Справа № 303/3438/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

21.12.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів :
ОСОБА_1 /головуючої /
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
Цим вироком :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження та мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, з освітою базовою середньою, судимого:
- 04.10.2011 Мукачівським міськрайонним судом за ч.2,3 ст. 185, ст. 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 23.05.2017 Мукачівським міськрайонним судом за ч.2 ст.185, ст. 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на два роки ;
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання - два роки (2) шість (6)місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вироків, цього та вироку Мукачівського міськрайонного суду від 23 травня 2017 року призначено ОСОБА_6 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком на два роки, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України : не виїджатиме за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 залишено домашній арешт.
Стягнуто з ОСОБА_6 742 грн. 20 коп. процесуальних витрат за проведення дактилоскопічної експертизи.
Речові докази телефон iPhone постановлено повернути ОСОБА_8 , телефон «Samsung» - ОСОБА_9 .
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він 29 квітня 2017 року, близько 14 год. 10 хв. по вул.Локоти в м.Мукачево з припаркованого автобуса ПАЗ номерний знак НОМЕР_1 , шляхом вільного доступу у салон через незачинене вікно, умисно таємно викрав з рюкзаку, який був на сидінні автобуса, мобільний телефон iPhone 4s вартістю 2850 грн., всередині якого знаходилась сім-карта Лайф вартістю 40 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 шкоду в розмірі 2890 грн. Крім того, з сидіння цього ж автобуса таємно викрав мобільний телефон «Samsung» GN-S7710 вартістю 1100 грн, всередині якого знаходилась сім-картка «МТС» вартістю 50 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 шкоду в розмірі 1150 грн.
В апеляційній скарзі і в поданих змінах до неї, прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі без застосування ст. 75 КК України. Вважає, що при постановленні вироку суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого призначив обвинуваченому надто м`яке покарання, яке не відповідає його особі та тяжкості вчиненого злочину. На переконання прокурора суд жодним чином не мотивував у вироку підстави для звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, що суперечить не лише нормам національного законодавства , а й практиці ЄСПЛ. Вказує, що ОСОБА_6 раніше судимий за аналогічні злочини, при цьому під час судового розгляду кримінального провадження, менше ніж за місяць до постановлення вироку, вчинив нову крадіжку. Вважає, що одного лише щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину не достатньо для призначення обвинуваченому умовної міри покарання, оскільки при застосуванні ст. 75 КК України не буде досягнута мета покарання.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора в підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_6 , який просив врахувати те, що відносно нього існує декілька вироків, за якими він бажає відбувати покарання, однак судом двічі зараховано за сукупністю вироків покарання, тому просить виправити помилки у судовому рішенні, перевіривши матеріали кримінального провадження щодо судимостей ОСОБА_6 та характеризуючих даних про особу, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі не порушується, не оспорюється також і обвинуваченим. Відповідно до положень ст. 404 КПК України апеляційний суд перевіряє вирок в межах вимог апеляційної скарги щодо призначеного покарання ОСОБА_6 .
Як встановлено в апеляційному суді, ОСОБА_6 неодноразово був засуджений. За оскаржуваним вироком суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі і таке покарання є справедливим.
За сукупністю вироків, суд правильно призначив покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України. Однак, звільняючи від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, суд не обгрунтував, які саме відомості про особу ОСОБА_6 переконали суд у тому, що він не позбавлений можливості виправитись без ізоляції його від суспільства. Тому застосування випробування на підставі ст. 75 КК України, апеляційний суд, погоджуючись з апеляційною скаргою прокурора, вважає необґрунтованим.
На час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_6 також був засуджений Мукачівським міськрайонним судом 13 листопада 2017 року за ч.2 ст. 185 КК України до покарання на один рік позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків суд частково приєднав ОСОБА_6 покарання, призначене вироком Мукачівського міськрайонного суду від 23 травня 2017 року, яке ним не відбуте, та остаточно призначив 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Таким чином, убачається, що покарання, призначене за вироком суду від 23 травня 2017 року ОСОБА_6 було двічі призначено за сукупністю вироків. З матеріалів кримінального провадження убачається, що вирок від 13.11.2017, яким щодо ОСОБА_6 застосовано положення ст. 71 КК України набув чинності.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд бере до уваги доводи прокурора та пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та приходить до висновку про необхідність скасування вироку суду в частині призначеного покарання за сукупністю вироків на підставі ч.4 ст. 70 КК України та приходить до висновку про необхідність скасування вироку в частині застосування ст. 75 КК України, яким суд звільнив ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного за ч.2 ст. 185 КК України у виді двох років шести місяців позбавлення волі , на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України та п.4 ч. 1 ст. 420 КПК України.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 вчинив неодноразово крадіжки, на шлях виправлення не став, що приводить до переконання апеляційний суд у тому, що покарання він повинен відбувати в місцях ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 липня 2017 року, щодо ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок.
ОСОБА_6 призначити за ч.2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на два роки шість місяців.
Строк відбуття покарання рахувати ОСОБА_6 з моменту приведення вироку до виконання.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення. На нього може бути подана касаційна скарга до Кримінального суду у складі Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня його проголошення, а засудженим , який перебуває під вартою в цей же строк з дня вручення йому копії вироку.
Копію вироку невідкладно надати засудженому та прокурору.

Судді