Справа№ 702/925/17
Провадження № 1-кп/693/88/17
УХВАЛА
02.11.2017року м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні питання щодо можливості призначення судового розгляду по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

31.10.2017 року до Жашківського районного суду Черкаської області надійшли матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000251 від 06.08.2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 29.09.2017 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 04.11.2017 року.

Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Черкаській області призначено адвоката ОСОБА_7 (доручення № 023-0001888 від 2 листопада 2017 року).

Враховуючи складність справи, тяжкість інкримінованого злочину та обмаль часу адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про надання часу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання адвоката та просив суд оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні.
Прокурор не заперечував проти надання часу захиснику для ознайомлення з матеріалами справи.
Крім того, під час підготовчого судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказане клопотання вмотивовано тим, що продовжують мати місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив умисний особливо тяжкий злочин, офіційно не працює, з місця злочину зник, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду. Крім того, від вчиненого кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , наступила смерть людини, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку інкримінованого обвинуваченому суспільно-небезпечного діяння. Також метою застосування запобіжного захисту у вигляді тримання під вартою прокурором, зокрема, вказано забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Адвокат проти задоволення клопотання заперечував, вказавши на те, що прокурором не зазначено, які саме ризики, передбачені статтею 177 КПК, дають підставу вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав точку зору захисника.
Вислухавши сторони, суд зазначає наступне.
Частиною 4 статті 324 КПК зобов`язано суд надати захисникові, якій раніше не брав участі у кримінальному провадженні, час, достатній для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження і підготовки до участі в судовому засіданні.
Таким чином, суд не вбачає підстав для відхилення клопотання адвоката ОСОБА_7 .
Щодо продовження строку тримання під вартою, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора частково, з підстав зазначених нижче.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, суд разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007 року, п.48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, суд позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
Таким чином, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В той же час, суд вважає за необхідне продовжити термін тримання під вартою обвинуваченого на скорочений термін, до наступного судового засідання, надавши можливість захиснику ознайомитись з матеріалами справи, підготуватись до судового засідання та заявити більш обґрунтовані заперечення на клопотання прокурора або погодитись з ним.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 314-316, 334, 369 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Надати час адвокату ОСОБА_7 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження і підготовки для участі в судовому засіданні.
Оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні до 13 год. 00 хв. 8 листопада 2017 року.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити частково. Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжити до 9 листопада 2017 року.

Викликати для участі у судовому засіданні сторони кримінального провадження.
Резолютивна частина ухвали проголошена 2 листопада 2017 року, повний текст ухвали складений та проголошений 3 листопада 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3