Справа № 611/789/17
Провадження № 1-кп/611/89/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2017 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Високопілля Олександрівського району Донецької області, громадянки України, з базовою середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, раніше в силу ст. 89 КК України не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,
ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що 16 липня 2017 року близько 20 години 00 хвилин вона правомірно з дозволу власника знаходилась в гостях в будинку ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де разом з господарем ОСОБА_5 на кухні розпивала алкогольні напої. Коли близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_5 вийшов з будинку і пішов до магазину, у ОСОБА_4 , яка з дозволу власника залишилась у будинку, виник умисел на крадіжку чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи протиправно, умисно, з корисливого мотиву, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю ОСОБА_5 у будинку, впевнившись у тому, що її дії не будуть ніким помічені, 16.07.2017 року близько 20 години 45 хвилин із столу кухні таємно викрала мобільний телефон «Nokia» моделі RM-944 вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 3704 від 14.08.2017 року, 390 грн. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму.
Викрадений мобільний телефон ОСОБА_4 залишила собі для власного користування.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
03 вересня 2017 року між обвинуваченою та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.
Згідно даній угоді ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, та покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік та звільнення від призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення, потерпілий і обвинувачена просять затвердити угоду.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілим, суд виходить з такого.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, потерпілий та обвинувачена добровільно уклали угоду про примирення.
Крім того, суд переконався, що обвинувачена цілком розуміє положення, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.
На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачена усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосовано.
Також судом встановлено, що обвинувачена та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України.
Потерпілий не має до обвинуваченої жодних претензій.
Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч. 1 ст.185 КК України, воно відповідає вимогам чинного законодавства та особі обвинуваченої. Тому суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченою та потерпілим ОСОБА_5 та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченій.
Частинами 2 4 статті 75 КК України встановлено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.
З врахуванням обставин провадження та особи обвинуваченої суд вважає за достатнє встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік.
Суд, дійшовши висновку про доведеність вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй злочину, вважає за необхідне стягнути з неї вартість проведеної у справі судово - товарознавчої експертизи в сумі 296 грн. 61 коп.
Долю речових доказів суд визначає у відповідності зі ст. 100 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись статтями 373 ч. 2, 374, 474, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про примирення від 03 вересня 2017 року між обвинуваченою ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_5 .
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо вона на протязі іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину, і згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на неї обов`язки періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти вказаний орган про зміну свого місця проживання та роботи, і не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з вказаним органом.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути зі ОСОБА_6 на користь держави вартість проведеної у справі експертизи в сумі 296 (двісті дев`яносто шість) грн. 61 коп.
Речовий доказ у провадженні мобільний телефон «Nokia» моделі RM-944, що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити у нього.
Вирок може бути оскаржений через Барвінківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1