Ухвала
іменем україни
07 листопада 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції на ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 22 вересня 2016 року у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 та № 000135, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 205 КК,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Зазначеним вироком місцевого суду, залишеним без зміни ухвалою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_5 визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 205 КК і виправдано.
За обставин детально наведених у вироку, ОСОБА_5 обвинувачувався органами досудового слідства у тому, що він у 2011- 2012 роках, обіймаючи посаду директора ТОВ «Регіональні комунальні системи», ПП «Модена» та ПМП фірма «Спецрембуд», будучи службовою особою, виконуючи покладені на нього організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарські функції, діючи з метою особистого збагачення, задіяв в своїй господарській діяльності злочинну схему несплати податків, що входять в систему оподаткування, введені у встановленому законом порядку, шляхом документального оформлення фіктивних операцій та взаєморозрахунків із ТОВ «Медея», що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах та вчинив службове підроблення, яке виразилося у внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей , а також складанні та видачі завідомо неправдивих офіційних документів.
Крім того, ОСОБА_5 , діючи з метою прикриття незаконної діяльності, шляхом залучення сторонніх осіб, організував придбання та оформлення на сторонніх осіб ТОВ «ЦК Захід», використовував печатку вказаного підприємства, його реквізити та банківські рахунки для протизаконного оформлення фіктивних фінансово-господарських операцій та зняття грошових коштів готівкою з подальшою передачею замовникам конвертації.
Виправдовуючи ОСОБА_5 , суд, дослідивши всі обставини кримінального провадження, та оцінивши кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних органами досудового слідства доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про правомірність дій ОСОБА_5 та недоведеність пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 205 КК у зв`язку з чим його було виправдано по суду.
У касаційній скарзі прокурор, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та порушеннями кримінального процесуального закону. Вважає, що суд безпідставно виправдав ОСОБА_5 в інкримінованих йому злочинах, оскільки поза його увагою залишилися ряд доказів сторони обвинувачення, які не отримали ніякої оцінки. Зокрема показання свідків надані на досудовому слідстві, у тому числі тих, які з об`єктивних причин не змогли прибути в судове засідання та письмові докази вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 26 листопада 2013 року, яким було засуджено директора ТОВ «Медея» ОСОБА_7 за фіктивне підприємництво й службове підроблення, і яке начебто здійснювало господарську діяльність з очолюваними ОСОБА_5 підприємствами, тощо. Зазначає про відсутність оцінки факту здійснення підписів у договорах купівлі-продажу та поставки не директором ТОВ «ЦК Захід» ОСОБА_8 , а іншою особою, а також факту виявлення й вилучення в офісі ОСОБА_5 печатки ТОВ «Медея», за фіктивну діяльність якого засуджено його директора ОСОБА_7 . Прокурор твердить про невідповідність ухвали вимогам ст. 370 КПК, оскільки вона, на його думку, є незаконною, необґрунтованою та немотивованою. Зазначає про відсутність відповідей на всі доводи апеляції сторони обвинувачення.
На касаційну скаргу прокурора надійшло заперечення від виправданого ОСОБА_5 , в якому він стверджує про безпідставність викладених у скарзі доводів, у зв`язку з чим просить залишити її без задоволення, а ухвалу апеляційного суду без зміни.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка не підтримала касаційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 373 КПК виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції при здійснені правосуддя» визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.
За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції Україниобвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Докази винуватості ОСОБА_5 , на які посилалися органи досудового розслідування, перевірені судовими інстанціями та згідно зі ст. 94 КПК належним чином оцінені з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності.
Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, зробив ґрунтовний аналіз доказів, що були надані стороною обвинувачення та встановив, що вони були зібрані у тому числі, з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення, є недоведеним.
Зокрема, на думку колегії суддів, суд правильно послався на показання самого виправданого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_9 та свідків представників фірм-контрагентів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 з приводу здійснення торговельної діяльності та діяльності з надання послуг ТОВ «ЦК Захід», директором, якого був ОСОБА_8 , та яке володіло необхідною право та дієздатністю, а також рішення Рівненського окружного адміністративного суду та Житомирського Апеляційного адміністративного суду, якими було визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівне стосовно ТОВ «Регіональні комунальні системи» та ПМПФ «Спецрембуд». Крім того, суд обгрунтовано зазначив про рішення Рівненського окружного адміністративного суду з приводу встановлення законності взаємовідносин вказаних підприємств та ПП «Модена» з ТОВ «Медея», і якими було визнано їх відповідность Податковому кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», котрі до того ж набрали законної сили, а також на постанову цього суду про визнання реальними господарські операції здійсненені між ПРАТ «Костопільський завод скловиробів» та ТОВ «ЦК Захід» і відповідними діяльності контрагентів, тощо.
Також судом першої інстанції детально досліджено й решту доказів, наданих стороною обвинувачення та вжито всіх необхідних можливих заходів в рамках цих кримінальних проваджень для з`ясування та усунення протиріч.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_5 правомірно виправдано за ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 205 КК, за недоведеністю вчинення ним вказаних кримінальних правопорушень.
Вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 ухвалений з дотриманням вимог ст. 370 КПК.
Крім того, доводи прокурора, аналогічні наведеним у касаційній скарзі, були ретельно перевірені судом апеляційної інстанції, який, розглядаючи його апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції, проаналізував їх, дав на них вичерпані відповіді, зазначивши в ухвалі достатні підстави, через які визнав її необґрунтованими.
Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.
Доводи касаційної скарги прокурора та матеріали кримінального провадження не містять вказівок на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:
Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 22 вересня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3