Провадження №: 1/752/32/18
ПОСТАНОВА
10.04.2018 р.м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представників потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підсудного ОСОБА_6 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 2,3 ст. 358, ч. 2 ст. 384 КК України,

встановив:
до початку судового розгляду кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 2,3 ст. 358, ч. 2 ст. 384 КК України головуючий у справі суддя ОСОБА_1 заявила самовідвід на підставі п. 4 ч. 1 ст. 54 КПК України в редакції 1960 року.

Відповідно до вимог ст. 56 КПК України суддя при наявності обставин, передбачених ст.ст. 54, 55 КПК України, зобов`язаний заявити самовідвід. Зокрема, п. 4 ч. 1 ст. 54 КПК України передбачає, що суддя не може брати участь у розгляді кримінальної справи при наявності інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді.

Суддя ОСОБА_1 зазначила, що згідно з матеріалів кримінальної справи, представником потерпілого виступає адвокат ОСОБА_5 , яку вона тривалий час знає особисто, раніше підтримували дружні стосунки, на сьогодні з останньою склалися неприязні стосунки. Вказане, на її думку, унеможливлює розгляд нею як суддею даної кримінальної справи, оскільки в учасників судового розгляду можуть виникнути сумніви в її об`єктивності при її розгляді.

Крім того, підставою для самовідводу є той факт, що під час допиту її в якості свідка в рамках справи про адміністративне правопорушення відносно судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, що розглядалась Дарницьким районним судом м. Києва, ОСОБА_1 була висловлена особиста думка щодо винесеного суддею ОСОБА_7 виправдувального вироку у вказаній вище кримінальній справі, зокрема, в частині законності та обґрунтованості даного рішення суду. Вказане також може викликати сумніви в учасників судового розгляду щодо її об`єктивності при розгляді кримінальної справи відносно ОСОБА_6 .

Крім того, відповідно до вимог ч. 7 ст. 374 КПК України в редакції 1960 року, вказівки суду, який розглянув справу в апеляційному порядку є обов`язковими для суду першої інстанції при повторному розгляді справи.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.03.2018 року вирок у кримінальній справі відносно ОСОБА_6 від 7.11.2017 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі суду.

В ухвалі апеляційного суду, крім іншого вказано, що зазначені в заявах представника потерпілого ОСОБА_5 підстави для заявлення суддею ОСОБА_7 , в тому числі самовідводу, є обґрунтованими та такими, що викликали сумнів в об`єктивності судді ОСОБА_7 . Однією з таких підстав, представник потерпілого ОСОБА_5 зазначила наступну: особисте знайомство судді ОСОБА_7 та тривала спільна робота останнього із суддею Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_8 , який є чоловіком представника потерпілого у кримінальній справі ОСОБА_5 .

Вказана вказівка апеляційного суду, яка є обов`язковою для суду першої інстанції, також свідчить про необхідність заявлення самовідводу суддею ОСОБА_1 у даній кримінальній справі, оскільки остання також була тривалий час знайома особисто та спільно працювала із суддею Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_8 , який є чоловіком представника потерпілої у справі ОСОБА_5 .

Крім того, представник потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_4 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з заявою про відвід судді ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що вона уже брала участь у розгляді вказаної кримінальної справи та приступатиме до її розгляду з уже сформованим поглядом на неї, крім того, потерпілий не довіряє судді ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що остання звільнила з-під варти обвинуваченого, що в подальшому призвело до затягування розгляду у даній справі.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що заява судді ОСОБА_1 про самовідвід підлягає до задоволення.

Враховуючи вище викладені підстави, наведені у заяві про самовідвід, які є обґрунтованими, вмотивованими та достатніми, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (рішення «Мироненко і Мартенко проти України») суддя вважає, що участь судді ОСОБА_1 при повторному розгляді кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 2,3 ст. 358, ч. 2 ст. 384 КК України є неможливою, оскільки створить загрозу справедливому судовому розгляду. Вказане відноситься до інших обставин, що викликають сумнів у об`єктивності судді, передбачене п. 4 ч. 1 ст. 54 КПК України як обставина, що виключає участь судді в розгляді справи.

Наведені у заяві представника потерпілого підстави для відводу, на думку суду, є необґрунтованими та надуманими, тому не покладаються в основу даної постанови суду.

Керуючись вимогами ст.ст. 54, 56, 57 КПК України в редакції 1960 року, п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

постановив:
заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід при розгляді кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 2,3 ст. 358, ч. 2 ст. 384 КК України - задовольнити.

Заяву представника потерпілого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Кримінальну справу передати для визначення іншого головуючого судді Голосіївського районного суду м. Києва в порядку, встановленому ч. 3 ст. 16-2 КПК України в редакції 1960 року.

Постанова суду окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1