Справа №574/103/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/81/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Буринського районного суду Сумської області від 03 лютого 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання начальника СВ Буринського ВП Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , погоджене з начальником Буринського відділу Конотопської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 години 01.04.2018 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комунарськ, Луганської області, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 мотивовано тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, підозра підтверджується доданими до клопотання матеріалами. Враховуючи характер правопорушення, дані щодо особи підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою уникнення ризиків незаконного впливу на свідків з боку останнього, ухилення від суду і виконання процесуальних обов`язків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя пославшись на дані про особу підозрюваного, дійшов висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, крім найсуворішого, оскільки тільки такий запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що:

- під час розгляду клопотання, зокрема з допитів підозрюваного та свідків, встановлено, що жодних ризиків і дій, передбачених ст.177 КПК України, підозрюваний не вчинив, під час проведення досудового розслідування не перешкоджав об`єктивному розслідуванню, не переховувався від органів досудового розслідування, а викладені у клопотанні ризики не знайшли документального підтвердження в суді;

- наявні у кримінальному провадженні докази не є вагомими, органами досудового розслідування не встановлено причетності підозрюваного до смерті ОСОБА_11 , не проведені всі необхідні експертизи, з наданих протоколів допитів свідка ОСОБА_12 причетності ОСОБА_8 до вчинення злочину не встановлено;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції стосовно ОСОБА_8 від 01.02.2018 р. та протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.02.2018 р. щодо підозрюваного здобуті з порушенням норм КПК України та є недопустимими, а останній не відповідає ще і ст.104 КПК України, оскільки не містить фактичного часу проведення даної слідчої дії;

- підозрюваний незаконно утримувався працівниками поліції 01.02.2018 року в період часу з 12 год. по 15 год. 15 хв.;

- в порушення ч.4 ст.213 КПК України не було невідкладно повідомлено уповноважений орган на надання безоплатної правової допомоги про затримання ОСОБА_8 , чим допущено порушення права на захист особи;

- підозрюваний є особою молодого віку, позитивно характеризується по місцю фактичного проживання, проживає разом з матір`ю та братом, тобто має міцні соціальні зв`язки, по справі відсутній потерпілий, судом не встановлено майновий стан підсудного або його близьких родичів.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді та обрати підозрюваному інший, більш м`який запобіжний захід, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

На думку колегії суддів, рішення слідчого судді про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, прийнято з дотриманням вищезазначених норм національного та міжнародного законодавства.

Як встановлено слідчим суддею та вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, слідчим відділенням Буринського ВП Конотопського ВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 01.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, по факту умисного вбивства близько 8 год. ранку 01.02.2018 року, ОСОБА_11 , ОСОБА_8 в ході сварки, що відбулася за місцем їх проживання в господарстві за адресою: АДРЕСА_2 .

01.02.2018 року ОСОБА_8 було затримано у порядку ст.208 КПК України, а 02.02.2018 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

02.02.2018 року начальник слідчого відділення Буринського ВП Конотопського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , за погодженням із начальником Буринського відділу Конотопської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_10 , звернувся до Буринського районного суду Сумської області з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

03.02.2018 року ухвалою слідчого судді Буринського районного суду Сумської області дане клопотання начальника слідчого відділення було задоволено та щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 години 01 квітня 2018 року.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих слідчим матеріалів, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, допитав підозрюваного, свідків, заслухав доводи захисника, прокурора, слідчого та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Такі дані випливають із низки доказів, а саме показань свідків, досліджених слідчим суддею протоколу огляду місця події від 01.02.2018 р. та протоколу огляду трупа від 01.02.2018 р., де зафіксовані тілесні ушкодження у ОСОБА_11 , лікарського свідоцтва про смерть №17 від 01.02.2018 р., довідки від 01.02.2018 р. про наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 , медичних висновків та інших документів у їх сукупності.

Не погоджується колегія суддів з твердженням захисника про те, що наявні у кримінальному провадженні докази не є вагомими, оскільки органами досудового розслідування не встановлено причетності підозрюваного до смерті ОСОБА_11 , оскільки ст.198 КПК України чітко регламентує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 з приводу відсутності висновків судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_11 з зазначенням ймовірної причини смерті, то вони не заслуговують на увагу, оскільки до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час.

