Справа № 204/1125/18
Провадження № 1-кп/204/394/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2018 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-15.03.2006 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на 6 років;
-22.05.2012 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2016 року звільнився 16.02.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утриманні двох дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-27.09.2000 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 42, ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140 КК України до позбавлення волі на 5 років;
-23.07.2008 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 189, ст. 60, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-12.04.2012 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-28.12.2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
за участю: прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи раніше судимими, в тому числі за злочини проти власності, на шлях виправлення не стали, маючи не зняті та непогашені судимості, знову повторно вчинили умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
Так, ОСОБА_7 , маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у приміщення, 31.12.2017 року близько 03:00 годині разом з ОСОБА_8 прибули до нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , що належить гр. ОСОБА_9 , де вступили у попередню змову з ОСОБА_8 , на вчинення умисного кримінального правопорушення проти власності, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вину у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, кожен окремо, визнали в повному обсязі, щиро покаялися у вчиненому. Не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що дійсно вони при вищевикладених обставинах, місці і часу, вчинили крадіжку майна, зазначеного в обвинувальному акті майна, з приміщення гаражу за адресою: АДРЕСА_3 , яким в подальшому розпорядилися на власний розсуд. Також, ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що він добровільно видав співробітникам поліції літні автомобільні гумові колеса у кількості 4 штуки та диски до них, а також він сплатив потерпілому суму матеріальної шкоди у розмірі 10 000 грн.
Потерпілий в судовому засіданні зазначив, що 31.12.2017 року дійсно з його гаражу, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 було викрадено компресор, зварювальний апарат, літні автомобільні гумові колеса у кількості 2 штук, літні автомобільні гумові колеса у кількості 2 штук Bridgestone, диски автомобільні, планшет «Lenovo». Він не має матеріальних претензій до обвинувачених оскільки ОСОБА_7 сплатив йому суму у розмірі 10 000 грн., а також були повернуті шини на дисках і тому він просить призначити йому покарання більш м`яке. Також він не підтримує свою скаргу на дії слідчого, згідно якої він просив повернути обвинувальний акт прокурору.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд вважає, що вина обвинувачених у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку та визнаними обвинуваченими, підтверджується повністю також дослідженим в судовому засіданні доказом:
-висновком експерта від 29.01.2017 № 26/4.6/457, згідно якого три сліди папілярних узорів пальців рук розмірами 15х24 мм, 16х19 мм та 15х26 мм, вилучені 01.01.2018 року в ході проведення огляду місця події в приміщенні гаражу за адресою: АДРЕСА_3 , залишені, відповідно, вказівним пальцем правої руки, безіменним пальцем лівої руки та середнім пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обставини вчинення кримінального правопорушення а ні обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а ні потерпілим не оспорюються.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у приміщення, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у приміщення, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд відповідно до вимог ст. ст. 65-68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним умисного злочину, який відноситься до категорії тяжкого, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря нарколога не перебуваючого, на обліку у лікаря психіатра не перебуваючого, офіційно не працюючого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд визнає: його щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, добровільне відшкодування шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом не встановлено.
Призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним умисного злочину, який відноситься до категорії тяжкого, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, одруженого, маючого на утриманні двох дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря нарколога не перебуваючого, на обліку у лікаря психіатра не перебуваючого, офіційно не працевлаштованого, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд визнає: його щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, а також суд враховує, що у обвинуваченого на утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд визнає: рецидив злочину.
Поряд з цим, суд не знаходить підстав для застосування до обвинувачених ст. 69 КК України оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були неодноразово засуджені до позбавлення волі за вчинення кримінальних злочинів проти власності. Останній раз ОСОБА_12 був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2012 року за ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, а ОСОБА_8 вироком Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська від 12.04.2012 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, тому відсутні підстави для застосування положень ст. 69 КК України.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства і йому доцільно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, але на мінімальний строк, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства і йому доцільно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, але на мінімальний строк, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Це покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 необхідно стягнути на користь експерта судові витрати за проведення по справі експертизи № 26/4.6/120 від 29.01.2018 року у сумі 1144 грн. 00 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд,-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання: три роки позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - з 22 січня 2018 року.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання: три роки позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази:
- літні автомобільні гумові колеса у кількості 2 шт TOYO 195*65*R15; літні гумові колеса у кількості 2 шт. - Bridgestone 185*65* R 15; диски автомобільні Dotz стального кольору у кількості 4 шт. R15 4*98, які згідно розписки знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 повернути власнику ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних частках, на користь держави витрати за проведення судової експертизи № 26/4.6/120 від 29.01.2018 у розмірі 1144 грн. 00 коп. по 572 гривень з кожного.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1