Справа № 212/4493/17
У Х В А Л А

13 грудня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ухвали ЦентральноМіського районного суду м. Кривого Рогу від 17.12.2017р. закінчується 17 грудня 2017 року.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, посилаючись на те, що 17.12.2017 року спливає строк тримання під вартою останнього, він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, по кримінальному провадженню не розпочато судове слідство, а тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.
Суд вислухав думку захисника ОСОБА_5 , який при вирішенні цього питання поклався на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти продовження строку тримання під вартою.
Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод в ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Так, відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимст. 177 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Розглядаючи питання доцільності продовження терміну тримання обвинуваченому під вартою, суд враховує, що ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин, злочин скоєно в період перебування кримінального провадження за ст. 309 ч.2 КК України на розгляді в суді, обвинувачений неодноразово засуджений за злочини у сфері незаконного обігу наркотиків, має не зняті судимості, перебуваючи на свободі існують ризики, скоєння нових аналогічних злочинів. ОСОБА_4 не працював, не одружений, дітей не має, що свідчить про його слабкі соціальні зв`язки та дає достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, він буде переховуватись від слідства та суду. Крім того, суд враховує, що оскільки справа тільки надійшла до суду для розгляду, судом не допитані учасники процесу, які будуть давати покази в судовому засіданні, а тому існує ризик, що перебуваючи на свободі, обвинувачений може впливати на свідків.
Перевіряючи наявність ризиків та продовження їх існування, передбачених ст.177 КПК України суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження, врахування особу обвинуваченого, який обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину та з урахуванням всіх зазначених вище критеріїв в сукупності, на даний час достатньо підстав вважати, що обвинувачена з огляду на його моральні якості може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), вплинути на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відтак, підстави для застосування більш м`якого запобіжного на теперішній час та на даній стадії кримінального процесу - відсутні. Врахувавши положення ст.178 КПК, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, всі обставини передбачені даною нормою закону, суд дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 слід продовжити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132,177,178,183,184,331 КПК України, суддя -,
У Х В А Л И В:
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2, 309 ч.2 КК України на шістдесят днів, до 11 лютого 2018 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1