УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.01.18 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника засудженого адвоката ОСОБА_5
представника Оржицького РС з питань пробації ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області подання начальника Оржицького районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання за хворобою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, засудженого 11.07.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки без конфіскації майна,-
в с т а н о в и в:
Від начальника Оржицького районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_7 . 22.12.2017 року надійшло подання відносно засудженого ОСОБА_4 для вирішення питання про звільнення від відбування покарання за хворобою.
У поданні вказано, що на обліку Оржицького районного сектору з питань пробації з 29.01.2016 року перебуває громадянин ОСОБА_4 , який вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15.12.2015 року засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. 21.12.2016 року Оржицьким районним сектором з питань пробації отримано вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 11.07.2016 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки без конфіскації майна.

У поданні зазначено, що 21.12.2016 року до Оржицького районного суду Полтавської області було направлено подання про застосування покарання за наявності кількох вироків, яке ухвалою від 29.12.2016 року задоволено та винесено рішення про виконання вироків самостійно. Зазначену ухвалу суду від 29.12.2016 року ОСОБА_4 оскаржив в апеляційному порядку.

12.12.2017 року до Оржицького районного сектору з питань пробації надійшла ухвала Апеляційного суду Полтавської області від 05.12.2017 року, відповідно до якої ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від 29.12.2016 року про вирішення питання про застосування покарання за вироками відносно ОСОБА_4 залишено без змін.

19.12.2017 року засуджений ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, про що відібрана підписка, заповнена анкета, пояснення та вручено припис.

20.12.2017 року засуджений ОСОБА_4 надав до Оржицького районного сектору з питань пробації копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, відповідно до якої являється інвалідом ІІ- групи.

В судовому засіданні представник Оржицького районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції подання підтримала та просила його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення подання органу з питань пробації.
Засуджений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили подання задовольнити.

Судом встановлено, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 11.07.2016 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки без конфіскації майна.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 07.12.2017 року ОСОБА_4 , дата первинного огляду якого 29.11.2017 року, являється інвалідом ІІ- групи, з ураженням опорно-рухового апарату, ОСОБА_4 протипоказана робота, пов`язана з тривалою ходою (а.о.с. 27). Також суду надані докази про те, що ОСОБА_4 у зв`язку з захворюванням потребує використання ортезу для лівого колінного суглобу.

Згідно ч.2 ст.84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи. Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується, зокрема, до інвалідів першої і другої групи.

Згідно ч. 9 ст. 59 КВК України, стосовно особи, яка після постановлення вироку визнана інвалідом першої чи другої групи або досягла пенсійного віку, або захворіла на тяжку хворобу, яка перешкоджає відбуванню покарання, а також стосовно жінки, яка завагітніла, кримінально-виконавча інспекція чи адміністрація виправного центру вносить до суду подання про звільнення такої особи від відбування покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 КВК України, органами виконання покарань є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, його територіальні органи управління, уповноважені органи з питань пробації. За ч. 1 ст. 13 КВК України, уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень забезпечує, крім іншого, направлення засуджених до обмеження волі для відбування покарання до виправних центрів у порядку, визначеному статтею 57 цього Кодексу.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали подання, оглянувши матеріали особової справи ОСОБА_4 , приходить до висновку про наявність підстав для задоволення подання, оскільки після постановлення вироку ОСОБА_4 став інвалідом ІІ-групи з ураженням опорно-рухового апарату, що, як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 61 КК України, ч. 9 ст. 59 КВК України, унеможливлює відбування ним покарання у вигляді обмеження волі. При цьому суд приймає до уваги тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого, який за місцем проживання характеризується позитивно, час, який пройшов з моменту вчинення ним злочину до дня розгляду цього подання представника органу пробації (більше трьох років), те, що після постановлення вироку ОСОБА_4 не вчинив нового злочину.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 61, ч. 2 ст. 84 КК України, ч. 9 ст. 59 КВК України, суд -
у х в а л и в:
Задовольнити подання начальника Оржицького районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання за хворобою відносно ОСОБА_4 .
Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді обмеження волі строком на трироки, призначеного вирокомГолосіївського районного суду м. Києва від 11.07.2016 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на трироки без конфіскації майна.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Оржицький районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя