Справа №1-кс/760/448/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 січня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 розглянувши клопотання сторони кримінального провадження прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно в рамках досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 30.06.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.3 ст. 212 КК України,
в с т а н о в и в:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_2 про накладення арешту на речові докази у кримінальному провадженні грошові кошти, а саме 180 791,00 грн., які зберігаються на рахунку ГУ ДФС у Київській області, відкритому у АТ «Укрексімбанк» та вилучені під час проведення обшуку 24.10.2017 року по кримінальному провадженню №0000020 від 30.06.2017 року в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

Дане клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000020 від 30.06.2017 року за іактом ухилення від сплати податків у особливо великих розмірах службовими особами ТОВ «Сімпліторг» та пособництва в ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами ТОВ «Олвіс Трейд», за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.3 ст. 212 КК України.

Разом з тим, прокурор вказує, що 24.10.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, який надавав дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання і вилучення оригіналів документів, речей, комп`ютерної техніки, які свідчать про обставини вчинення кримінального правопорушення та грошових коштів, слідчим СУ ФР ГУ ДФС у Київській області проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого вилучено документи та грошові кошти у сумі 180 791, 00 грн..

У зв`язку з цим виникла потреба у арешті вилученого майна, а саме речей, які є предметом кримінального правопорушення, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та визнані речовими доказами.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема, є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 статті 171 КПК України встановлений перелік відомостей, які повинні бути зазначені у клопотанні про арешт майна, в тому числі, підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Разом з тим, вказані вимоги не виконані.

У клопотанні не зазначено документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Разом з тим, подане слідчому судді клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки положеннями даної статті визначено вимоги, які стосуються як змісту клопотання про арешт майна, так і строків його подання до слідчого судді.

Відповідно до ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Крім того, до клопотання додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, який належним чином не засвідчений на день подання клопотання, що не підтверджує наявність відповідного кримінального провадження і подання клопотання в його межах.
Частиною 3 статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя встановивши невідповідність поданого слідчим клопотання вимогам ст. 171 КПК України, приходить до висновку про необхідність повернення вказаного клопотання прокурору.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно в рамках досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 30.06.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.3 ст. 212 КК України - повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1