Справа № 569/118/18
УХВАЛА

16 лютого 2018 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду
Рівненської області ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника скаржника адвоката ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Рівне скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МДЛ» на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна в порядку ст.. 303 КПК України,-
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «МДЛ» звернулося зі скаргою до Рівненського міського суду Рівненської області на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна в порядку ст.. 303 КПК України.
У скарзі зазначається, що В межах кримінального провадження №0005646, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,
22.12.2017 року слідчим суддею Рівненського міського суду Рівненської області було постановлено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку у нежитловому приміщенні закладу «їнтернет клуб» за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання і вилучення комп`ютерної техніки (системних блоків, моніторів, клавіатур та мишок), електронних носіїв інформації (карток пам`яті, вінчестерів) призначених для доступу до азартних ігор, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом.
Ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на проведення обшуку у нежитловому приміщенні закладу «їнтернет клуб».
Проте, у нежитловому приміщенні за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 40н, яке перебуває у володінні та користуванні ТОВ «МДЛ» на підставі договору № 1 оренди нежитлового приміщення від 27.07.2016 року, розміщений пункт розповсюдження білетів державних лотерей, який не має жодного відношення до «їнтернет клубу», де дозволявся обшук ухвалою слідчого судді.
26.12 2017 року на виконання вищезазначеної ухвали старшим слідчим СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 було проведено обшук нежитлового приміщення, розташованого за адресою: Рівне, вул. Київська, 40н, під час якого слідчим було виявлено та вилучено предмети, на вилучення яких ухвалою слідчого судді від 22.12.2017 року дозволу не надавалося, зокрема:Системні блоки - 6 шт.; Монітори - 6 шт.; Роутер-2шт.; Комп`ютерні мишки, переноски, фурнітура.
Тож ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на вилучення предметів, які мають відношення до грального бізнесу.
Зазначає, що ТОВ «МДЛ» у вказаному приміщенні здійснювалась законна діяльність із розповсюдження білетів депжавних лотерей, які проводяться ТОВ «М.С.Л.», зокрема державної грошової лотереї «Золота підкова». Вказане підтверджується укладеним між ТОВ «Інтелектуальні-Ігри» (розповсюджувачем державних лотерей оператора державних лотерей ТОВ «М.С.Л.») та ТОВ «МДЛ» договором передоручення (про розповсюдження державних лотерей) від 03 квітня 2017 року № МД-03-04-2017, згідно з яким ТОВ «МДЛ» було доручено здійснювати розповсюдження білетів державних лотерей оператора державних лотерей ТОВ «М.С.Л.».
Просить суд, зобов`язати слідчого слідчого відділу Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0005646 від 22.08.2017 року, повернути ТОВ «МДЛ» тимчасово вилучене 26.12.2017 року під час обшуку приміщення за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 40н, майно, що зазначене в протоколі обшуку від 26.12.2017 року.
У судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримала в повному обсязі та просила її задоволити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву з якої вбачається, що скарга не обґрунтована та до задоволення не підлягає та просить розгляд справи проводити у його відсутність.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Статтею 303 КПК передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, зокрема відповідно до положення п.1 ч.1 цієї статті на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Судом встановлено, що 22.12.2017 року слідчим суддею Рівненського міського суду Рівненської області було постановлено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку у нежитловому приміщенні закладу «їнтернет клуб» за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання і вилучення комп`ютерної техніки (системних блоків, моніторів, клавіатур та мишок), електронних носіїв інформації (карток пам`яті, вінчестерів) призначених для доступу до азартних ігор, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом.
Згідно ч. 1ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. З ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На думку слідчого судді, є підстави вважати, що вищевказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Згідно ч.6 ст. 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 03 січня 2018 року накладено арешт на майно, яке вилучене в ході проведення обшуку грального, закладу, що в АДРЕСА_1 , а саме: 6 (шість) системних блоків комп`ютерів: 6 (шість) моніторів: 2 (два) роутери; комплектуючі до комп"кперів (чотири мишки, два флеш носії, переноски) та позбавлено можливості власника розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Виходячи з правил ст. ст. 169, 173 КПК України, підстав для повернення тимчасово вилученого майна яке було вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою АДРЕСА_1 , не вбачається, оскільки на дане майно накладено арешт.
Оскільки обставин які б вказували на протиправність дій слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна не встановлено, у зв`язку з цим слідчий суддя приходить до переконання про безпідставність скарги останнього та відмову у її задоволенні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 169, 303, 306, 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «МДЛ» на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна в порядку ст.. 303 КПК України - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1