Справа № 346/5795/17
Провадження № 1-кс/346/1315/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянув клопотання слідчого СВ Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, кримінальне провадження № 0001455 від 15.12.2017 року.

Клопотання надійшло до суду 17.12.2017 р.

Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового розгляду,-

в с т а н о в и в :

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 183, 184 КПК України.

Підозрюваний доставлений в суд після фактичного затримання о 16 год. 00 хв. 15 грудня 2017 року.
Документами, які підтверджують надання ОСОБА_4 копії клопотання та матеріалів, що обгрунтовують клопотання про запобіжний захід є розписка підозрюваного від 16.12.2017р.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного, яке мотивує тим, що ОСОБА_4 раніше судимий 05.11.2014р. Галицьким райсудом м. Львова за ст.. 186 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Вироком Апеляційного суду Львівської області від 05.11.2014р. вирок Галицького райсуду м. Львова в частині покарання скасовано та засуджено до 2 років позбавлення волі. ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний злочин за наступних обставин.

Так у період часу з 11:30 по 12:30 15.12.2017р. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи в м. Коломия по вул. Січових стрільців, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, з метою таємного викрадення чужого майна, зайшли до приміщення багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , де шляхом злому циліндрового механізму замка вхідних дверей, проникли до квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_3 , та перебуває у користуванні ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали ноутбук марки «Samsung NP R60XE», вартістю 6 500 грн., зарядний пристрій до даного ноутбука вартістю 65 грн., алкогольний напій марки «GLUHWEIN» вартістю 90 грн., алкогольний напій типу шампанське, марки «Французький бульвар» вартістю 137 грн. Після чого, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 місце вчинення кримінального правопорушення покинули, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 6 792 (шість тисяч сімсот дев`яносто дві гривні) грн.

Таким чином, у діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємного викрадення чужого майна (крадіжці) за попередньою змовою групою осіб, яке поєднане із проникненням у житло. Даний злочин відноситься до категорії тяжких, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сухумі Республіки Абхазії, Грузія, житель м. Калуша, громадянин Грузії, з вищою освітою, не працюючий, раніше судимий.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: заявою потерпілого, протоколом обшуку, протоколом огляду місця події, протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення та іншими матеріалами кримінального провадження.

Підстави для тримання під вартою передбачені нормами Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме, ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Основна мета вказаної ст. 5 Конвенції полягає в тому, щоб виключити необґрунтоване тримання під вартою особи (рішення ЄСПЛ по справі Маккей проти Сполученого королівства). Вимога законності тримання під вартою не може бути задоволена тільки шляхом дотримання національного законодавства, а національне законодавство повинно відповідати Конвенції, включаючи загальні принципи, які в ній відображені (справа Плесо проти Угорщини).

Згідно статті 5 §1(c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенції) нікого не може бути позбавлено свободи, крім такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, викладеної в рішенні Джессіус проти Литви, особа може бути позбавлена волі на підставі статті 5 § 1 (c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод лише в рамках кримінального провадження, з тим, щоб вона постала перед компетентним судовим органом за обґрунтованою підозрою у вчиненні злочину.

Суть терміну «обгрунтована підозра» полягає в існуванні фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Яку саме підозру слід вважати обгрунтованою залежить від обставин справи.

З огляду на вищевказане положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, враховуючи обґрунтованість підозри у даному кримінальному провадженні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та невідворотність покарання, передбаченого за його вчинення, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; перебуваючи на волі може знищити речі які можуть бути речовими доказами в даному кримінальному провадженні; незаконно впливати на потерпілого, свідків та експерта у цьому кримінальному провадженні, який в подальшому буде здійснювати експертне дослідження речових доказів вилучених із місця події, та під час обшуку; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в минулому вже притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення кримінального правопорушення поєднаного із заволодінням чужого майна.

З огляду на вищевикладене, та враховуючи, що запобігти вказаним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів не можливо, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави є об`єктивно неможливим через матеріальний рівень обвинуваченого та відсутність осіб, які мають намір внести заставу; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неможливим, з огляду на антигромадський образ життя та відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного; застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки або особистого зобов`язання є неможливим через невідповідність характеру вчиненого кримінального правопорушення та особі підозрюваного даним запобіжним засобам, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 199 КПК України, враховуючи вимоги п.п. 3,4,5 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, відповідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний та його захисник проти клопотання заперечили. Вважають підозру необгрунтованою.
Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що прокурор довів наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме даними заяви потерпілого, протоколами обшуку, огляду місця події. Зокрема, з протоколу обшуку видно, що у автомобілі при затриманні ОСОБА_4 незадовго після крадіжки виявлено викрадені речі, які належали потерпілому.

Прокурор довів наявність підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме ризиків передбачених ст. 177 ч.1 п. 1,3,5 КПК України, тобто: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушень, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за який передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, не працює, неодружений, міцних соціальних зв`язків не має, проживає в іншому населенному пункті, раніше судимий за корисливий злочин за який відбував покарання у виді позбавлення волі і недавно звільнився. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбаченим ст. 177 ч.1 п. 1,3,5 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 182,183, 184, 193, 194, 196 198 КПК України,
у х в а л и в:
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в УВП м. Івано-Франківськ на строк 60 (шістдесять) днів до 13 лютого 2018р.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання з 16 год 00 хв. 15.12.2017 року.
Продовження строку тримання під вартою можливе у випадку передбаченому ст. 197, 199 КПК України.
Визначити розмір застави в сумі 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 105720 (сто п`ять тисяч сімсот двадцять ) грн.
Заставодавець має право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який момент протягом строку дії цієї ухвали.
У разі внесення застави у вказаному розмірі підозрюваний звільняється з під варти і зобов`язується прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися з м. Коломиї без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.
Ці зобов`язання у випадку внесення застави застосовуються до підозрюваного на строк 60 (шістдесять) днів до 15.02.2018 р.
Порушення зобов`язань має наслідком застосування грошового стягнення в сумі до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і доставлення підозрюваного для тримання під вартою до закінчення строку дії цієї ухвали.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1