УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2017 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , участь якого забезпечена шляхом відеоконференцзв`язку, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на його тримання у Київському слідчому ізоляторі,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва 20.11.2017 надійшла скарга захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , у якій заявник зазначив, що його підзахисний незаконно, на його думку, тримається у слідчому ізоляторі, оскільки ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.09.2017 до ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.11.2017, а також визначений розмір застави у сумі 33 680 грн.

У подальшому - 25.10.2017 запобіжний захід тримання під вартою був продовжений.

Визначена слідчим суддею застава внесена 16.11.2017, однак адміністрація слідчого ізолятора відмовляється звільнити ОСОБА_3 з-під варти.

У зв`язку з цим захисник просив перевірити наявність підстав для тримання ОСОБА_3 під вартою, за відсутністю таких підстав ухвалити рішення, яким зобов`язати Київський слідчий ізолятор негайно звільнити ОСОБА_3 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Слідчий суддя, заслухавши доводи обвинуваченого, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України слідчий суддя, отримавши з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави має постановити ухвалу, якою зобов`язати орган державної влади, під вартою якого тримається особа, негайно доставити її до слідчого судді для встановлення підстав позбавлення свободи.

Частиною 3 статті 206 КПК встановлено, що слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Як свідчать долучені до скарги документи, дійсно, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.09.2017, якою підозрюваний ОСОБА_3 взятий під варту, визначався альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Застава внесена у необхідній сумі 16.11.2017.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК суд під час підготовчого судового засідання має право обрати, змінити чи скасувати обраний запобіжний захід.

З ухвали Солом`янського районного суду ві 25.10.2017 вбачається, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 надійшов до суду, суд під час проведення підготовчого судового засідання продовжив строк тримання обвинуваченого під вартою до 22.12.2017, при цьому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави судом не обирався.

Частиною 4 статті 183 КПК передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право у певних випадках розмір застави не визначати.

Слідчим суддею також враховується, що усі питання, пов`язані з розглядом обвинувального акту, у т.ч. застосування, зміна або скасування запобіжних заходів перебувають у виключній компетенції суду, яким здійснюється судовий розгляд відповідного обвинувального акту.

Враховуючи, що ухвалою Солом`янського районного суду від 25.10.2017 вирішено питання про наявність підстав для продовження строку дії раніше застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу без визначення розміру застави, слідчий суддя не має права ставити під сумнів та фактично переглядати рішення суду, ухвалене в межах компетенції останнього.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги, що з ухваленням наступного рішення про тримання особи під вартою попередня ухвала втрачає свою силу, оскільки набрало чинності останнє за часом судове рішення з цього питання.

Слідчий суддя враховує, що застава внесена 16.11.2017, тобто значно пізніше після ухвалення рішення з підготовчого судового засідання.

Отже, у слідчого ізолятора відсутні підстави для звільнення особи з-під варти, оскільки чинним на теперішній час судовим рішенням можливість сплати застави не передбачена.

Сукупність наведеного приводить слідчого суддю до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 183, 206 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 про зобов`язання адміністрації ДУ «Київський слідчий ізолятор» негайно звільнити ОСОБА_3 з-під варти відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1