , відкритий фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , а саме: 30.10.2012 в сумі 30 000 гривень, 07.11.2012 в сумі 176 500 гривень, 20.11.2012 в сумі 116 147 гривень, до якого ОСОБА_5 мав безперешкодний доступ, та таким чином отримав змогу ними розпоряджатися на власний розсуд.

Відповідно до висновку додаткової судово-економічної експертизи від 06.07.2015 внаслідок завищення вартості виконаних робіт по капітальному ремонту покрівлі житлового будинку по АДРЕСА_3 , документально підтверджено збиток у розмірі 126 303 гривні (сто двадцять шість тисяч триста три гривні).

Таким чином, ОСОБА_5 в період з 16.08.2012 по 20.11.2012 умисно, з корисливих мотивів, привласнив бюджетні кошти, які перебували у його віданні, розпорядником яких виступало Христинівське виробниче управління житлово-комунального господарства, на загальну суму 234 051 гривня (двісті тридцять чотири тисячі п`ятдесят одна гривня), що, станом на 2012 рік, більш ніж у 436 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, та є великими розмірами, чим спричинив збитки Христинівській міській раді на вищевказану суму.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою привласнення бюджетних коштів, виділених на проведення капітального ремонту покрівель житлового будинку по АДРЕСА_2 , в період із 14.08.2012 по 31.08.2012 (точну дату в ході досудового розслідування не встановлено), у невстановленому досудовим розслідуванням місці, склав завідомо підроблений офіційній документ, а саме підписав та завірив печаткою ФОП ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ) акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2012 року «Капітальний ремонт покрівлі будинку по АДРЕСА_2 », до якого вніс недостовірну інформацію щодо видів, об`ємів робіт та їх вартості, в тому числі:

- пункт про розбирання покриттів покрівлі з хвилястих азбестоцементних листів на загальну суму 8805 гривень;

- пункт про заміну кроквяних ніг із брусів на загальну суму 12063 гривні;

-пункт про розбирання лат (решетування) з дощок суцільних на загальну суму 6428 гривень;

- пункт про улаштування лат (решетування) з прозорами із дощок і брусків під покрівлю з листової сталі (з частковим приміненням дошки, раніше демонтованої) на загальну суму 20606 гривень.

При цьому, ОСОБА_5 усвідомлював, що в дійсності дах будинку по АДРЕСА_2 , до проведення капітального ремонту у серпні 2012 року був плоским, а зазначені вище роботи не проводилися.

Після чого, вказаний акт приймання виконаних робіт був підписаний виконувачем обов`язків начальника Христинівського виробничого управління житлово-комунального господарства ОСОБА_8 та на його підставі головним бухгалтером Христинівського виробничого управління житлово-комунального господарства перераховано бюджетні кошти на рахунок ПАТ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , відкритий фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , а саме: 16.08.2012 в сумі 74 212 гривень, 31.08.2012 в сумі 173 163 гривні, до якого ОСОБА_5 мав безперешкодний доступ, та таким чином отримав змогу ними розпоряджатися на власний розсуд.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою привласнення бюджетних коштів, виділених на проведення капітального ремонту покрівель житлового будинку по АДРЕСА_3 , в період із 09.10.2012 по 20.11.2012 (точну дату в ході досудового розслідування не встановлено), у невстановленому досудовим розслідуванням місці, склав завідомо підроблені офіційні документи, а саме підписав та завірив печаткою ФОП ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ) акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2012 року «Капітальний ремонт покрівлі будинку по АДРЕСА_3 » та акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за 2012 рік, без зазначення місяця, «Капітальний ремонт покрівлі будинку по АДРЕСА_3 », до яких вніс недостовірну інформацію щодо видів, об`ємів робіт та їх вартості, в тому числі:

- пункт про розбирання покриттів покрівлі з хвилястих азбестоцементних листів на загальну суму 6739 гривень;

- пункт про заміну кроквяних ніг із брусів на загальну суму 22013 гривень;

- пункт про розбирання лат (решетування) з дощок з прозорами на загальну суму 4128 гривень.

При цьому, ОСОБА_5 усвідомлював, що в дійсності дах будинку по АДРЕСА_3 , до проведення капітального ремонту у жовтні 2012 року був плоским, а зазначені вище роботи не проводилися.

Після чого, вказані акти приймання виконаних робіт були підписані виконувачем обов`язків начальника Христинівського виробничого управління житлово-комунального господарства ОСОБА_8 та на їх підставі головним бухгалтером Христинівського виробничого управління житлово-комунального господарства перераховано бюджетні кошти на рахунок ПАТ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , відкритий фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , а саме: 30.10.2012 в сумі 30 000 гривень, 07.11.2012 в сумі 176 500 гривень, 20.11.2012 в сумі 116 147 гривень, до якого ОСОБА_5 мав безперешкодний доступ, та таким чином отримав змогу ними розпоряджатися на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_5 діючи умисно, з метою привласнення бюджетних коштів, виділених на проведення капітального ремонту покрівель житлового будинку по АДРЕСА_2 , в період із 14.08.2012 по 31.08.2012 (точну дату в ході досудового розслідування не встановлено), у невстановленому досудовим розслідуванням місці, надав підроблений офіційній документ, а саме акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2012 року «Капітальний ремонт покрівлі будинку по АДРЕСА_2 », виконувачу обов`язків начальника Христинівського виробничого управління житлово-комунального господарства, ОСОБА_8 .

