№ провадження 1-кп/646/65/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.12.17 м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000433 від 18.02.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженому, раніше судимому: 08.12.2009 Червонозаводським р/с м. Харкова за ч.1 ст.289 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; 09.07.2013 Червонозаводським р/с м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі , на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою Жовтневого рйонного суду м. Харкова від 21.11.2016 року скасовано звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком та направлено для відбуття покарання за вироком. Згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.04.2017 року на підставі ст. 6 ЗУ « Про амністію у 2014 році» скорочено наполовину строк покарання у вигляді позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Так, 18.02.2014 приблизно о 18.40 годині, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем мешкання раніше знайомого йому ОСОБА_5 , 1985р.н., за адресою: АДРЕСА_2 , діючи у групі за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленою особою на прізвисько « ОСОБА_7 », будучи у стані алкогольного сп`яніння, вирішили відкрито заволодіти майном, що належало ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій спільний злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою в групі осіб, знаходячись на кухні, ОСОБА_6 підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та наніс йому один удар правим ліктем в область губ, та декілька ударів правим ліктем в область правої скроні, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження в лобовій області справа, а також синець з садном на слизовій оболонці верхньої губи, які утворилися ударної травматичної дії тупих твердих предметів, що згідно висновку експерта №579-ая/14 від 19.02.2014, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Після чого особа на прізвисько « ОСОБА_7 » шляхом ривка відкрито заволоділа з рук потерпілого ноутбуком ТМ «TOSHIBA», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №26 від 19.02.2014 - 5 500,00грн., в той час як ОСОБА_4 знаходився поряд з усіма та своєю присутністю подавляв волю потерпілого до опору. Після чого особа на прізвисько « ОСОБА_7 » з викраденим майном з місця скоєння злочину зникла, а ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочині дії, при виході з квартири потерпілого побачив у коридорі на тумбочці мобільний телефон ТМ «Nokia 6021 6021», який знаходився на зарядному пристрої, та який ОСОБА_4 зняв із зарядного пристрою, тим самим відкрито заволодів мобільним телефоном ТМ «Нокіа 6021», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №26 від 19.02.2014 - 169,00грн., після чого з місця вчинення злочин зник. В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 особи на прізвисько « ОСОБА_7 », потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 5 669,00 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочинів в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованих йому діянь та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що 18.02.2014 близько о 18.40 годині, знаходячись за місцем мешкання раніше знайомого йому ОСОБА_5 , 1985р.н., за адресою: АДРЕСА_2 , діючи у групі за попередньою змовою з ОСОБА_6 та «Боцман», будучи у стані алкогольного сп`яніння, вирішили відкрито заволодіти майном, що належало ОСОБА_5 , а саме знаходячись на кухні, ОСОБА_6 підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та наніс йому один удар правим ліктем в область губ, та декілька ударів правим ліктем в область правої скроні, після цього «Боцман» вирвав з рук потерпілого ноутбук ТМ «TOSHIBA», а він за цим спостерігав та знаходився на відстані 1 метру. Після виході з квартири він побачив у коридорі на тумбочці мобільний телефон ТМ «Nokia 6021», який знаходився на зарядному пристрої, та зняв із зарядного пристрою, з місця вчинення злочин зник.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 186 КК України - тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 не одружений, не працюючий, будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, останній раз 09.07.2013 Червонозаводським р/с м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.11.2016 року скасовано звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком та направлено для відбуття покарання за вироком. Згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.04.2017 року на підставі ст. 6 ЗУ « Про амністію у 2014 році» скорочено наполовину строк покарання у вигляді позбавлення волі, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого злочину.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

Згідно судово- наркологічної експертизи № 200 від 26.02.2014 року має розбіг в наслідок вживання алкоголю, без синдрому залежності від алкоголю, лікування не потребує.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, його щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого злочину, обставини що обтяжують покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а також відсутність претензій у потерпілого до обвинуваченого.

Проаналізувавши зазначені обставини, з метою досягнення цілей покарання, визначених ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статі закону, що передбачає відповідальність за скоєний ним злочин у виді позбавлення волі. Підстав для застосування ст. 69 КК України не встановлено.

Крім того, враховуючи, що обвинувачений вчинив злочин під час іспитового строку, встановленого вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.07.2013 року, суд остаточно призначає покарання обвинуваченому за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків, а також згідно ч.3 ст. 78 КК України .

Оскільки ОСОБА_8 вже засуджений і відбуває покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.07.2013 року, міра запобіжного заходу йому не обиралась.

Відповідно до ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 етапований з Державної установи « Холодногірська виправна колонія ( № 18) » до Харківської установи виконання покарань № 27, з метою подальшої доставки до Червонозаводського районного суду для участі у судових засіданнях у кримінальному провадженні за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 .

Відповідно до повідомлення Харківської установи виконання покарань № 27 ОСОБА_4 перебуває у установі з 05.10.2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 18.02.2014 року по 20.02.2014 року та з 27.02.2014 року до 21.01.2015 року включно.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.07.2013 року і остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 18.02.2014 року по 20.02.2014 року та з 27.02.2014 року до 21.01.2015 року включно.

Строк відбуття покарання рахувати з 05.10.2017 року.

Речовий доказ ноутбук ТМ «TOSHIBA» переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у останнього.

Судові витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи у сумі 1173,60 грн. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1