Справа № 574/332/13-к
Провадження 1-в/574/17/2013
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2013 року Буринський районний суду Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

при секретарі Кошелєвій Н.В.

з участю прокурора Бокатової С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Буринь подання заступника начальника Глухівського міжрайонного відділу КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та направлення для відбування покарання відносно ОСОБА_1,

встановив:

Заступник начальника Глухівського міжрайонного відділу КВІ ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням відносно ОСОБА_1 про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та направлення для відбування покарання, мотивуючи тим, що останній будучи засуджений вироком суду до покарання у виді обмеження волі строком на два роки, на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування цього покарання з іспитовим строком один рік, у звязку з чим перебуває на обліку в КВІ. Однак в період іспитового строку систематично порушує порядок відбування покарання не являючись на реєстрацію без поважних причин не зважаючи на неодноразові письмові попередження, тобто не виконуючи покладені на нього судом обовязки.

В судовому засіданні ОСОБА_2 подання підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в поданні, доповнивши, що засуджений систематично порушує покладені судом обвязки щодо явки для реєстрації в органи КВІ. Вже після направлення цього подання до суду ОСОБА_1 знову двічі не явився на реєстрацію 01.04.2013 року та 15.04.2013 року. Вважає, що останній не виправдав довіри суда щодо надання йому можливості виправитися, а тому просив направити засудженого на відбування призначеного покарання.

Засуджений ОСОБА_1 не заперечув обставини викладених в поданні КВІ. Визнав, що в період відбування покарання з іспитовим строком дійсно неодноразово не являвся у визначений день на реєстрацію до КВІ, оскільки займався своїми справами, робив у людей за наймом, а саме 18.06.2012 року, 03.09.2012 року, 04.03.2013 року та 18.03.2013 року. Не зявлявся він і за викликом до КВІ 12.03.2013року та 15.03.2013 року, про що йому повідомляли працівники сільської ради бо також працював в жителів села за наймом. Підтвердив, що 01.04.2013 року та 15.04.2013 року також не явивися на реєстрацію до підрозділу КВІ з цих же причин.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, який вважав, що подання слід задовольнити, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Буринського районного суду від 21.05.2012 року ОСОБА_1 засуджений за ч. 1 ст.309 КК України до двох років обмеження волі, але на підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. Згідно ст. 76 КК України його зобовязано повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця свого проживання та періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи (а.с.3)

11.06.2012 року засудженого було викликано до Буринського районного підрозділу кримінально-виконавчої інспекції де офіційно розяснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням та попереджено про відповідальність за систематичне порушення громадського порядку, вчинення нового злочину та ухилення від виконання обовязків покладених судом, а також встановлені дні явки на реєстрацію: перший та третій понеділок кожного місяця (а.с.10-13).

З матеріалів особової справи засудженого та доводів заступника начальника Глухівського міжрайонного відділу КВІ ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 не зявився на реєстрацію до вказаного підрозділу 18.06.2012 року, 03.09.2012 року, у звязку з чим 21.06.2012 року та 13.09.2012 року останньому було винесено письмове попередження про можливість скасування іспитового строку та направлення на відбування покарання призначеного судом у випадку подальшого систематичного невиконання покладених на нього обовязків (а.с.14,19,32).

Однак незважаючи на це ОСОБА_1 продовжив не зявлятися на реєстрацію до підрозділу КВІ у визначені дні 04.03.2013 року, 18.03.2013 року, а також додатково за викликами посадових осіб КВІ 12.03.2013 р. та 15.03.2013 р., які були передані працівниками Сніжківської сільської ради, що підтвердив і сам засуджений в судовому засіданні.

В цей період до ОСОБА_1 було застосовано примусовий привід до підрозділу КВІ (а.с.65).

При цьому жодних поважних причин неявки на реєстрацію, які б були підтверджені необхідними доказами, засуджений співробітникам КВІ не повідомив та не довів. При цьому в матеріалах справи містяться письмові пояснення засудженого (а.с.18,31,66) в яких він посилається на свою зайнятість на роботі по найму, хоча жодних доказів свого працевлаштування не надав.

Аналізуючи наявні матеріали справи, представлені докази та надані пояснення ОСОБА_1, суд не знаходить обґрунтованими його доводи поважності причин неявки на реєстрацію до підрозділу КВІ та приходить до висновку, що така неявка мала систематичний характер та мала на меті невиконання покладених на нього судом обовязків.

Встановлені обставини, на думку суду, свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Вказані обставини підтверджуються і неявкою ОСОБА_1 за викликами до суду на розгляд даного подання, про що свідчить квитанція про вручення повістки останньому від 13.04.2013 року. В цей же період, а саме 01.04.2013 року та 15.04.2013 року ОСОБА_1 не явився на реєстрацію до Буринського підрозділу КВІ, що вбачається з показів ОСОБА_2 та не оспорюються засудженим.

Відповідно до ст.78 ч.2 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обовязки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно вимог ч.2 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обовязки або систематично вчинює правопорушення, що потягло за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування покарання.

Відповідно до п.п.5.3 п.5 розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не повязаних з позбавленням волі та здійсненням контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов'язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з'являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Згідно п.п.5.4 п.5 розділу IV цієї ж Інструкції, невиконанням обов'язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов'язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з'являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).

Таким чином встановивши фактичні обставини справи і дослідивши надані документи та інші докази, суд знаходить обґрунтованим доводи заступника начальника КВІ ОСОБА_2, що засуджений ОСОБА_1 систематично не виконує покладені на нього обовязки і його неявка до підрозділу КВІ не мала поважних причин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а тому дане подання ґрунтується на вимогах закону і підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.537-539 КПК України, ст. 78 КК України, ст.166 КВК України, суд -

У х в а л и в :

Подання заступника начальника КВІ ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати відносно ОСОБА_1 звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановленим іспитовим строком і направити його для відбування покарання призначеного вироком Буринського районного суду від 21.05.2012 року у виді обмеження волі строком на два роки.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий