20.09.2017 Справа № 756/5540/17
№ 1-кп/756/577/17
№ 756/5540/17

В И Р О К
Іменем України
20 вересня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1. 27 травня 2010 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; 2. 23 жовтня 2015 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в :
10 березня 2017 року, приблизно об 11-ій годині, ОСОБА_7 , знаходячись на ринку «Оболонь», що за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 41, помітив у кишені куртки ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Samsyng GT-S5610», який вирішив повторно, таємно викрасти. З цією метою ОСОБА_7 , реалізуючи свій умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись неуважністю ОСОБА_8 , підійшов до потерпілого і непомітно для останнього витяг з кишені його куртки мобільний телефон марки «Samsyng GT-S5610», вартістю 777 грн., в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку, що для потерпілого не представляє матеріальної цінності. Після цього ОСОБА_7 , бажаючи довести свій умисел на повторне, таємне викрадення майна до кінця, намагався зникнути з місця вчинення злочину, однак свій умисел на таємне викрадення майна не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий потерпілим ОСОБА_8 , а також перехожими, які помітили незаконні дії ОСОБА_7 .
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, визнав частково та показав, що 10 березня 2017 року, приблизно об 11-ій годині, він знаходився на ринку «Оболонь», що за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 41. У цей час в одного з перехожих, як йому тепер відомо ОСОБА_8 , у зовнішній кишені куртки він помітив мобільний телефон марки «Samsyng», який вирішив викрасти. З цією метою він, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись неуважністю потерпілого, підійшов до нього та витяг з кишені куртки ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsyng». Після цього він намагався зникнути з місця вчинення злочину, однак одразу ж був помічений та затриманий потерпілим ОСОБА_8 , а також перехожими. У вчиненому кається й просить його суворо не карати. При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 наполіг, що не тікав від потерпілого з викраденим майном, оскільки, будучи «схопленим за руку» не мав такої можливості. Тому вважає, що вчинив крадіжку, а не грабіж.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 10 березня 2017 року, приблизно об 11-ій годині, він у власних справах знаходився на ринку «Оболонь», що за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 41. У цей час він відчув, як хтось із зовнішньої кишені його куртки викрадає належний йому мобільний телефон марки «Samsyng GT-S5610». Крім того, випадкові перехожі сказали про те, що невідомий намагається викрасти у нього майно. Коли він озирнувся, то помітив ОСОБА_7 , який у руці тримав належний йому мобільний телефон марки «Samsyng GT-S5610». Після цього, ОСОБА_7 було одразу ж затримано ним та перехожими.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.03.2017, ОСОБА_7 повідомив у присутності двох понятих, що телефон, який він намагався викрасти з кишені ОСОБА_8 викинув на землю. Під час вказаної процесуальної дії телефон марки «Samsyng GT-S5610» було вилучено у присутності двох понятих.
Згідно фіскального чеку, вартість телефону марки «Samsyng GT-S5610» складає 777 гривень.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину доведена.
Органами досудового слідства дії ОСОБА_7 було кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Зокрема, органом досудового слідства вказувалось на те, що ОСОБА_7 , усвідомивши викриття його протиправних дій, пов`язаних з повторним, таємним викраденням чужого майна, намагався з викраденим покинути місце вчення злочину, почав бігти від потерпілого ОСОБА_8 та перехожих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , однак згодом був ними затриманий. У зв`язку з цим, орган досудового слідства вважає, що дії ОСОБА_7 , що були розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим та іншими особами і, незважаючи на це, продовженні винною особою з метою заволодіння майном, слід кваліфікувати як грабіж.
Разом з тим, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_7 ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Зокрема, відповідальність за ч. 2 ст. 186 КК України настає у разі відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в абзаці 2 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» закінченим замахом на крадіжку є дії особи, яка викрала майно, але одразу була викрита.
Однак, під час судового розгляду, будь-яких даних, які б указували на те, що ОСОБА_7 намагався з викраденим покинути місце вчення злочину та почав бігти від потерпілого ОСОБА_8 , перехожих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , утримуючи викрадене при собі, не здобуто.
Так, допитаний у судовому засіданні ОСОБА_7 наполіг, що не тікав від потерпілого з викраденим майном, оскільки, будучи «схопленим за руку» не мав такої можливості.
Потерпілий ОСОБА_5 також указав, що ним та перехожими одразу було затримано ОСОБА_7 після вчиненої крадіжки.
З метою дотримання принципу змагальності сторін судом надавалася можливість стороні обвинувачення реалізувати своє процесуальне право на збирання та подання доказів.
Так, прокурором було заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Проте, прокурор не скористався такою можливістю та не забезпечив участь заявлених ним свідків у судовому засіданні, незважаючи на ч. 3 ст. 23 Кодексу, положення якої покладають обов`язок забезпечення допиту свідків обвинувачення в суді саме на сторону обвинувачення та неодноразове оголошення перерви у судовому засідання задля надання прокурору такої можливості.
Отже, суд, розглянув кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримався принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості, принципу диспозитивності, тобто діючи у межах своїх повноважень та компетенції, вирішив лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберіг об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
У зв`язку з цим, суд вважає, що в діях ОСОБА_7 відсутня така обов`язкова ознака грабежу, що різнить його від крадіжки, - усвідомлення особою, що її протиправні дії помічені, і оцінюються, як відкрите викрадення. При цьому, не було встановлено жодних підстав, які б викликали сумнів в неупередженості показань потерпілого.
Таким чином, з огляду на викладене, суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу та обставину, що пом`якшує покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає, що останній щиро розкаявся.
Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання, судом ураховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, те, що обвинувачений перебуває на обліку в лікаря нарколога, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, не працює, хворіє на тяжке захворювання.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та даних про особу винного, його перевиховання та виправлення можливі лише в умовах ізоляції від суспільства.
Окрім того, у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 вчинив новий злочин під час встановленого йому судом іспитового строку, остаточне покарання слід призначити на підставі ст. 71 КК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_7 за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року, й остаточно ОСОБА_7 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» залишити без зміни.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 10 березня 2017 року.
Зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 10 березня 2017 року по 20.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон «Samsyng» - повернути власнику.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, з дня отримання ним копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1