Справа № 522/1616/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2018 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваного - ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотанняслідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стрюкове, Миколаївського району, Одеської області, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 21.09.2004р. апеляційним судом Одеської області за ст.ст.115 ч.2, п.6,187 ч.4 КК України до 12 років 6 місяців позбавлення волі.
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, -
29.01.2018 о 08 год. 00 хв., ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у скоєні вказаного злочину.
29.01.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, а саме у зґвалтуванні, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства та з використанням безпорадного стані потерпілої особи.
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.152 КК України за яке передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.
В обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Розглянувши клопотання слідчого та вивчивши матеріали, які обґрунтовують його доводи, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , який просив клопотання задовольнити, підозрюваного ОСОБА_6 , який не заперечував щодо задоволення клопотання, вважаю за необхідне клопотання слідчого задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на який має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Закон, як власне і практика ЄСПЛ, не передбачає, що може визначити обґрунтованість підозри. ЕСПЛ неодноразово зазначав те, «що можна вважати «обґрунтованим, залежить від усіх обставин». Але, все ж у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції йдеться про « обґрунтовану підозру», а не про щиру або сумлінну підозру».
За визначенням ЕСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Підозра має стосуватися правопорушень, передбачених Законом, в даному випадку передбаченого ч.1 ст.152 КК України.
З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, яке є злочином середньої тяжкості.
Під час судового засідання прокурором доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру, щодо можливої причетності ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України.
Згідно практики ЄСПЛ, «для обґрунтованої підозри у значенні пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюються однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час судового засідання доведені конкретні обставини, які свідчать про вірогідну причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, підозру в якому йому висунуто.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 слідчий суддя враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, вік, стан його здоров`я та наявність міцних соціальних зв`язків.
Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчій суддя приходить до наступного.
Так, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, якай не має міцних соціальних, слідчій суддя приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на свободу.
Обставин, передбачених ч.4 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки підозрюваного.
Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, із застосуванням насильства на підставі ч.4 ст.183 КПК України, вважаю за необхідне не визначати розмір застави.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП (21) УДПтС України в Одеській області.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з 08 год. 00 хв. 29.01.2018 року.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію о 08 годині 00 хвилин 28.03.2018 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя:

31.01.2018