АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1525/17 Справа № 187/982/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні № 0000155 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Своє рішення суд мотивував тим, що клопотання заступника начальника СВ про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 суд вважає безпідставним та таким, що може призвести до необґрунтованого порушення визначених засад кримінального провадження, а саме порушення забезпеченого права на свободу та особисту недоторканість.

Крім того, суд звертає увагу, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як затримання з метою приводу, згідно положення ст. 188 КПК України, можливо застосувати лише до підозрюваного, або обвинуваченого. При цьому надана суду копія повідомлення про підозру з копією квитанції про відправку поштового повідомлення, не містить відмітки про її отримання, а отже не можна на даний час стверджувати, що така процесуальна дія виконана належним чином, тобто у спосіб передбачений ч. 3 ст. 111 КПК України та ч. 1 ст. 136 КПК України, правила яких застосовуються при врученні повідомлення про підозру (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Прокурор Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_6 не погодилася з рішенням суду та подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання заступника начальника СВ Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні № 0000155 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. Зазначає, що під час досудового розслідування останній неодноразово викликався до Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для вручення йому повідомлення про підозру. Крім того, 07.09.2017 року матері ОСОБА_7 вручено повістку про виклик останнього на 07.09.2017 року. 08.09.2017 року дружині ОСОБА_7 вручено повістку про виклик останнього на 11.09.2017 року. У зв`язку з неявкою останнього на виклики, слідчим направлено до Петриківського районного суду Дніпропетровської області клопотання про привід ОСОБА_7 до Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з метою вручення йому повідомлення про підозру, але у задоволенні клопотання було відмовлено. 16.11.2017 року заступником начальника СВ Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області направлено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, на адресу місця проживання ОСОБА_7 , а отже, як зазначає прокурор, останній вважається таким, якому повідомлено про підозру у скоєнні злочину.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Надаючи оцінку правильності висновків слідчого судді, колегія суддів вважає, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею дотримані, а доводи сторони обвинувачення, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя надає дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 183 КПК України передбачають, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. При цьому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, з наданих матеріалів вбачається що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, оскільки згідно витягів з ЄДРД № 0000155 органами досудового слідства здійснюється розслідування кримінального провадження про те, що 23.01.2017 року близько 18-00 години ОСОБА_8 та ОСОБА_7 здійснили крадіжку раніше спиляної деревини акації в кількості 60 шт., об`ємом 2,431 куб.м. вартістю 1367 грн.44 коп., яку завантажили до кузова автомобіля марки ГАЗ 3302-14 та зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, чим спричинили ДП «Дніпродзержинське лісове господарство» матеріальні збитки на вищевказану суму, та обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, а саме факти, встановлені під час огляду автомобіля марки ГАЗ 3302-14, покази представника потерпілого та свідків.

Разом з тим, слідчий суддя в даному випадку дійшов цілком обгрунтованого висновку про відсутність належних та допустимих доказів існування обставин, передбачених в п. 3 ч. 1. ст. 183 КПК України, які можуть бути підставою для застосування до ОСОБА_7 виключного запобіжного заходу, відсутність будь-яких обставин, які можуть доводити, що ОСОБА_7 переховується від органу досудового розслідування чи суду та відомостей про те, що останній перешкоджає кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Також відомостей про те, що ОСОБА_7 належним чином повідомлено про підозру у вчиненні інкримінованого йому злочину суду не надані, а отже не можна на даний час стверджувати, що така процесуальна дія виконана у спосіб, передбачений ч. 3 ст. 111 КПК України та ч. 1 ст. 136 КПК України, правила яких застосовуються при врученні повідомлення про підозру (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Крім того, колегія суддів цілком погоджується і з позицією слідчого судді щодо того, що матеріали клопотання не містять відомостей про те, що ОСОБА_7 належним чином отримав виклики слідчого чи ознайомлений із їх змістом, оскільки дійсно досудовим слідством достовірно встановлено місце проживання ОСОБА_7 , при цьому відсутні обставини, які об`єктивно свідчать на користь того, що він переховується від органів досудового розслідування, оскільки виклики до слідчого для вручення повідомлення про підозру не можна вважати такими, що вручені належним чином чи належним чином повідомлено ОСОБА_7 про їх зміст.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення слідчого судді суду першої інстанції цілком правильним і обгрунтованим та не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року про відмову в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні № 0000155 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4