Справа № 164/470/17 Провадження №11-кп/773/145/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 246 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2018 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Даним вироком суду ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого,

засуджено:

- за ст.246 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Прилісненської сільської ради, Маневицького району, Волинської області до ОСОБА_8 про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням, задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави в особі Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області (розрахунковий рахунок 0476, код платежу 24062100, МФО 803014 ГУДКУСУ у Волинській області, код сільської ради 37950857) 158950 (сто п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень 48 коп.

Вироком вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винним і засуджено за те, що він 11 січня 2017 року у період з 10 год. по 14 год., перебуваючи на ділянці лісового масиву, яка знаходиться у кварталі № 69, виділі № НОМЕР_2 Карасинського лісництва ДП «Маневицьке ЛГ», поряд з с. Замостя, Маневицького району, з метою заготівлі деревини, не маючи спеціального дозволу (лісорубного квитка), достовірно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ще однією невстановленої слідством особою, які були найняті ОСОБА_8 для виконання лісозаготівельних робіт, однак, у змові з останнім щодо вчинення цього злочину не перебували, про незаконність дій підозрюваного не знали і не здогадувались, шляхом використання двох бензопил марки STIHL-МS-180 з серійними номерами « НОМЕР_3 » та «295947384», незаконно зрізав тридцять чотири сироростучих дерева породи вільха з діаметрами пнів 36см, 32см, 26см, 26см, 30см, 42 см, 40см, 30см, 32см, 38см, 30см,38см, 50см, 36см, 36см, 42см, 20см, 34 см, 24 см, 18см, 24 см, 24см, 32см, 26см, 26см, 22см, 44см, 32см, 26см, 20см, 56см, 32см, 52см та 34см.

Внаслідок зазначеного вище протиправного діяння, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» та затвердженим цією ж постановою «Порядком проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами», ОСОБА_8 заподіяв матеріальну шкоду державі на суму 158950 грн. 48 коп.

Вчинення незаконної порубки ОСОБА_8 великої кількості дерев (34) призвело до розрідження лісових насаджень, погіршення породного складу лісу, якості деревостанів та можливого, в подальшому, в разі буреломів та вітровалів, негативного впливу на інші лісові насадження. Ці негативні наслідки в сукупності із вказаною вище значною сумою збитків дає достатні підстави вважати, що шкода, заподіяна внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 лісу, є істотною.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію його дій, оспорює фактичні обставини справи в частині кількості зрізаних дерев породи вільха та в частині задоволення цивільного позову. Вказує, що фактично було зрізано близько 7 одиниць деревини, що також стверджується показаннями свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , а працівниками поліції було вилучено саме ту деревину, яка була зрізана фактично в кількості 12 відрізків стовбурів дерев. Вся інша деревина, яка була зрізана іншими особами, не описувалась та не вилучалась, не визнавалась речовими доказами. Враховуючи ту обставину, що фактично не встановлено кількість зрізаних дерев, пред`явлений прокурором цивільний позов задоволенню не підлягає. Просить вирок в частині стягнення спричинених матеріальних збитків скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати незаконно зрізаними 7 дерев породи вільха. Цивільний позов залишити без задоволення, як необгрунтований.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, основні доводи апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника, які, кожен окремо, подану апеляційну скаргу підтримали, міркування прокурора, який відносно її задоволення заперечив, просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом на підставі об`єктивно досліджених доказів, які всебічно і повно перевірені судом з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ст. 246 КК України як незаконна порубка дерев у ділянці лісового масиву, що заподіяло істотну шкоду, є правильною та ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений вказує на необгрунтованість судового рішення в частині задоволення цивільного позову прокурора в інтересах держави в особі Прилісненської сільської ради, Маневицького району, Волинської області до ОСОБА_8 про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням з наведених вище мотивів. Щодо таких вимог апелянта слід зазначити наступне.

Прокурором в інтересах держави в особі Прилісненської сільської ради, Маневицького району, Волинської області до обвинуваченого ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про відшкодування 158 950 грн. 48 коп., яку позивач обгрунтував шкодою, завданою кримінальним правопорушенням.

Обвинувачений ОСОБА_8 , загалом, визнавши факт незаконної порубки лісу, разом із тим, не погодився із твердженнями позивача про його причетність до зрубаних дерев в кількості 34 сироростучих дерев породи вільха, тому вважає заявлені збитки необґрунтовано завищеними.

Проте, такі доводи не узгоджуються із матеріалами провадження та спростовуються наступним.

Згідно протоколу огляду місця події від 11 січня 2017 року із схемою та фототаблицями до нього, акту огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 11 січня 2017 року на ділянці лісового масиву, яка знаходиться у кварталі № 69, виділі № НОМЕР_2 Карасинського лісництва ДП «Маневицьке ЛГ», поряд з с. Замостя, Маневицького району, виявлена незаконна порубка 34 сироростучих дерев породи вільха. Поблизу пнів виявлені залишки свіжої тирси. Поряд з пнем № 13 виявлені дві бензопили. Між пнями № 9 і № 29 виявлено трактор без кабіни, до якого у задній частині причеплений саморобний причіп, на якому виявлено 12 відрізків стовбурів дерев породи вільха.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що як власник трактора вранці 11 січня 2017 року за два рази вивіз 4 м. куб. деревини на пилораму співмешканки ОСОБА_8 . Свідок ОСОБА_14 показала, що має бензопилу, до якої має вільний доступ її співмешканець ОСОБА_8 . Самостійного джерела доходу вони не мають, перебиваються різними підробітками. Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 показали, що для проведення робіт по зрізанню лісу у кварталі № 69, виділі № НОМЕР_2 Карасинського лісництва ДП «Маневицьке ЛГ», поряд с. Замостя, Маневицького району, були запрошені обвинуваченим ОСОБА_8 . Свідок ОСОБА_15 показав, що зрізано ОСОБА_8 було більше 20 дерев. Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_9 показали, що на ділянку прибули ближче до обіду, де вже було повалено близько 10 дерев. По приходу зрізали ще близько 7 дерев, точної кількості не пам`ятають.

Про причетність інших осіб до незаконної порубки лісу на місці події ні вищевказані особи, ні сам обвинувачений ОСОБА_8 не повідомляли, і таких осіб не встановлено.

За результатами дослідження матеріалів провадження, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у незаконній порубці 34 сироростучих дерев породи вільха, а

тому відповідно до ст. 1166 ЦК України, ч.1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» він зобов`язаний відшкодувати заподіяну ним шкоду.

Розрахунок майнової шкоди стверджується долученими до позовної заяви довідкою-розрахунком суми збитків завданих порушенням вимог лісового законодавства, внаслідок незаконної порубки, вчиненої в кварталі № 69 виділі № 74 Карасинського лісництва ДП «Маневицький лісгосп», актом огляду місця вчинення порушення лісового законодавства від 11 січня 2017 року , які містять вказівку на кількість дерев, масу в щільних кубометрах, розмір шкоди узгоджується із Постановою КМУ від 23 липня 2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» та затвердженим цією ж Постановою «Порядком проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами». Підстав сумніватись в його правильності в апеляційного суду немає.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2017 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом.

Головуючий

Судді: