Єдиний унікальний номер 233/1694/17
Номер провадження 11-кп/775/739/2017

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
за участю: прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду м.Бахмут Донецької області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 червня 2017 року, у кримінальному провадженні за обвинуваченням
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Сєвєродонецьку Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, працездатного, але не працюючого, одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України,
якого визнано винним та призначено покарання: за ст..185 ч.1 КК України - у вигляді 1 року позбавлення волі; за ст..185 ч.3 КК України - у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначене остаточне покарання у вигляді 3 ( трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.2 ст.20 КК України застосовано до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання засудженим,
ВСТАНОВИЛА:

Обвинуваченим ОСОБА_7 були скоєні кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст.185 ч.1, 185 ч.3 КК України, за наступних обставин.

04 грудня 2016 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , увійшов до під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 та спустився до підвального приміщення, з метою переночувати, де побачив каналізаційні чавунні труби. У цей час у ОСОБА_7 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чавунних труб. Після чого ліг спати у вищевказаному приміщенні. 05 грудня 2016 року, приблизно о 05 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи в підвальному приміщенні під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чавунних труб, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, за допомогою дерев`яної палиці відламав та викрав чавунну каналізаційну трубу довжиною сім метрів діаметром 110 мм, вартістю 175 гривень 00 копійок, що належить Комунальному підприємству «Служба єдиного замовника» Костянтинівської міської ради. Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши Комунальному підприємству «Служба єдиного замовника» Костянтинівської міської ради матеріальну шкоду в сумі 175 гривень 00 копійок. Крім того, 16 грудня 2016 року у вечірній час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , повторно, з метою таємного викрадення чужого майна - чавунних труб, прийшов до багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , де через незачинені двері проник до підвального приміщення, розташованого в під`їзді № 3 вказаного будинку. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на викрадання каналізаційних чавунних труб, знаходячись у підвальному приміщені, за допомогою дерев`яної палиці, ОСОБА_7 , відламав чавунну каналізаційну трубу довжиною сім метрів, що належить Комунальному підприємству «Служба єдиного замовника» Костянтинівської міської ради, після чого вийшов з підвального приміщення, залишивши викрадене на місці. 17 грудня 2016 року приблизно о 04 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення каналізаційних чавунних труб, повернувся до вищевказаного підвального приміщення, де діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав чавунну каналізаційну трубу довжиною сім метрів діаметром 100 мм., загальною вартістю 175 гривень 00 копійок, спричинивши комунальному підприємству «Служба єдиного замовника» Костянтинівської міської ради матеріальну шкоду на суму 175 гривень 00 копійок. Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Крім того, 20 грудня 2016 року у вечірній час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 повторно, з метою таємного викрадення чужого майна - чавунних труб, прийшов до багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , де через незачинені двері проник до підвального приміщення, розташованого в під`їзді № 2 вказаного будинку. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на викрадання каналізаційних чавунних труб, знаходячись у підвальному приміщені вищевказаного будинку, за допомогою дерев`яної палиці, ОСОБА_7 , відламав чавунну каналізаційну трубу довжиною сім метрів, що належить Комунальному підприємству «Служба єдиного замовника» Костянтинівської міської ради, після чого ліг спати у вказаному підвальному приміщенні. 21 грудня 2016 року приблизно о 05 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення каналізаційних чавунних труб, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав чавунну каналізаційну трубу довжиною сім метрів діаметром 100 мм, вартістю 175 гривень 00 копійок , спричинивши Комунальному підприємству «Служба єдиного замовника» Костянтинівської міської ради матеріальну шкоду на суму 175 гривень 00 копійок. Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

У апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 ставиться питання про зміну вироку в частині покарання, прохає призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання, не пов`язане з позбавленням волі із застосуванням вимог ст..75 КК України.

Заслухавши доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який прохав залишити вирок без змін, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що вона задоволенню не підлягає, а вирок суду слід залишити без змін, за таких підстав.

Фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень апелянтом не оскаржуються.

Колегія суддів бере до уваги таку правову позицію, зазначену в постанові ВСУ від 14.04.2016 року. Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у Рішеннях від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора та від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі про призначення судом більш м`якого покарання. Так, у Рішенні № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.»

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з частиною другої статті 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання, суд відповідно до вказаної статті кримінального закону врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст.12 КК України за ст. 185 ч.1 КК України є злочином середньої тяжкості, а за ст.185 ч.3 КК України - тяжкими злочинами, особу винного, який в силу ст.89 КК України є не судимим, за місцем мешкання характеризується задовільно, не працює, хоча є працездатним, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 243 від 07 березня 2017 року ОСОБА_7 в період часу відповідний інкримінованому правопорушенню не був здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії і керувати ними. В теперішній час ОСОБА_7 не може в повній мірі усвідомлювати свої дії і керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусову порядку. Тому суд вірно вважав необхідним застосувати відносно ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання.

Таким чином, призначене ОСОБА_7 покарання є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення й попередження нових злочинів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

На ухвалу сторони можуть подати касаційні скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення цієї ухвали.

Судді: