Справа № 462/4304/17
У Х В А Л А
25 жовтня 2017 року Залізничний районний суд м.Львова у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання Залізничного районного сектору Львівського міського відділу з питань пробації Західного Межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Червоноград, засудженого 28.12.2015 року Пустомитивським районним судом за ст.263 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуваття покарання з випробуванням на 2 роки, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2017 року до Залізничного районного суду м. Львова надійшло клопотання Залізничного районного сектору Львівського міського відділу з питань пробації про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» до засудженого ОСОБА_4 , а саме ст. 1 даного Закону, оскільки він має на утриманні дитину, якій не виповнилося 18 років.

Засуджений ОСОБА_4 з заявою про застосування до нього амністії звернувся до Залізничного районного суду м.Львова через відділ з питань пробації.

Представник Залічничного РС ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання з наступних підстав.

Так, з 07 вересня 2017 року набрав чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22 грудня 2016 року.

Згідно ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VIII від 22.12.2016 року, визначено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:

а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми;

б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом;

в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;

г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572;

ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленогостаттею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

д) ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту");

е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР;

є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Засуджений ОСОБА_4 має доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія свідоцтва про народження, НОМЕР_1 , згідно до якого актовий запис про народження дитини зроблений за №3771 від 17.08.2000 року відділом реєстрації громадянського стану Львівського міськовиконкому .

Крім того засуджений не позбавлений батьківських прав стосовно останньої, що підтверджується довідкою Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 19.10.2017р., а отже засуджений може бути звільнений на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України засуджений ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до злочинів середнього ступеню тяжкості, амністія до нього раніше не застосовувалась, крім того обставини вчиненого ним злочину не виключають застосування до нього положень Закону, в розумінні ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Керуючись п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 грудня 2015 року на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 діб до Апеляційного суду Львівської області.

Суддя: ОСОБА_1