Справа № 214/5323/17
1-кп/214/739/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого повну середню спеціальну освіту, непрацюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 11 липня 2010 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 69 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 11 червня 2013 року умовно-достроково на 9 місяців 11 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 повторно, 16.08.2017 року, о 10 годині, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, переслідуючи корисливу мету, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 за запрошенням раніше йому знайомої ОСОБА_6 , таємно викрав належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Fly FF179», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , вартістю 331 грн. 25 коп. та телевізор марки «LG CF-20E20, вартістю 583 грн. 33 коп., після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, обернувши викрадене майно на свою користь, спричинивши ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 914 грн. 58 коп.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо, оскільки він дуже жалкує з приводу вчиненого та зробив для себе належні висновки.

Окрім показань обвинуваченого, судом досліджені письмові документи, які задовільно характеризують його за місцем проживання, підтверджують наявність у нього судимості та відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений під психіатричним наглядом не перебуває, однак перебуває під наркологічним наглядом з приводу психічних поведінкових розладів унаслідок уживання алкоголю із синдромом залежності (а.с.46-59).

Суд, ураховуючи думки учасників судового провадження, визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що в такому випадку він буде позбавленим права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, під психіатричним наглядом не перебуває, однак перебуває під наркологічним наглядом з приводу психічних поведінкових розладів унаслідок уживання алкоголю із синдромом залежності.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, приходить до висновку, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням положень ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого не обирався.

На підставі ст. 126 КПК України суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати, а долю речових доказів вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 (два) роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 396 грн. у рахунок відшкодування витрат, понесених на проведення експертизи.

Речові докази мобільний телефон марки «Fly FF179», який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 , повернути законному володільцю після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .