Справа № 478/296/18 Провадження № 1-кп/478/52/2018

В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
06.03.2018 року Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді? ОСОБА_1 ,
при секретарі? ОСОБА_2 ,
прокурора? ОСОБА_3 ,
обвинуваченого : ОСОБА_4 ,
захисника : ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст.315, ч.1 ст.317 КК України,
ОСОБА_4 наприкінці жовтня місяця 2017 року, в лісосмузі, що розташована на околиці смт. Казанка, Миколаївської області обірвав верхівки кущів коноплі (придбав), які в подальшому приніс до свого домоволодіння, після чого висушив (виготовив), а в подальшому зберігав на території власного домоволодіння а саме в приміщенні надвірної споруди (сараю), з метою особистого вживання шляхом куріння.
Так, 19 січня 2018 року за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 , було проведено обшук житла (надвірних споруд), в ході проведення якого було виявлено в приміщенні надвірної споруди (сараю) чотири паперових згортки в яких мається суха речовина рослинного походження, що за своїми зовнішніми ознаками схожа на рослини роду коноплі, та бульбулятор (саморобний пристрій для куріння).
Відповідно до висновку експерта № 114 від 25.01.2018 року надана на дослідження рослинна маса є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса канабісу у перерахунку на висушену складає - 22,258 г.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 обвинувачується у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, кваліфікуючою ознакою якої є незаконному придбанні, виготовленні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.
Також 19 січня 2018 року близько 15 години 50 хвилин ОСОБА_4 знаходився на території власного домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , разом зі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , коли до них підійшов ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_3 . Так під час розмови з ОСОБА_7 , у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на схиляння до вживання наркотичного засобу останнього. Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_7 покурити канабіс через бульбулятор (саморобний пристрій для куріння), на що ОСОБА_7 погодився. Після чого 19 січня 2018 року близько 16 годин ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зайшли разом до приміщення надвірної споруди (сараю), за адресою АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 з мотивів зробити приємність пригостив ОСОБА_7 наркотичним засобом, який останній вжив шляхом вдихання в себе диму у кількості одного разу, який утворився від розпалу канабісу в ковпачку бульбулятора.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 обвинувачується у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.315 КК України, кваліфікуючою ознакою якої є схилянні до вживання наркотичних засобів.
Також 19 січня 2018 року після 15 години, ОСОБА_4 перебував на території свого домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , коли до нього прийшов ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , та повідомив, що в нього є наркотичний засіб та він бажає його вжити в господарському приміщенні надвірної споруди домоволодіння ОСОБА_4 , де вони робили це неодноразово, на що ОСОБА_4 погодився. 19 січня 2018 року близько 15 години 50 хвилин до ОСОБА_4 який стояв разом зі ОСОБА_6 на території власного домоволодіння , коли до них підійшов ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_3 . Так під час розмови з ОСОБА_7 у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на схиляння до вживання наркотичного засобу останнього. Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_7 покурити канабіс через бульбулятор (саморобний пристрій для куріння), на що ОСОБА_7 погодився. Після чого 19 січня 2018 року близько 16 години ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зайшли разом до приміщення надвірної споруди (сараю), за адресою АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 з мотивів зробити приємність пригостив ОСОБА_7 наркотичним засобом, який останній вжив шляхом вдихання в себе диму у кількості одного разу, який утворився від розпалу канабісу в ковпачку бульбулятора. Після чого ОСОБА_6 вжив власний наркотичний засіб у господарському приміщенні надвірної споруди домоволодіння ОСОБА_4 .
Так, 19 січня 2018 року за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 , було проведено обшук житла (надвірних споруд), в ході проведення якого було виявлено в приміщенні надвірної споруди виявлено канабіс вагою 0,974 г, який належав ОСОБА_6 .
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 обвинувачується у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.317 КК України, кваліфікуючою ознакою якої є надання приміщення, для незаконного вживання наркотичних засобів.
Прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.309, ч.1 ст.315, ч.1 ст.317 КК України, а також щодо міри покарання, яку повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.; за ч.1 ст. 315 КК України у виді 1 ( одного ) року обмеження волі; за ч.1 ст. 317 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі. На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки відповідно вимог ч. 1 п.п. 1, 2. ст. 76 КК України , а саме переодично з`являться для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, відповідальність за які передбачено за ч.1 ст.309, ч.1 ст.315, ч.1 ст.317 КК України і які згідно ст. 12 КК України є злочинами невеликої і середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, те, що він в змозі виконати умови угоди в повному обсязі, а також розуміє інші заходи, які будуть застосовані відносно нього у разі затвердження угоди про визнання винуватості, щиро кається у скоєному, за місцем мешкання характеризується позитивно.
Допитавши обвинуваченого, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, відносно нього не застосовувалося будь-якого насильства, примусу, погроз, угода не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України , не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений ОСОБА_4 в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винуватим в скоєні злочинів, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.309, ч.1 ст.315, ч.1 ст.317 КК України.
Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 23.02.2018 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначити останньому міру покарання, узгоджену сторонами в угоді.
Керуючись ст. ст. 314, 371, 373-374,474, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.02.2018 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.315, ч.1 ст.317 КК України і призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень;
- за ч. 1 ст. 315 КК України у виді 1 ( одного ) року обмеження волі;
- за ч.1 ст. 317 КК України у виді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.
На підставі положень ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначених покарань з випробуванням тривалістю 1 (один) рік.
Покласти на засудженого ОСОБА_4 відповідно вимог ч. 1 п. п. 1,2. ст. 76 КК України обов`язок переодично з`являться для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувався.
Речові докази по справі : прозорий полімерний пакет з пломбою за № 7618664, в якому речовина рослинного походження особливо небезпечного наркотичного засобу -канабіс та пристрій для куріння бульбулятор , які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Казанківського ВП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1430 гривень 00 копійок витрати пов`язані із проведенням експертизи .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: