Справа № 209/1577/17
Провадження № 1-кп/209/64/18
У Х В А Л А
"23" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське об`єднане кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000097, № 0001559 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України, суд -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,та ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про зміну застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який, обгрунтовуючи це тим, що він має хронічну хворобу - гепатит С, неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його мати пенсіонер, а брат є інвалідом ІІІ групи, про що надав копії відповідних документів.
Прокурор заперечував проти заявленого обвинуваченим ОСОБА_4 клопотання про зміну застосованого до ньогозапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який, заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк до 60 днів, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 , обґрунтовуючи це тим, що він обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину, обвинувачений може перешкоджати встановленню істини у справі, ухилятися від суду, впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, тому продовжують існують ризики, зазначені ст. 177 КПК України, строк попередньо обраного запобіжного заходу закінчується.
Захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , обґрунтовуючи це відсутністю ризиків, на які прокурор посилається в обгрунтування заявленого клопотання, а також тривалим перебуванням обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, наявністю інших обставин, на які посилається обвинувачений ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_5 вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню і його може бути звільнено з-під варти.
Згідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Суд, заслухавши думки учасників судового процесу, приходить до наступного.
Вирішуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який, суд вважає його не обгрунтованим, оскільки відсутні відомості про те, що обвинуваченому ОСОБА_4 надається неналежна медична допомога, і за станом здоров`я він не може утримуватися під вартою. Крім того, наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати пенсіонера, а також брата, який є інвалідом ІІІ групи на термін до 31.12.2010 року, не свідчить про те, що вказані особи перебувають на утриманні обвинуваченого ОСОБА_4 , тому суд не вбачає будь-яких підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший більш м`який.
Суд вважає реальними, обґрунтованими та доведеними заявлені прокурором ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень з метою ухилення від кримінальної відповідальності, обвинувачений не має достатнього ступеню соціальних зв`язків, які б спростували ризик залишення меж міста, області або країни з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, має не погашену в установленому законом порядку судимість.
Таким чином, на даний час відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні запобіжного заходу на даний час втратили свою актуальність, а особа обвинуваченого ОСОБА_4 перестала бути суспільно небезпечною, як і того, що обставини передбачені ст.199 КПК України відсутні.
Судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Крім того, санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від 3 до 6 років, а за ч. 2 ст. 289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років з конфіскацією майна. Тобто злочини, у вчиненні яких звинувачується ОСОБА_4 , є тяжким за критерієм, визначеним ст.12 КК України.
В той же час суд зазначає, що при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується не тільки даними про тяжкість обвинувачення.
Вирішуючи питання щодо можливості зміни запобіжного заходу або продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , оцінивши всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України відносно обвинуваченого, суд приходить до висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а також не вбачає будь-яких підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший більш м`який, у зв`язку з чим є доцільним продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 331 КПК України, суд, -
Постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити до 20 червня 2018 року включно.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили в момент ухвалення.

Суддя ОСОБА_1