Справа № 588/1470/17
№ провадження 1-кп/588/25/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2018 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Тростянці обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні, внесеному 01.09.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000366 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Коломак Валківського району Харківської області, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

25.01.2005 Тростянецьким районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, звільнився умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 18 днів;

11.11.2010 Тростянецьким районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 317 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився у зв`язку з відбуттям покарання 27.06.2014 року;

28.11.2014 Тростянецьким районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162, 70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільнився у зв`язку з відбуттям покарання 23.08.2017 року;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , 29.08.2017 в нічний час з метою вчинення крадіжки велосипеда марки «Україна» чорного кольору з рамою по типу жіночої, який він бачив напередодні, підійшов до неогородженого парканом господарства АДРЕСА_2 , де користуючись відсутністю власників та сторонніх осіб, діючи таємно, повторно, реалізуючи прямий корисний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підійшов до столу, який розташовується праворуч від входу до будинку, поряд з яким стояв велосипед марки «Україна» чорного кольору з рамою по типу жіночої та взявшись руками за кермо, повів вказаний велосипед в напрямку грунтової дороги від будинку.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 817 грн.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфікуються за частиною 2 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення від 31 жовтня 2017 року. За змістом указаної угоди потерпіла претензій до обвинуваченого не має, ОСОБА_5 визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за частиною 2 статті 185 КК України у вигляді одного року обмеження волі.
Розглядаючи угоду про примирення, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до вимог частини третьої статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 185 КК України, у вчиненні якого відповідно до угоди ОСОБА_5 визнав себе винним, ураховуючи положення статті 12 КК України належить до злочинів середньої тяжкості.
Потерпіла ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні угоду підтримала, просила її затвердити, вказала, що рішення укласти угоду було добровільним, претензій до обвинуваченого не має, велосипед повернутий.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтримав угоду, повністю визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, вказав, що обставин, викладених в обвинувальному акті та правову кваліфікацію діяння не оспорює, пояснив, що повністю розуміє права, передбачені частиною 5 статті 474 КПК України, надані йому законом, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, погодився на призначення узгодженого покарання, просив затвердити угоду.
Обвинуваченому ОСОБА_5 та потерпілій ОСОБА_6 судом роз`яснено, що у разі затвердження угоди обмежуються їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, зокрема, роз`яснено, що вирок обвинувачений може оскаржити лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Потерпілій також роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Шляхом опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з частини шостої статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом у підготовчому судовому засіданні з`ясовано думку прокурора, який вважав, що умови угоди про примирення відповідають законодавству, заперечення проти її затвердження відсутні.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що зміст угоди відповідає вимогам статті 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України.
Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування збитків. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 не установлено. Вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого установлено, що він раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, за місцем проживання характеризується негативно.
Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину, та даним про особу обвинуваченого, а також санкції частини 2 статті 185 КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої в угоді міри покарання.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до статті 100 КПК України, зокрема: велосипед марки «Україна» чорного кольору з рамою по типу жіночої, що передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 вважати повернутими власнику.
З обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі статті 124 КПК України необхідно стягнути процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи на користь держави у розмірі 296 грн. 61 коп.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 31 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному 01.09.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000366, укладену між потерпілою у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 .
Визнати ОСОБА_3 винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 185 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_9 обчислювати з дня прибуття і взяття на облік у виправному центрі.
Речові докази: велосипед марки «Україна» чорного кольору з жіночою рамою, у якого на сидінні на металевій табличці є напис «87р. 365082», та на сидінні є напис «Greenstar», що передано на зберігання потерпілій ОСОБА_10 вважати повернутими власнику.
Стягнути зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 296 (двісті дев`яносто шість) грн. 61 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав, визначених частиною 3 статті 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1