Доводи апеляційної скарги захисника на відсутність у протоколах допитів свідка ОСОБА_12 даних про причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, не впливають на висновок слідчого судді про необхідність вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_8 , поза як провадження містить достатню сукупність даних, що містяться в численних та приведених вище матеріалах, які були досліджені слідчим суддею, що вказують на ймовірну причетність ОСОБА_8 до інкримінованого злочину. При цьому слідчий суддя не зміг допитати в судовому засіданні вказаного свідка за станом здоров`я, у зв`язку з чим відповідно до ч.4 ст.95 КПК України взагалі не обґрунтовував свої висновки показами цього свідка.

Крім того, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні начальника слідчого відділення та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 р. у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив, як не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи апелянта про відсутність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, а відтак обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає передчасними.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Зокрема, наявні в матеріалах провадження докази та обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може впливати на свідка ОСОБА_12 , яка проживала разом із загиблим, ухилитися від суду і виконання процесуальних обов`язків чи вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні слідчого ризики є реальними. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав на те, що прокурором доведено, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам.

Твердження апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 з приводу того, що підозрюваний не вчиняв дій, передбачених ст.177 КПК України, а викладені у клопотанні ризики не знайшли документального підтвердження в суді, є необгрунтованими.

Про існування доведених у суді ризиків свідчать ті обставини, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання до 15 років позбавлення волі, відсутність у постійному місці проживання міцних соціальних зв`язків, родичів та утриманців, підозрюваний не працює, не навчається, раніше притягувався як до кримінальної, так і до адміністративної відповідальності, злочин вчинив у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, в суді відмовився надати будь-які пояснення по суті справи.

Таким чином, твердження апелянта про застосування менш суворого запобіжного заходу або взагалі його незастосування, могло б забезпечити запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не відповідають дійсності.

В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_13 , який не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, схильний до вживання наркотичних речовин, про що також свідчить порушене щодо нього інше кримінальне провадження за факт зберігання таких речовин по місцю проживання, врахував його вік та стан здоров`я, соціальні зв`язки, посередні характеристики, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які захисник посилається в апеляційній скарзі.

Наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , а саме те, що він є особою молодого віку, позитивно характеризується по місцю фактичного проживання, проживає разом з матір`ю та братом, тобто має міцні соціальні зв`язки, по справі відсутній потерпілий, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Посилання на невстановлення судом майнового стану підсудного або його близьких родичів також є неспроможними, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання, підозрюваний ніде не працює та не навчається, тобто не має жодних джерел доходу, фактично проживав разом з ОСОБА_11 , який загинув внаслідок вчинення насильницького злочину щодо нього.

Приймаючи до уваги вказані обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відповідно до ст. 183 КПК України не визначив розмір застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.

Даних, які б унеможливлювали тримання ОСОБА_8 під вартою, матеріали провадження не містять.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Всі інші питання: фактичні обставини кримінального провадження, питання вини чи не винуватості в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів, зокрема і висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції стосовно ОСОБА_8 від 01.02.2018 р. та протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.02.2018 р. щодо підозрюваного, вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що доводи апелянта захисника ОСОБА_7 про можливе порушення кримінального процесуального закону при затриманні підозрюваного ОСОБА_8 , а саме незаконне (без складання відповідного протоколу про затримання) утримання підозрюваного ОСОБА_8 працівниками поліції у період з 12.00 год. по 15 год. 15 хв., 01 лютого 2018 року, негайне неповідомлення захисника про фактичне затримання підозрюваного, а також викладені у апеляційній скарзі мотиви щодо можливого порушення права на захист підозрюваного, заслуговують на увагу, а тому колегія суддів вважає за необхідне в порядку ст.206 КПК України доручити прокурору процесуальному керівнику провести перевірку зазначених обставин.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Ухвалу слідчого судді Буринського районного суду Сумської області від 03 лютого 2018 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Повідомити прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні начальника Буринського відділу Конотопської місцевої прокуратури Сумської області та доручити йому провести перевірку щодо фактів, викладених в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 про можливе порушення кримінального процесуального закону при затриманні підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4