Справа №463/4983/16-к
Провадження №1-кп/463/67/18
В И Р О К
іменем України
09 лютого 2018 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001320 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Самбір Львівської області, українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину,не працюючого,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 14 квітня 2016 року о 17:00 год., перебуваючи на вул. Б.Хмельницького,212 в м.Львові, де в одному з офісних приміщень здійснює господарську діяльність ТзОВ «Унікорн» виконуючим обов`язки директора якого є ОСОБА_6 , маючий при собі дві заздалегідь заготовлені пластикові із запалювальною сумішшю, до однієї з яких прив`язав шматок цегли, підпалив суміш у пляшці, маючи на меті поцілити у вікно офісу ТзОВ «Унікорн», кинув палаючу пляшку у пластикове вікно другого поверху фасадної частини наведеного вище будинку, після чого палаюча пляшка впала на підвіконник та прибудову будинку, в подальшому підпалив другу пляшку наповнену запалювальною сумішшю та кинув у вказане вище вікно, проте палаюча пляшка потрапила у стіну будівлі та впала на бруківку і в подальшому була загашена. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 виконав всі дії, які вважав необхідними для умисного пошкодження майна шляхом підпалу, однак злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, ствердив факт вчинення ним 14 квітня 2016 року о 17:00 год. закінченого замаху на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Оскільки обвинувачений вину у вчиненому злочині визнав повністю, і після роз`яснення в судовому засіданні учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів, суд приходить до переконливого висновку про те, що винуватість обвинуваченого у скоєному є доведена повністю.
Таким чином, суд вважає доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України. Його дії кваліфіковано вірно за ознаками закінченого замаху на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття у скоєному, те, що обвинувачений є учасником бойових дій, має на утриманні малолітню.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання, тому йому слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України та обрати йому покарання

у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягшути з ОСОБА_5 на користь держави 1100 (одну тисячу сто) гривень, 50 копійок за вартості проведеної експертизи.

Речові докази:

-фрагмент цегли червоного кольору, паперову серветку білого кольору, два зв`язані між собою фрагменти полімерної мотузки білого кольору, фрагмент тканини білого кольору, прозору безбарвну деформовану пластикову пляшку, пляшку заповнену фрагментом паралону та паперовими серветками (а.с.80-81), які зберігаються у камері зберігання речових доказів Личаківського ВП ГУНП у Львівській області знищити.

-CD-R диск із записом з камер відео спостереження з приміщення «Бізнес центру», що по вул. Б.Хмельницького,212 в м.Львові, який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: ОСОБА_1