Після чого, вказаний акт приймання виконаних робіт був підписаний виконувачем обов`язків начальника Христинівського виробничого управління житлово-комунального господарства ОСОБА_8 та на його підставі головним бухгалтером Христинівського виробничого управління житлово-комунального господарства перераховано бюджетні кошти на рахунок ПАТ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , відкритий фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , а саме: 16.08.2012 в сумі 74 212 гривень, 31.08.2012 в сумі 173 163 гривні, до якого ОСОБА_5 мав безперешкодний доступ, та таким чином отримав змогу ними розпоряджатися на власний розсуд.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи умисно, з метою привласнення бюджетних коштів, виділених на проведення капітального ремонту покрівель житлового будинку по АДРЕСА_3 , в період із 09.10.2012 по 20.11.2012 (точну дату в ході досудового розслідування не встановлено), у невстановленому досудовим розслідуванням місці, надав підроблені офіційні документи, а саме акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2012 року «Капітальний ремонт покрівлі будинку по АДРЕСА_3 » та акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за 2012 рік, без зазначення місяця, «Капітальний ремонт покрівлі будинку по вул. Леніна, 32 в м. Христинівка», виконувачу обов`язків начальника Христинівського виробничого управління житлово-комунального господарства, ОСОБА_8 .

Після чого, вказані акти приймання виконаних робіт були підписані виконувачем обов`язків начальника Христинівського виробничого управління житлово-комунального господарства ОСОБА_8 та на їх підставі головним бухгалтером Христинівського виробничого управління житлово-комунального господарства перераховано бюджетні кошти на рахунок ПАТ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , відкритий фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , а саме: 30.10.2012 в сумі 30 000 гривень, 07.11.2012 в сумі 176 500 гривень, 20.11.2012 в сумі 116 147 гривень, до якого ОСОБА_5 мав безперешкодний доступ, та таким чином отримав змогу ними розпоряджатися на власний розсуд.

16.05.2017 року відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у скоєні злочину передбаченого ч. 4 ст.191, ч. ч. 2,4 ст. 358 КК України, шляхом вручення дружині.

В ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та проживає: за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 за місцем його реєстрації направлялись повістки про виклик.

А також було допитано його дружину, ОСОБА_6 , яка пояснила, вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і 05.05.2017 її чоловік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поїхав на тимчасові заробітки, точної адреси не вказала.

До підрозділу Департаменту захисту економіки Національної поліції України неодноразово направлялися доручення з метою встановлення місця проживання та місця знаходження ОСОБА_5 , однак за місцем реєстрації останній відсутній.

18.05.2017 року ОСОБА_5 оголошено в розшук та на адресу оперативного підрозділу Департаменту захисту економіки Національної поліції України направлено матеріали на виконання постанови про оголошення в розшук.

В матеріалах даного кримінального провадження мається достатньо доказів підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а саме : даними трудового договору від 20.08.2012; даними наказу від 20.08.2012; даними висновку експерта № 1/809 від 02.07.2016; даними висновку експерта № 519, 520/15-23 від 06.07.2015; даними висновку експерта №617/14-23, 618/14-23, 1418-1422/15-23 від 17.04.2015; даними договору на капітальний ремонт покрівлі житлового будинку по АДРЕСА_2 від 14.08.2012, даними договору на капітальний ремонт покрівлі житлового будинку по АДРЕСА_4 від 2012 року; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_10
21.12.2017 отримано ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
12.01.2018 підозрюваного ОСОБА_5 , на підставі вище вказаної ухвали суду було затримано за місцем його проживання: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали.

Підозрюваний просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Суд, заслухавши доводи слідчого, думку прокурора та підозрюваного, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому слідчий суддя зазначає, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання ( рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A). Однак вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13.11. 2007 року).

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст.177 КПК України метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини справи, зважаючи на особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжного заходу з метою уникнення ризиків переховування його від органів досудового розслідування та суду.

Разом з тим, у відповідності до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд вважає, що органом досудового розслідування не наведені, у відповідності до ст. ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також не враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні цього запобіжного заходу, а саме те, що підозрюваний буде незаконно впливати на свідків, може переховуватись від слідства та суду, а також для належного забезпечення покладених на нього процесуальних обов`язків, що надає суду всі підстави для застосування відносно підозрюваного міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

При обранні міри запобіжного заходу, слідчий суддя, у відповідності до ст.178 КПК України враховує стан здоров`я підозрюваного та те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, характеризується позитивно.

При цьому слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

У відповідності до п.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4 від 4 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до КПК України», вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року ), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини та зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.

Відповідно до роз`яснень ВССУ, викладених у п.18 Листа від 4 квітня 2013 року №511-550/0/4-13, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111 112 рішення від 1 березня 2007 року; п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року2).

Тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою, тому судам, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК), інакше судові рішення щодо застосування, продовження тримання під вартою не відповідають вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»)

За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Івано-Франківської області, Рожніятівського району, смт. Рожнятів запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 12 березня 2018 року.

Заборони ОСОБА_5 покидати місце проживання, а саме: будинок АДРЕСА_1 , з 22.00 год. до 06.00 год. наступної доби.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 у відповідності до вимог ч.5 ст.194 КПК України, прибувати за кожною вимогою до суду та органу розслідування, не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, слідчому, в провадження якого знаходиться справа, органу національної поліції за місцем проживання підозрюваного та прокурору Черкаської області - для відому.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1