Провадження № 1-м/761/99/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , особи, щодо якої вирішується питання про екстрадицію, - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва клопотання про перевірку наявності підстав для подальшого тримання ОСОБА_7 під вартою для забезпечення його видачі,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва 23.08.2016 надійшло клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 про перевірку наявності підстав для подальшого тримання громадянина Грузії ОСОБА_7 під вартою для здійснення його фактичної передачі компетентним органам Турецької Республіки.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_9 затриманий 13.12.2015 в аеропорту «Бориспіль» у зв`язку з розшуком правоохоронними органами Турецької Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2015 до ОСОБА_7 застосовано тимчасовий арешт строком 40 діб.

Міністерством юстиції України отримано запит компетентного органу Турецької Республіки про видачу ОСОБА_9 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Проведення екстракційної перевірки відносно вказаної особи Міністерством юстиції України доручено прокуратурі Київської області.

У ході перевірки встановлено, що в Дев`ятим вищим кримінальним судом м. Стамбул Турецької Республіки, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , видано ордер на арешт останнього.

Інкриміновані ОСОБА_10 злочинні діяння відповідають кримінальним правопорушенням за п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 187 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк понад один рік.

Особа, видачі якої вимагає Турецька Республіка, громадянином України не є, статус біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, не отримував.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21.01.2016 до ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою для забезпечения його подальшої видачі запитуючій стороні. У подальшому рішеннями слідчих суддів строк екстрадиційного арешту продовжений.

На підставі даних екстрадиційної перевірки 16.05.2016 Міністерством юстиції України видано наказ № 1420/5 про видачу ОСОБА_7 з України до Турецької Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників договірні сторони зобов`язуються видавати одна одній всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення.

Забезпечення компетентними органами України виконання вимог вищезазначеної Конвенції стосовно видачі ОСОБА_7 можливо лише у разі застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з цим прокурор просив визнати наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_7 під вартою, продовжити застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді екстрадиційного арешту до фактичної передачі його компетентним органам запитуючої сторони.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила клопотання задовольнити з наведених у ньому підстав. Повідомила суду, що під час проведення екстрадиційної перевірки досліджувався стан здоров`я ОСОБА_7 , згідно з наданою медичною частиною Київського слідчого ізолятора інформацією вказана особа за станом здоров`я може бути етапована.

ОСОБА_9 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, стверджуючи, що екстрадиційна перевірка проведена однобічно та неповно. Зокрема, матеріали перевірки не містять даних щодо перетину ОСОБА_11 кордону між Грузією та Туреччиною; не перевірялися доводи ОСОБА_7 щодо відсутності у нього навичок керування автомобілем; прокуратурою не з`ясовано, з яких причин ОСОБА_9 не був затриманий правоохоронними органами Грузії під час його виїзду до України.

Сторона захисту просила врахувати стан здоров`я ОСОБА_7 та змінити щодо нього запобіжний захід на менш суворий.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, затриманого та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Статтею 543 КПК передбачено, що видачею особи є її видача державі, компетентним органом якої така особа розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку.

Вказана процедура включає в себе, зокрема, перевірку обставин, що перешкоджають видачі, прийняття рішення по запиту, фактичну передачу такої особи під юрисдикцію запитуючої сторони.

Відповідно до вказаної норми екстрадиційний арешт передбачає застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою подальшої її видачі.

Як вбачається з матеріалів клопотання, екстрадиційна перевірка завершена, обставини, які б перешкоджали видачі, не встановлені.

Не наведені такі обставини і стороною захисту.

Посилання захисника на неповноту екстрадиційної перевірки слідчим суддею до уваги не приймаються з огляду на те, що ч. 8 ст. 584 КПК України прямо забороняє слідчому судді при розгляді клопотань даної категорії досліджувати питання про винуватість та перевіряти законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави.

Отже, міжнародними угодами та чинним КПК презюмується відповідність прийнятих запитуючою стороною рішень її національному законодавству.

Згідно з листом Київського слідчого ізолятора від 25.07.2016 ОСОБА_9 після його консультування лікарем-хірургом пройшов стаціонарне лікування, виписаний у задовільному стані.

Крім того, на підставі спільного наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 № 239/5/104 «Про порядок взаємодії закладів охорони здоров`я, Державної кримінально-виконавчої служби із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» адміністрація слідчого ізолятора не заперечує щодо проведення додаткових інструментальних обстежень за межами Київського слідчого ізолятора з покладанням усіх витрат на ОСОБА_12 , його родичів або законних представників.

Таким чином, слідчий суддя враховує, що надання необхідної медичної допомоги ОСОБА_10 можливе в умовах застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосування до особи, яка підлягає видачі, запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, можливе у разі наявності обставин, які гарантують запобігання втечі такої особи та забезпечення у подальшому її видачі.

Попри наведене, стороною захисту не доведена наявність таких обставин, що унеможливлює зміну ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою, на інший, не пов`язаний з утриманням особи в умовах несвободи.

Враховуючи, встановлені судом обставини, те, що двомісячний строк тримання ОСОБА_7 під вартою закінчується 28.08.2016, слідчий суддя дійшов висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки затриманого, унеможливлення втечі вказаної особи необхідно продовжити строк тримання останнього під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись Європейською конвенцією про видачу правопорушників від 13.12.1957, ст. 543, 584 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 задовольнити.

Визнати наявність підстав для подальшого тримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі громадянина Грузії ОСОБА_6 ( ОСОБА_13 ) до здійснення його фактичної передачі компетентним органам Турецької Республіки.
Продовжити строк тримання ОСОБА_6 під вартою по 25 жовтня 2016 року включно..
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва

Слідчий суддя ОСОБА_1