Справа № 184/508/18
Номер провадження 1-кп/184/98/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши в залі суду в м. Покров відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000225 від 19 березня 2018 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Українка Н. Воронцовського району Херсонської області, громадянина України, українця, розлученого, з середньою освітою, не працюючого, має на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2018 року о 22 годині 00 хвилин в м. Покров Дніпропетровської області ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у приміщенні кухні будинку АДРЕСА_2 , де в ході бесіди з колишньою тещею ОСОБА_6 на ґрунті давно сформованих виниклих особистих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .. В цей же день і час, знаходячись там же, і реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, умисно схопив своїми руками за руки ОСОБА_6 , після чого, умисно, шляхом застосування фізичної сили викрутив кисть правої руки ОСОБА_6 ..

Після чого, 07 березня 2018 року о 22 годині 05 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні кімнати будинку АДРЕСА_2 , та продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , шляхом застосування фізичної сили штовхнув на ліжко останню. Після чого, в цей же час ОСОБА_3 , знаходячись там же та, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно умисно схопив своїми руками за ноги ОСОБА_6 , після чого, умисно, шляхом застосування фізичної сили, стягнув останню з ліжка, чим згідно висновку експерта № 167 від 20.03.2018 року спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців верхніх і нижніх кінцівок, котрі згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 07 березня 2018 року о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у приміщенні кухні будинку АДРЕСА_2 , де в ході бесіди з колишньою дружиною ОСОБА_7 на ґрунті давно сформованих виниклих особистих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .. В цей же день і час, знаходячись там же і реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, діючи умисно, завдав два удари кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_7 , чим згідно висновку експерта № 174 від 24.03.2018 року, спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, котрі згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та надав покази про те, що 07.03.2018 року прийшов додому п`яний. Вдарив матір своєї дружини ОСОБА_6 по руці. Як тягнув ОСОБА_8 за ногу та як вдарив свою дружину ОСОБА_9 по обличчю не пам`ятає. Взнав про те, що трапилось, на наступний день. Живуть усі разом в будинку АДРЕСА_2 . Чому він так зробив, не знає. Таке бувало і раніше. Після цього вони примирилися. В скоєному розкаявся.

Крім того, в судовому засіданні досліджені і інші докази, якими встановлено наступне:
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 надала покази про те, що 07.03.2018 року ввечері колишній чоловік її доньки ОСОБА_10 прийшов додому п`яний з пляшкою горілки, яку десь вдома загубив і почав пред`являти їй претензії з приводу крадіжки пляшки горілки і грошей 50 грн. Викрутив їй руку, почалась бійка. ОСОБА_10 бив і дочку ОСОБА_9 , вони захищались. Він стягував її з ліжка. Вдарив її дочку по обличчю. Вона намагалась його утримувати. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого вона не має. Відносно міри покарання: просить суд обвинуваченого строго не карати.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 надала покази про те, що 07.03.2018 року прийшов п`яний колишній чоловік ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 , де вони разом проживають. Запідозрив її та її матір ОСОБА_11 в крадіжці горілки та 50 грн. і почав скандал. Хватав її матір за руки, ноги, вона втручалась, за це отримала від чоловіка декілька ударів по обличчю. У неї були синці. На даний час вони примирилися. Відносно міри покарання просить суд обвинуваченого суворо не карати.

Аналізуючи показання потерпілих, суд приймає до уваги та розцінює їх як правдиві, оскільки вони в цілому узгоджуються між собою, були стабільні протягом усього слідства. Крім того, показання потерпілих узгоджуються з іншими матеріалами кримінальної справи, які безпосередньо досліджені у судовому засіданні, а саме, протоколами слідчого експерименту, висновками судової медичної експертизи, які в свою чергу свідчать про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити подання доказів на обґрунтування обставин, на які посилається.

На виконання вказаних положень закону суд створював усі необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідив усі надані сторонами кримінального провадження докази та надав їм відповідну правову оцінку.

Судом були досліджені всі надані прокурором докази на підтвердження інкримінованого ОСОБА_3 обвинувачення.

Крім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України підтверджується сукупністю доказів, які були дослідженні в судовому засіданні, а саме:
-витягом з кримінального провадження (а.с.1) доведено, що 07.03.2018 року близько 10.00 години невідома особа, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , спричинила легкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 ;

-рапортом чергового Покровського ВП (а.с.4) доведено, що 07.03.2018 року від інспектора Покровського ВП надійшов акт СМЕ №140, в якому вказано, що тілесні ушкодження, які отримала ОСОБА_6 07.03.2018 року від свого зятя, належать до категорії легких;

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.7) доведено, що 07.03.2018 року ОСОБА_3 спричинив їй тілесні ушкодження за місцем її мешкання;

- протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблицями (а.с.33-36) за участю потерпілої ОСОБА_6 , в ході якого остання показала місце вчинення кримінального правопорушення та обставини заподіяння їй тілесних ушкоджень зі сторони ОСОБА_3 ;

- висновком судово-медичної експертизи №167 від 20.03.2018 року (а.с.43) доведено, що потерпілій ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців верхніх і нижніх кінцівок, котрі згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

-витягом з кримінального провадження (а.с.48) доведено, що 07.03.2018 року приблизно о 17 годині невстановлена особа, перебуваючи по АДРЕСА_2 , спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_7 , котрі відповідно до акту судово-медичного обстеження №156 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.56) доведено, що 07.03.2018 року приблизно о 17.00 годині ОСОБА_3 спричинив їй тілесні ушкодження по АДРЕСА_2 ;

- висновком судово-медичної експертизи №174 від 24.03.2018 року (а.с.65) доведено, що потерпілій ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, котрі згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

- протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблицями (а.с.70-72) за участю потерпілої ОСОБА_7 , в ході якого остання показала місце вчинення кримінального правопорушення та обставини заподіяння їй тілесних ушкоджень зі сторони ОСОБА_3 ..

Відповідно до ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Питання про умисел суд вирішив, виходячи із сукупності всіх обставин, вчиненого обвинуваченим діяння.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, витлумачивши відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви на користь обвинуваченого, приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 в повному обсязі пред`явленого обвинувачення і доведеності в його діях складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України судом визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно до ст. 67 КК України судом визнано вчинення злочину щодо колишнього подружжя та іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, те, що вчинене ним кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, мотиви, що спонукали його до вчинення злочину, дані про особу, які посередньо характеризують обвинуваченого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , те, що він раніше не судимий, думку потерпілих, які просять суворо обвинуваченого не карати, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт.

Судових витрат по справі немає. Речових доказів по справі немає. Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді 160 годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1