Номер провадження: 11-сс/785/1715/17
Номер справи місцевого суду: 509/3881/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника апелянта адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 04.10.2017 року про відмову у відкритті провадження за його скаргою на бездіяльність слідчого і прокурора,

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою потерпілого ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого і прокурора, в якій він просив суд зобов`язати слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 внести відомості до ЄРДР, змінивши попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.1 ст.125 КК України на ч.1 ст. 122 КК України; та зобов`язати прокурора процесуального керівника у кримінальному провадженні №0001896 від 16.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України прийняти рішення щодо повідомлення про підозру ОСОБА_9 ..

На дану ухвалу слідчого судді ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій він вважає її необґрунтованою та незаконною, у зв`язку з допущеними суттєвими порушеннями вимог КПК України, мотивуючи свої доводи наступним:

- слідчий суддя необґрунтовано відмовив у відкритті провадження по скарзі, оскільки ст.. 303 ч.1 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що слідчим ОСОБА_10 порушені вимоги законодавства щодо порядку і строків внесення відомостей до ЄРДР, а саме не пізніше 02.06.2017 року він мав самостійно змінити правову кваліфікацію складу злочину із ч.1 ст. 125 КК України на ч.1 ст. 122 КК України, що ним зроблено не було та підпадає під ознаки нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити, що зазначено у ст.. 303 КПК України;

- слідчим суддею не враховано те, що 01.06.2017 року прокурором було отримано повідомлення про підозру для затвердження, проте вона до теперішнього часу не затверджена та не прийнято будь-яке процесуальне рішення прокурора, що є порушенням розумних строків та прав потерпілого.

На підставі викладеного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою повернути його скаргу до суду 1-ої інстанції для розгляду по суті.

Прокурор ОСОБА_11 , в судове засідання не з`явився, однак надіслав клопотання про розгляд провадження за його відсутності, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги через її необґрунтованість.

Заслухавши доповідача, представника ОСОБА_7 - ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів провадження вбачається, що 04.10.2017 року ОСОБА_7 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області зі скаргою, в якій просив зобов`язати слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 внести відомості до ЄРДР, змінивши попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.1 ст.125 КК України на ч.1 ст. 122 КК України; та зобов`язати прокурора процесуального керівника у кримінальному провадженні №0001896 від 16.08.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України прийняти рішення щодо повідомлення про підозру ОСОБА_9 .

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 04.10.2017 року було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_9 .

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Разом з тим, вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, передбачений ч.1 ст.303 КПК України. До цього переліку відносяться: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.
Апеляційний суд не погоджується з висновком слідчого судді про те, що з поданої скарги ОСОБА_9 вбачається, що заявником оскаржені дії/бездіяльність слідчого та прокурора, не передбачені ст. 303 КПК України, з огляду на наступне.

З матеріалів провадження вбачається, що скарга на бездіяльність прокурора була подана особою, яка має право подавати таку скаргу, та в передбачений законом строк, тому скарга підлягає розгляду слідчим суддею.

Незважаючи на це, слідчий суддя дійшов необґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження без наявних для цього підстав, передбачених ч.1 ст.303 КПК України, оскільки скаржником ставились вимоги про внесення відомостей до ЄРДР про зміну попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч.1 ст.125 КК України на ч.1 ст. 122 КК України, які передбачені даною нормою КПК України,що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Більш того, прокурор ОСОБА_11 , в своїй письмовій заяві зазначив, що кримінальне провадження №0001896 від 16.08.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, натомість підтвержуючих документів не надав, що також підлягає перевірці при розгляді скарги по суті.

Разом з цим, чинним кримінальним процесуальним законодавством передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду. Апеляційний суд наділений повноваженнями з перегляду законності, обґрунтованості та вмотивованості ухвал слідчого судді, постановлених за наслідками розгляду таких скарг по суті.

Слідчим суддею скарга ОСОБА_9 по суті не розглядалась, а була повернута йому без розгляду, у зв`язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості прийняти рішення по суті скарги, оскільки це не відноситься до його компетенції, а є компетенцією слідчого судді суду 1-ої інстанції.

У зв`язку з викладеним апеляційний суд вважає недоцільним перевірку інших доводів викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_9 на бездіяльність слідчого та прокурора підлягає розгляду судом 1-ої інстанції.

Отже, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а у справі необхідно постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_9 визнати такою, що підлягає розгляду в суді 1-ої інстанції та направити матеріали провадження до Овідіопольського районного суду Одеської областідля розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 370, 404- 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 04.10.2017 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого і прокурора скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого і прокурора у кримінальному провадженні №0001896 від 16.08.2016 року визнати такою, що підлягає розгляду, та повернути її до Овідіопольського районного суду Одеської області для розгляду по суті в іншому складі суду.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4