справа № 488/3649/17
провадження № 1-кп/488/111/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2018 року Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002278, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.09.2009 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік; постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13.08.2010 року встановлений судом іспитований строк скасовано та останнього направлено для відбування призначеного вироком покарання;

- 15.02.2011 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст.. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, 01.08.2012 року постановою Центрального районного суду м.Миколаєва звільненого умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 8 місяців 22 дні;

- 07.03.2013 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці;

- 12.06.2013 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці, 20.12.2016 року звільненого умовно-достроково Казанківським районним судом Миколаївської області на підставі ст. 81 КК України від відбування покарання на не відбутий строк 2 місяці,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В
15.09.2017 року об 11 годині 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого спільного проживання з потерпілою ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю останньої, керуючись умислом на викрадення чужого майна, таємно шляхом вільного доступу, викрав телевізор марки «ВВК vigo», вартістю 1648 гривень, який належить потерпілій.

Після чого обвинувачений з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій майнової шкоди на згадану суму.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю і показав, що він дійсно при вищезазначених обставинах 15.09.2017 року об 11 годині 00 хвилин, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , де проживає разом із потерпілою, скориставшись відсутністю останньої, таємно викрав належний їй телевізор марки «ВВК vigo», який в подальшому продав. Однак, після того як потерпіла звернулась із заявою до правоохоронних органів, викупив телевізор та повернув його ОСОБА_5 ..

Крім показань обвинуваченого, винуватість останнього у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджується іншими дослідженими судом доказами.

Так, як вбачається із заяви потерпілої ОСОБА_5 від 15.09.2017 року, 15.09.2017 року невідома особа таємно із будинку АДРЕСА_1 , в якому вона мешкає викрала належний їй телевізор марки «ВВК vigo», вартістю 1648 гривень.

Відповідно до даних протоколу огляду місця події та фото таблиці до нього від 15.09.2017 року, встановлено, що місцем вчинення кримінального правопорушення є будинок АДРЕСА_1 .

Згідно товарного чеку ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШЕН», вартість телевізору марки «ВВК vigo» на час його придбання потерпілою, становила 1648 гривень.

Як слідує із заяви ОСОБА_4 , останній добровільно видав працівникам поліції телевізор марки «ВВК vigo», який він 15.09.2017 року викрав у потерпілої.

Згідно постанови органу досудового розслідування від 25.09.2017 року зазначений телевізор визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та переданий на зберігання потерпілій.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють обставини вчинення злочину та судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо даних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно. Вказані дії обвинуваченого кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, ступень тяжкості вчиненого злочину, те, що злочин, який вчинив ОСОБА_4 відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості; та дані про особу, а саме, те, що обвинувачений раніше судимий, характеризується за місцем проживання посередньо.

Крім того, суд приймає до уваги прохання потерпілої не призначати обвинуваченому покарання, яке пов`язане із позбавленням волі.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненому ним злочині, повне відшкодування завданої майнової шкоди.

В якості обставин, що обтяжують покарання суд враховує рецидив злочинів.

За такого, враховуючи фактичні обставини справи та особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що з метою недопущення вчинення ОСОБА_6 нового кримінального правопорушення, останньому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

В той же час, приймаючи до уваги, обставини, що пом`якшують покарання, суд переконаний, що досягти мети виправлення останнього можливо і без ізоляції його від суспільства, тому на підставі положень ст.75 КК України він може бути звільненим від відбування покарання з встановленням іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 2 роки, та покласти на останнього, на підставі ст.. 76 КК України, обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: телевізор марки «ВВК vigo», що належать потерпілій ОСОБА_5 та знаходиться у неї на зберіганні залишити в розпорядженні останньої.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з особливостями, передбаченими ч. 1, ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1