№ 5 5893 ск 17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНи
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянула в судовому засіданні 22 листопада 2017 року в м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Тетіївського районного суду Київської області від 6 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 28 вересня 2017 року.
Вироком Тетіївського районного суду Київської області від 6 липня 2017 року

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 14 вересня 2010 року за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 27 травня 2016 року по відбуттю строку покарання,

засуджено за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, на 5 років позбавлення волі без конфіскацією майна.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 28 вересня 2017 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Крім того, вказаним вироком засуджено ОСОБА_5 , судові рішення щодо якого у касаційному порядку не оскаржуються.

За вироком суду, ОСОБА_4 визнано винним у тому, що він 23 квітня 2017 року, приблизно о 23 год. 30 хв., перебуваючи по АДРЕСА_2 , умисно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , незаконно заволодів транспортним засобом ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 23 546 грн.

Крім того, ОСОБА_4 24 квітня 2017 року, приблизно о 00 год. 30 хв., шляхом вільного доступу до домогосподарства по АДРЕСА_3 , умисно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , таємно викрав легковий причеп ПГ 02-Б № НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 та 4 ящики пластмасових, чим спричинив шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 12 585 грн.

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про зміну судових рішень у зв`язку невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, внаслідок суворості. При цьому посилається на те, що судами не враховано у повній мірі особу засудженого та всі пом`якшуючі покарання обставини, в результаті чого йому призначено занадто суворе покарання. Просить застосувати щодо нього положення ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Доводи касаційної скарги засудженого про порушення щодо нього загальних засад призначення покарання, на думку колегії суддів, є непереконливими.

Як убачається з наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, при призначенні засудженому покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та дані про особу засудженого.

Так, обґрунтовуючи висновок щодо виду і міри покарання ОСОБА_4 та призначаючи йому покарання у виді позбавлення волі, суд виходив з того, що засуджений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, враховано думку потерпілих, які просили суворо не карати засудженого, а також відсутність тяжких наслідків від вчинених злочинів, враховано висновок уповноваженого органу з питань пробації про можливість виправлення засудженого без позбавлення або обмеження його волі. Також, судом враховано конкретні обставини кримінального провадження. Обставинами, які пом`якшують покарання засудженому судом визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди. Обставин, які обтяжують покарання засудженому в ході судового розгляду не встановлено.

Врахувавши всі зазначені обставини в сукупності, у тому числі і ті на які засуджений посилається у своїй касаційній скарзі, суд обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення та перевиховання засудженого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, та правильно призначив покарання у виді позбавлення волі без застосування положень ст. 75 КК України.

На думку колегії суддів, суд призначаючи засудженому ОСОБА_4 покарання, вимог статей 65-67, 75 КК України не порушив, оскільки призначене йому покарання відповідає характеру і ступеню тяжкості вчинених ним злочинів, всім обставинам кримінального провадження і є необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, як це передбачено ст. 65 КК України.

Підстав вважати призначене засудженому ОСОБА_4 покарання явно несправедливим через його суворість, а також підстав для застосування щодо нього положень ст. 75 КК України, про що засуджений зазначає у своїй касаційній скарзі, не вбачається,

При розгляді апеляції засудженого, суд апеляційної інстанції перевірив доводи скарги, належним чином вмотивував своє рішення з наведенням докладних мотивів з яких апеляційну скаргу засудженого залишив без задоволення, а вирок місцевого суду без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, п. 6 розділу ХII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Тетіївського районного суду Київської області від 6 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 28 вересня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3