Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/358/17
Номер провадження: 1-кп/511/13/18
04.04.2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна Одеської області матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000813 від 27.05.2013 року, №0001585 від 29.12.2016 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Воїнка Красноперекопського району АР Крим, з повною середньою освітою, одруженого, працюючого за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого 15.12.2003 р. Красноперекопським р/с АР Крим за ст. 115 ч. 1 КК України до 11 років позбавлення волі;
у вчинені злочинів, передбачених ст.395, ст. 185 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ :

20.02.2017 року до Роздільнянського районного суду Одеської області з Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000813 від 27.05.2013 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ст.395 КК України, який розподілено в провадження судді ОСОБА_1

23.02.2017 року до Роздільнянського районного суду Одеської області з Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001585 від 29.12.2016 року відносно ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який переданий судді ОСОБА_1 для вирішення питання про обєднання двох обвинувальних актів в одне провадження.
Ухвалою суду від 13.04.2017р. матеріали кримінального провадження №0000813 від 27.05.2013 та №0001585 від 29.12.2016 року відносно ОСОБА_4 об`єднані в одне провадження.
Під час судового засідання від обвинуваченого та його захисника надійшло клопотання про закриття кримінального провадження зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст. 395 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст.49 КК України.

Прокурор не заперечував проти закриття провадження зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст. 395 КК України з відповідних підстав.

Судом, з метою забезпечення істинності та добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснено останньому, що суд, за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.49 КК України, закриває кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності та звільняє особу від кримінальної відповідальності. Разом з тим, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд здійснюється у загальному порядку.

Обвинувачений заявив суду, що свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, він не визнає, але зміст правових наслідків закриття провадження з нереабілітуючих підстав йому цілком зрозумілий, та проти закриття провадження з вказаної підстави він не заперечує.

Суд, заслухавши думку прокурора, з`ясувавши позицію обвинуваченого, захисника, впевнившись у добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав обвинуваченим, приходить до наступних висновків.

Згідно обвинувального акту (зі зміненим обвинуваченням) від 03.11.2017 року ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що, будучи раніше судимим 15.12.2003р. Красноперекопським р/с АР Крим за ст. 115 ч. 1 КК України до 11 років позбавлення волі, відбував строк покарання в Казанській ВКУ №93 Миколаївської області. Після відбуття покарання звільнився 11.05.2012р. з місць позбавлення волі, прибувши на постійне місце мешкання до АДРЕСА_3 . Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.02.2013р. за поданням Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеській області у відношенні ОСОБА_4 був встановлений адміністративний нагляд терміном 12 місяців, а також наступні обмеження:
1) заборона виходу з будинку за місцем мешкання з 22-00 до 6-00 год.;
2) заборона відвідувати кафе, бари, ресторани та місця, де продаються спиртні напої на розлив;
3) заборона виїзду у межах Роздільнянського району без дозволу керівництва Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеській області;
4) обов`язок реєструватися в органах міліції 1 раз в місяць.
Однак, починаючи з 10.05.2013р. ОСОБА_4 , ігноруючи обмеження, визначені ухвалою суду від 28.02.2013р., з обраної для постійного мешкання адреси: АДРЕСА_3 , зник без дозволу керівництва правоохоронних органів, про зміну місця проживання працівників поліції не повідомив.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 395 КК України як порушення правил адміністративного нагляду.
Згідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеженням волі.

Положення ст.12 КК України визначає злочином невеликої тяжкості такий злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Злочини, передбачені ст.395 КК України караються арештом на строк до шести місяців.
Таким чином, з урахуванням тяжкості та часу вчинення діяння, яке інкриміновано обвинуваченому, суд приходить до висновку, що на час розгляду клопотання строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.395 КК України сплинув.

Також, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 26.12.2016 року біля 21:00 години він прибув за запрошенням ОСОБА_6 до домоволодіння останньої, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де між господаркою будинку та її співмешканцем на ім`я ОСОБА_7 відбувалась сварка та побачив велосипед марки «Україна» чорного кольору, який був обпертий о стіну зазначеного домоволодіння, в цей час у ОСОБА_4 винник злочинний намір на таємне викрадення вказаного велосипеду.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 знаходячись на території подвір`я будинку АДРЕСА_5 , упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він ніким не помічений, скоїв крадіжку велосипеду марки «Україна» чорного кольору вартістю 300 гривень, чим спричинив майнову шкоду ОСОБА_6 на вказану суму. З місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник разом з велосипедом, яким розпорядився на власний розсуд. .
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 185 ч.1 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Злочин, передбачений ст. 185 ч.1 КК України є злочином середньої тяжкості відповідно до положень ст.12 КК України.
Але з дня вчинення злочину, передбаченого ст. 395 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_4 10.05.2013р., до дня вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України 26.12.2016р., минуло більш ніж 2 роки, таким чином, перебіг давності не переривався, і строк давності сплинув до вчинення обвинуваченим нового злочину.

Згідно ч.8 ст.284 КПК України закриття провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Суд приходить до висновку про те, що позиція обвинуваченого є вільною та добровільною, останній, розуміючи зміст процесуальних дій, що відбувались під час підготовчого судового засідання, маючи безумовне та гарантоване законодавством право на судовий розгляд провадження та перевірку судом обґрунтованості обвинувачення у вчиненні ним злочинів, таким правом не скористався та не заперечував проти закриття провадження за нереабілітуючих підстав.

Наслідки закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків давності обвинуваченому роз`яснено.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року "Про судову практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" при наявності підстав для звільнення від кримінальної відповідальності за перебігом строків давності, таке звільнення є обов`язковим.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що за наслідками розгляду клопотання обвинуваченого та його захисника в судовому засіданні встановлено наявність законних підстав для закриття провадження зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності за ст.395 КК України.

Керуючись ст.49 КК України та ст.ст.284, 286,369,372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ст.395 КК України на підставі п.1 ч.1ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України, внесеного в ЄРДР за №0000813 від 27.05.2013 року, - закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1