Справа № 461/7601/17
Провадження № 1-кс/461/7717/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 від 04.09.2017 року про відмову у визнанні потерпілими ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись до слідчого судді із скаргою, відповідно до якої просять скасувати постанову слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 від 04.09.2017 року про відмову у визнанні потерпілими особами у кримінальному провадженні № 0001499 від 14.12.2015 року.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 11.08.2017 року вони звернулись до слідчого із заявою про визнання їх потерпілими, де вказали про нанесену матеріальну та моральну шкоду. Однак 04.09.2017 року слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 були винесені постанови про відмову у визнанні потерпілими у даному кримінальному провадженні. Вказує на те, що слідчим не враховано поданих документів, які підтверджують завдану шкоду, натомість невірно оцінено інформацію, та винесено завідомо незаконну постанову. Просили скаргу задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у скарзі. Просить скаргу задовольнити.

Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки; однак його неявка не перешкоджає розгляду скарги відповідно до вимог ст.306 КПК України.

Заслухавши пояснення адвокат ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та письмові докази, вважаю, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Нормою статті 304 ч.1 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, її представника, захисника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріали справи, що слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001499 від 14.12.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 296, ч.2 ст.187 КК України.

11.08.2017 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись до слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 із заявами про визнання їх потерпілими у кримінальному провадженні № 0001499 від 14.12.2015 року.

04.09.2017 року слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001499 від 14.12.2015 року.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України , права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до Конституції України /ст.ст.124,129/. одним із основних принципів судочинства є обов`язковість рішень суду, тому судові рішення/ вироки, ухвали, постанови/ є обов`язковими до виконання на всій території України. Недотримання цього принципу порушує нормальну діяльність органів правосуддя, перешкоджає виконанню судових актів, і тягне за собою відповідальність за злочин, передбачений ст.382 КК України, який є спеціальним видом службового зловживання.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 при подачі заяви про вчинення кримінального правопорушення, по якому внесено відомості до ЄРДР і здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001499 від 14.12.2015 року, вказано про нанесену шкоду. Зокрема, скаржники заявляють, що йдеться про матеріальну та моральну шкоду.

Як вбачається із оскаржуваної постанови слідчий не зазначає жодних мотивів, на підставі яких зроблено висновок про відсутність завданої ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 шкоди.

Вважаю, що оскаржувана постанова про відмову у визнанні потерпілими від 04.09.2017 року є не обґрунтованою і прийнятою без з`ясування всіх обставин справи. Слідчий не навів мотивів свого рішення; не проаналізував всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ч.3 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.
Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Постанови слідчого і прокурора - це процесуальні документи, якими оформляються їх рішення під час провадження досудового розслідування. Загальні для всіх постанов слідчого і прокурора вимоги, конкретизуються в статтях КПК, які регламентують порядок складання і зміст постанов про проведення певної процесуальної дії.

Норма ч.3 статті 110 КПК України не передбачає преюдиціального значення для прокурора та слідчого.
В даному випадку, винесення постанови слідчим, у випадку, коли він визнає це за необхідне являється оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи від обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання слідчого та відповідає вимогам ст.94 КПК України, яка визначає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку із для прийняття відповідного процесуального рішення.

Керуючись ст.ст. 22, 55, 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

скаргу задовольнити.

Скасувати постанови слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 від 04.09.2017 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 потерпілими у кримінальному провадженні № 0001499 від 14.12.2015 року.

Зобов`язати слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , в порядку ст.ст. 55, 56, 110 КПК України, вирішити питання процесуальної участі в статусі потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001499 від 14.12.2015 року.

Повний текст ухвали буде проголошено 10.11.2017 року о 16.00 год.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .