Справа № 484/4445/17
Провадження № 1-КП/484/79/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2018 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, батька малолітньої дитини, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 20.02.2014 року Первомайським РВ УДМС України в Миколаївській області, раніше судимого:

- 13.04.2011 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 185 ч.3 до 3 років позбавлення волі;

- 23.06.2011 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 12.12.2017 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

за відсутності потерпілого ОСОБА_6 згідно заяви,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2017 року о 23.15 годині ОСОБА_5 зайшов до магазину «Економ» ПП «Шик» по вул. Вінграновського, 2б в м. Первомайську Миколаївської області, де біля входу на підлозі в торгівельному залі побачив поліетиленову упаковку пива «Львівське Світле», в якій було шість пляшок пива об`ємом по 2,5 літри кожна вартістю по 41 грн. 75 коп. за одну на загальну суму 250 грн. В цей же час у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення крадіжки вказаного пива. Виконуючи задумане, діючи повторно, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих спонукань, ОСОБА_5 взяв зазначену упаковку з пивом і вибіг з ним з магазину, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши таким чином матеріальну шкоду власнику магазину ОСОБА_6 на загальну суму 250 грн.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто злочин, відповідальність за який передбачена ст. 185 ч.2 КК України.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи та розмір завданої шкоди не оспорював і пояснив, що дійсно 26.11.2017 року увечері з товаришом був у сауні, де випивали спиртне. Потім він майже нічого не пам`ятає через алкогольне сп`яніння. Охорона магазину затримала його з пивом на мостах через річку Південний Буг, а під час ознайомлення з доказами по справі він переглянув відеозапис з камери спостереження, на якому повністю зафіксовано, як він вчинив крадіжку, тому нічого не оспорює. Матеріальну шкоду потерпілому відшкодував повністю. У скоєному розкаявся.

Ніхто з учасників процесу ніякі фактичні обставини справи та розмір завданих збитків не оспорював.

Крім того, викладене обвинувачення підтверджується заявою потерпілого ОСОБА_6 про злочин; протоколом огляду місця події приміщення магазину та фототаблицею до нього; довідкою про вартість викрадених пляшок з пивом; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, з яких вбачається, що свідки злочину серед пред`явлених осіб упізнали як крадія саме ОСОБА_5 ; протоколом огляду матеріалів відеозапису з камер спостереження магазину.

Згідно заяви ОСОБА_6 йому відшкодовано завдані збитки, претензій до ОСОБА_5 він не має.

Оцінивши у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Його дії правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК України.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а також данні про особу винного, який повністю визнав себе винним, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, не працює, не має постійного доходу, раніше судимий, має на утриманні малолітню дитину, відшкодував завдану злочином шкоду.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає повне визнання своєї провини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, повне добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди, наявність малолітньої дитини.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченого, його вік, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства. Покарання йому слід призначити в межах санкції частини статті, за якою він обвинувачується, у вигляді позбавлення волі.

Оскільки 12.12.2017 року вироком Первомайського міськрайонного суду ОСОБА_5 був засуджений до 200 годин громадських робіт, які ще невідбуті; після постановлення вироку було встановлено, що він винен ще в іншому злочині, справа про який слухається зараз, остаточне покарання ОСОБА_5 слід визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим на підставі ч.4 ст. 70, ст. 72 КК України.

Також суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього деякі обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Суд вважає, що іспитовий строк буде достатнім стримуючим фактором для попередження вчинення ОСОБА_5 нових злочинів.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлений. Обвинуваченому раніше запобіжний захід не обирався і суд вважає недоцільним обирати його до набрання вироком законної сили, оскільки досі він сумлінно виконував свої процесуальні обов`язки.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України остаточне покарання визначити на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням, визначеним даним вироком, менш суворого покарання, визначеного вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 грудня 2017 року у справі № 484/2903/17, провадження № 1-кп/484/305/17 та остаточно до відбуття ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 ч.1 п.п.1,2, ч.2 п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: