Провадження № 1-кс/369/3210/17
УХВАЛА
Іменем України
17.10.2017 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ КиєвоСвятошинського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенант поліції ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінального провадженню № 0006367 від 14.10.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 15. ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся слідчий СВ КиєвоСвятошинського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна по кримінального провадженню № 0006367 від 14.10.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 15. ч. 1 ст. 115 КК України погодженим з прокурором ОСОБА_4 .

Свої вимоги слідчий мотивує тим, що у У провадженні СВ Києво - Святошинського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0006367 від 14.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 15. ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.10.2017 приблизно о 12 год. 30 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи біля приміщення АДРЕСА_1 , де реалізовуючи свій злочинний умисел, застосовуючи до ОСОБА_6 ніж, який мав при собі, що виразилось в нанесені чотирьох ударів ножем по тілу останнього, тобто насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, намагався заволоділи належним ОСОБА_6 майном, а саме: мобільним телефоном марки «iPhone 6», однак у зв`язку з протидією потерпілого не зміг довести злочин до кінця, після чого з місця чинення злочину зник.

Крім цього, 14.10.2017 приблизно о 12 год. 30 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 під час вчинення розбійного нападу на ОСОБА_6 , скоїв замах на умисне вбивство потерпілого, тобто протиправне позбавлення життя, а саме: діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_6 , застосовуючи до ОСОБА_6 ніж, який мав при собі, що виразилось в нанесені чотирьох ударів ножем по тілу останнього, виконавши усі дії, які вважав необхідними для настання смерті потерпілого. Однак, смерть ОСОБА_6 не настала з причин, що не залежали від волі ОСОБА_5 йому своєчасно надано необхідну медичну допомогу, госпіталізовано до Центральної районної лікарні Києво-Святошинського району.

В період часу з 17 год. 00 хв. по 18 год. 10 хв. 14.10.2017 року в квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , який надав добровільну згоду було проведено огляд під час якого виявлено та вилучено пара печаток,фрагмент матеріалу, мобільний телефон марки Nоkіа ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-картою МТС, що належать ОСОБА_5 .

Тому просили накласти арешт на пара печаток, фрагмент матеріалу, мобільний телефон марки Nоkіа ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-картою МТС, що належать ОСОБА_5 , які вилучені та вилучені під час ОМП від 14.10.2017 року за адресою: АДРЕСА_3 , за для забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.

У судовому засіданні слідча підтримала клопотання, просила суд задовольнити його у повному обсязі.

Клопотань, щодо фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування від учасників не надходило. Враховуючи припис ст. 107 КПК України, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі предметом вчинення злочину, знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У даному випадку вказане нерухоме майно є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що 14.10.2017 приблизно о 12 год. 30 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи біля приміщення АДРЕСА_1 , де реалізовуючи свій злочинний умисел, застосовуючи до ОСОБА_6 ніж, який мав при собі, що виразилось в нанесені чотирьох ударів ножем по тілу останнього, тобто насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, намагався заволоділи належним ОСОБА_6 майном, а саме: мобільним телефоном марки «iPhone 6», однак у зв`язку з протидією потерпілого не зміг довести злочин до кінця, після чого з місця чинення злочину зник.

Крім цього, 14.10.2017 приблизно о 12 год. 30 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 під час вчинення розбійного нападу на ОСОБА_6 , скоїв замах на умисне вбивство потерпілого, тобто протиправне позбавлення життя, а саме: діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_6 , застосовуючи до ОСОБА_6 ніж, який мав при собі, що виразилось в нанесені чотирьох ударів ножем по тілу останнього, виконавши усі дії, які вважав необхідними для настання смерті потерпілого. Однак, смерть ОСОБА_6 не настала з причин, що не залежали від волі ОСОБА_5 йому своєчасно надано необхідну медичну допомогу, госпіталізовано до Центральної районної лікарні Києво-Святошинського району.

В період часу з 12 год. 50 хв. по 13 год. 40 хв. 14.10.2017 року було проведено огляд ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 (навпроти магазину «Ашан» - загально доступне місце) під час якого виявлено та вилучено речовину бурого кольору, яка поміщена до паперового конверту, бинт зі слідами рідини бурого кольору, який поміщений до паперового конверту, чоловічу сумку з тканини чорного кольору, два чеки з ломбарду «Скарбниця», товарний чек, 4 частини розірваної наклейки, губку для взуття «Твістер», візитка з ломбарду «Скарбниця», візитівка «Пчелка маркет», чек «Приват Банку», ліхтарик, зарядний пристрій до мобільного телефону, ізоленту синього кольору, політурка зеленого кольору з листочками в середині, книжка «План міста Києва», тюбік обмотаний клейкою стрічкою жовтого кольору, ручку чорного кольору, біжутерію у вигляді браслету з перлинами, візитівка таксі, запальничка, згорток з гральної карти «2 хреста», ключ з написом «Smart», лезо бритви, які на підставі ст. 98 КПК України визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку слідчого, приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання, оскільки прокурор у судовому засіданні обґрунтував необхідність такого арешту, який необхідний з метою збереження даного майна як речових доказів, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170- 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на пара печаток, фрагмент матеріалу, мобільний телефон марки Nоkіа ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-картою МТС, що належать ОСОБА_5 , які вилучені та вилучені під час ОМП від 14.10.2017 року за адресою: АДРЕСА_3 , за для забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1