Справа № 640/1662/18
н/п 1-кс/640/1009/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2018 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Київського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , яким просив накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 2103», червоного кольору, 1979 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво на реєстрацію серії НОМЕР_3 від 07.10.2000 року видане МРЕВ м.Харків на ім`я ОСОБА_4 на вищевказаний автомобіль, шляхом заборони користування, володіння, розпорядження та відчуження вказаного майна та визначити місцем зберігання автомобіля марки «ВАЗ 2103», червоного кольору, 1979 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 - спецмайданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ-ресурси», розташованої за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Досудовим розслідуванням встановлено 31.01.2018 року від оператора "102" надійшло повідомлення про те що за адресою: м.Харків, вул. Шевченка 26, був зупинений автомобіль ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням громадянина ОСОБА_5 в ході перевірки документів у якого було виявлено технічний паспорт на вище вказаний автомобіль із явними ознаками підробки який він використовував.
31.01.2018 в ході ОМП було вилучено автомобіль «ВАЗ 2103», що згідно свідоцтва на реєстрацію серії НОМЕР_3 від 07.10.2000 року, червоного кольору, 1979 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .
Відповідно до вилученого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль «ВАЗ 2103» червоного кольору 1979 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , перебуває у власності ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Опитаний ОСОБА_5 пояснив, що вказаний автомобіль «ВАЗ 2103» він придбав в лютому 2017 року, у раніше невідомого чоловіка, котрий розмістив об`яву з приводу продажу вищевказаного ТЗ на інтернет ресурсі «РСТ» в м.Харкові. Невідомий продавав даний автомобіль по свідоцтву реєстрації, оскільки не міг надати особисто довіреність ОСОБА_5 , через те що не являвся власником ТЗ згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 , але невідомий запевнив ОСОБА_5 , що в нього маються дані власника ТЗ котрий мешкає в м.Чугуїв Харківської області, і з ним можливо буде домовитись про оформлення генеральної довіреності. Невідомий залишив контакти власника ТЗ, тобто ОСОБА_4 , але ОСОБА_5 , не став перевіряти дані на достовірність, після чого сплатив обумовлену з невідомим вартість ТЗ в розмірі 16.000грн., після чого не залишивши собі жодної контактної інформації з невідомим. Згодом ОСОБА_5 намагався декілька раз зателефонувати власнику ТЗ ОСОБА_4 , але жоден з наданих контактів невідомим, не відповідав. Через деякий час ОСОБА_5 відправився до місця мешкання ОСОБА_4 до м.Чугуїв, де дізнався, що останній помер 13 років тому.
Автомобіль поставлено на спеціальний майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів.
Згідно висновку експерта №21/6341/8Д від 31.01.2018 легковий автомобіль ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_2 , червоного кольору, рік випуску 1979 бланк документа «Свідоцтво про реєстрацію ТЗ» серія НОМЕР_3 , яке видано 07.10.2000 не відповідає бланкам, які є в офіційному обігу.
Слідчий вказав, що вищеописані речі та документи зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, тобто відповідають критеріям, зазначеним у п.1, п. 3 ч.2 ст.167 КПК України.
Слідчий, посилаючись на ч.ч. 1,2,3 ст. 170, ч. 1 ст. 98, ч. 5 ст. 171 КПК України, вказав, що у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту, а саме позбавлення осіб права на відчуження, розпорядження, володіння та користування на зазначене майно, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та має бути використаним для забезпечення цивільного позову законного власника вказаного транспортного засобу. Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегло на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий також вказав, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судових експертизи, збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначеного майна, а також враховуючи, що вилучені автомобіль марки «ВАЗ 2103», червоного кольору, 1979 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво на реєстрацію серії НОМЕР_3 від 07.10.2000 року видане МРЕВ м.Харків на ім`я ОСОБА_4 , зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, а також вказане майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, яке було вилучено 31.01.2018 в ході проведення огляду за адресою: м. Харків, вул. Шевченка 26..
Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про необхідність повернення клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 31.01.2018 р., огляд автомобіля було проведено 31.01.2018 в період з 11-40 год. до 12-05 год.
З клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно слідчий, на виконання вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, повинен був звернутися до суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, тобто 01.02.2018 року, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Проте, клопотання про арешт майна подано до суду 02.02.2018 р. об 15-05 год., тобто з порушенням вимог зазначеної вище норми процесуального закону. Даних про повернення майна власнику, матеріали клопотання не містять.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
З урахуванням викладеного вище, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, встановивши строк сімдесят дві години, з моменту отримання копії ухвали.
При цьому, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити право заявника звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, відповідно до вимог ст. 171 КПК України, у встановленому чинним КПК України порядку.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 171, 172, 372 КПК України,-
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1