Справа № 733/707/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1015/2017
Категорія - ч.2, 3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0000169 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 на вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 серпня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Цим вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , не одружений, освіта неповна середня, не працює, раніше судимий, останній раз13.09.2016 року Ічнянським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

засуджений за:

- ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Згідно ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Ічнянського районного суду від 13 вересня 2016 року, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

На підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ічнянського районного суду від 13.09.2016 року і остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з 31 жовтня 2016 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, у зв`язку з участю в судовому розгляді кримінального провадження з 27 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирався. Питання про речові докази вирішені в порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 27 березня 2016 р., близько 08.00 год., ОСОБА_8 проник до житлового будинку ОСОБА_11 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , звідки повторно, таємно викрав грошові кошти в сумі 2 500 грн.

29 березня 2016 року, близько 09.00 год., ОСОБА_8 повторно проник до житлового будинку ОСОБА_11 , що знаходиться за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 4 500 грн.

21 вересня 2016 року, о 23-00 год., ОСОБА_8 , проник до господарства ОСОБА_12 , що знаходиться в АДРЕСА_3 , де з приміщення сараю, повторно, таємно викрав велосипед марки «Ardis», чим завдав матеріальних збитків потерпілій на суму 705 грн.

25 вересня 2016 року, о 23-30 год., ОСОБА_8 , повторно проник до господарства ОСОБА_12 , що знаходиться за вищевказаною адресою, де з приміщення сараю таємно викрав електричне точило з абразивним кругом, чим завдав матеріальних збитків потерпілій на суму 403,04 грн.

25 вересня 2016 року, о 24-00 год., ОСОБА_8 , повертаючись до місця свого проживання, побачив на АДРЕСА_2 автомобіль марки ГАЗ-24, належний ОСОБА_13 . Після цього, діючи повторно, ОСОБА_8 відкрив непрацюючі дверцята автомобіля, звідки таємно викрав автомагнітолу марки «Sony», чим завдав матеріальних збитків потерпілому на суму 784,68 грн.

Обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив зарахувати йому у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 27 квітня 2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України. Зазначив, що Закон України від 18.05.2017 року, яким були внесені зміни до ст.72 КК України, погіршив його становище при зарахуванні строку попереднього ув`язнення до строку відбуття покарання, а тому не може бути застосований.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеність його вини, просив скасувати вирок місцевого суду, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочинів та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ічнянського районного суду від 13.09.2016 року та остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. В обґрунтування скарги зазначив, що місцевим судом не було в достатній мірі враховано конкретні обставини скоєння кримінальних правопорушень та особу обвинуваченого. Також вказав, що місцевий суд необґрунтовано застосував ч.4 ст.70 КК України за епізодами від 27.03.2016 року та 29.03.2016 року, оскільки за окремими епізодами злочинної діяльності, які не мають самостійної кваліфікації, покарання не призначається. Тому немає підстав для застосування ч.4 ст.70 КК України при складанні покарань.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, котрі підтримали свою апеляційну скаргу, а скаргу прокурора просили залишити без задоволення; прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав, а скаргу сторони захисту просив залишити без задоволення; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, та кваліфікація його дій ніким з учасників процесу не оспорюється.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення, є запобіжним заходом, який застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Строк попереднього ув`язнення починається з дня затримання особи і поміщення її до установи для попереднього ув`язнення і закінчується днем набрання обвинувальним вироком, щодо цієї особи, законної сили.

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21 червня 2017 року, частину п`яту ст.72 КК України викладено в новій редакції, а саме, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

За таких підстав, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року), строк попереднього ув`язнення по 20.06.2017 року включно, рахується як один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а після набрання законної сили закону в новій редакції, із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Як убачається із оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 , на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), ч.4 ст.5 КК України, судом першої інстанції обґрунтовано зараховано у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 27 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а після набрання законної сили Закону у новій редакції, із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Відтак, всі обставини, на які посилається ОСОБА_8 , не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, а також щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи, що ОСОБА_8 , будучи неодноразово засудженим, на шлях виправлення не став та вчинив нові корисливі злочини, тому призначене йому покарання колегія суддів вважає м`яким, у зв`язку з чим вирок суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , колегією суддів не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 міру покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, ставлення обвинуваченого до скоєного; дані про його особу, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо; обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання; колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання саме у виді позбавлення волі в межах санкцій частин статті КК України, за якими він притягується до кримінальної відповідальності, з урахуванням вимог ч.1 ст.70 та ст.71 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Пунктом 20 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» встановлено, що передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст.70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Отже, місцевий суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за епізодами крадіжок від 27.03.2016 року та 29.03.2016 року помилково застосував положення ч.4 ст. 70 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Відтак, доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є слушними.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 407, 418, 420, 532 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 серпня 2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати, в частині призначеного йому покарання.

ОСОБА_8 вважати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 13.09.2016 року і остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4