№ 336/115/18
провадження № 1кп/336/237/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2018 року м.Запоріжжя
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 Кримінального кодексу України, -
ОСОБА_4 , проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , на посаді кочегара 3 польової лазні взводу забезпечення роти матеріального забезпечення, у військовому званні «солдат», діючи умисно, в порушення ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 09 серпня 2017 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин з ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та незаконно перебував за межами розташування військової частини НОМЕР_1 до 3 січня 2018 р.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі, по суті обвинувачення пояснив, що дійсно проходив військову службу за контрактом в військовій частині НОМЕР_1 . 09.08.2017 р. не з`явився вчасно на службу, оскільки був вимушений доглядати за хворою матір`ю, яка є інвалідом 3 групи. Хоча за медичними документами мати не потребувала сторонньої допомоги, стан її здоров`я влітку 2017 р. погіршився. Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , бабуся померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , сестри 2004 р.н. є неповнолітніми, а відтак надавати допомогу матері в побуті та доглядати за сестрами міг лише він. 03.01.2018 р. добровільно з`явився до військової служби правопорядку. У вчиненому розкаявся, оскільки розуміє та на той час розумів протиправність своїх дій.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений не оспорює фактичних обставин справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.4 ст.407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин. Обвинувачений має постійне місце проживання, не одружений, не працевлаштований, не перебуває на обліку в наркодиспансері, за місцем проходження служби характеризується задовільно, приймав участі в АТО, доглядає за матір`ю, яка є інвалідом 3 групи.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням обставин справи та даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції його від суспільства з призначенням покарання в межах санкції статті КК України та можливості звільнення обвинуваченого від призначеного покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.
Речові докази у справі відсутні.
Керуючись ст.ст.371, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; 2) періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1