Справа № 579/1865/17
Провадження № 1-кп/576/365/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.03.18 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів кримінальне провадження за № 0000520 від 23.10.2017 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, українця, громадянина України, розлученого, з середньою спеціальною освітою, у офіційних трудових відносинах не перебуває, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого 31.12.2003 р. Кролевецьким районним судом за ч.3 ст.185, ч.2 ст. 296, ч. 4 ст.296 КК України до 3 років позбавлення волі; 28.02.2007 р. Кролевецьким районним судом за ч.3 ст.185, ч. 1 ст.162 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 14.06.2007 р. Кролевецьким районним судом за ч. 2 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі; 29.07.2010 р. Конотопським міськрайонним судом за ч.2 ст.186 КК України до 3 років позбавлення волі; 23.06.2017 р. Кролевецьким районним судом за ч.3 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

встановив:
ОСОБА_4 23.10.2017 р. близько 19 години 55 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у приймальному відділенні Кролевецької ЦРЛ, що по вул. Шевченка, 57 в м. Кролевець Сумської області, умисно наніс слідчому Кролевецього відділення поліції ОСОБА_6 , у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, декілька ударів кулаком руки по обличчю, чим спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження у виді садна та синця лоба зліва, садна на синцевій основі верхньої губи у лівого кута рота.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши, що точного числа не пам`ятає, коли він святкував день народження своєї знайомої та вживав алкоголь, йому подзвонила бабуся та сказала, що батько потрапив у аварію і перебуває у лікарні. Десь близько 20-ї години, він прибув до приймального відділення Кролевецької ЦРЛ, де знаходився слідчий ОСОБА_6 та інший поліцейський. Він став у них запитувати де його батько. У відповідь слідчий ОСОБА_6 сказав щоб він вийшов. Коли він відмовився це зробити, слідчий став його хватати за одяг та виштовхувати із кабінету. На емоціях він наніс слідчому ОСОБА_6 2-3 удари в область голови, після чого поліцейські повалили його на підлогу та одягнули кайданки.

Незважаючи на повне визнання ОСОБА_4 своєї провини, його вина у вчинені інкримінованого йому злочину, крім його показів, також підтверджується сукупністю інших представлених стороною обвинувачення і досліджених у судовому засіданні доказів.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_6 показав, що 23.10.2017 р. вечорі він разом із поліцейським ОСОБА_7 прибув на виклик до приймального відділення Кролевецької ЦРЛ з приводу розслідування дорожньо-транспортної пригоди, учасником якої був батько обвинуваченого. Коли він опитував медичну сестру, до кабінету зайшов ОСОБА_4 . Він декілька разів зробив йому зауваження з приводу того, що той не закрив за собою вхідні двері. У відповідь на це ОСОБА_4 став казати йому, щоб він не командував та підійшов ближче. Після цього він підвівся та наказав ОСОБА_4 вийти, але той упирався та махав руками, а потім наніс йому декілька ударів кулаком в обличчя, після чого він повалив ОСОБА_4 на підлогу та з ОСОБА_7 стали утримувати, а потім наділи кайданки.

Свідок ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , кожен окремо, підтвердили показання потерпілого, про те, що ОСОБА_4 , зайшовши до приймального відділення лікарні у той час коли поліція проводила опитування його батька та медичних сестер, кричав на них, на зауваження поліції покинути приміщення не реагував, грубив поліцейським та наніс декілька ударів по обличчю ОСОБА_6 .

Вказані свідчення потерпілого та свідків повністю узгоджуються із дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з камери спостереження лікарні, що був вилучений протоколом добровільної видачі від 29.10.2017 р. та оглянутий у цей же день слідчим (а.с.117-120).

Висновком експерта № 154 від 06.11.2017 р. стверджується, що у потерпілого виявлені тілесні ушкодження у виді садна та синця лоба зліва, садна на синцевій основі верхньої губи у лівого кута рота, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень (а.с.116).

Факт перебування обвинуваченого 23.10.2017 р. у стані алкогольного сп`яніння підтверджується висновком лікаря від 23.10.2017 р. (а.с.110).

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї провини і його логічні і послідовні покази, а також приведені вище докази, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину є доведеною, а його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При призначенні ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину. Зокрема обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості та своїми умисними протиправними діями посягнув не тільки на здоров`я працівника правоохоронного органу, а й на нормальну діяльність та авторитет правоохоронних органів, що підвищує суспільну небезпеку вчиненого злочину.

Також суд враховує й дані про особу ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, він офіційно не працевлаштований та не навчається, за місцем проживання характеризується посередньо, під наглядом у лікаря-психіатра, нарколога не перебуває, згідно досудової доповіді органу пробації має дуже високий ризик вчинення повторних злочинів та дуже високий рівень небезпеки для суспільства у зв`язку з чим орган з питань пробації вважає можливим виправлення обвинуваченого виключно в умовах ізоляції.

Підсумовуючи наведене, з урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків, даних про особу обвинуваченого, визнанням ним своєї провини та наявністю обтяжуючої обставини, яка свідчить про те, що злочин вчинено на ґрунті пияцтва, з метою захисту прав і законних інтересів особистості, суспільства і держави, з урахуванням вимог справедливості і цілей правосуддя, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 345 КК України.

Вирішуючи заявлений потерпілим цивільний позов про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди суд виходить з того, що за змістом ст.ст. 23, 1167, 1195 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а згідно з ч. 2 ст. 127 та ч. 1 ст. 128 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Суд не може погодитись з заявленою потерпілим сумою відшкодування моральної шкоди, оскільки це не було доведено належним чином.

Тим не менш, суд вважає, що потерпілий зазнав деякий моральний збиток, безпосередньо пов`язаний з завданням йому фізичного болю та тілесних ушкоджень обвинуваченим, у зв`язку з чим, внаслідок злочинних дій обвинуваченого, потерпілий безсумнівно випробував почуття розчарування і тривоги та зазнав певних душевних страждань від такої поведінки обвинуваченого, і констатації простого встановлення факту порушення його прав не вистачить, щоб відновити понесені зусилля.

З урахуванням обставин справи і виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд вирішує стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого 3000 грн. моральної шкоди, частково задовольнивши цивільний позов у цьому кримінальному провадженні.

Також із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_4 останнього разу був судимий 23.06.2017 р. Кролевецьким районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 296 КК України до 2-х років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України він звільнений він від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку 2 роки. При цьому судом встановлено, що цей злочин обвинувачений вчинив в період іспитового строку за попереднім вироком, тому йому необхідно призначити покарання за правилами, які встановлені ст.71 КК України.

Долю речових доказів, суд вирішує за правилами ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого слід залишити попередній до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України і призначити йому покарання за цим законом у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково, у вигляді 1 року позбавлення волі, приєднати невідбуте покарання, яке було призначене ОСОБА_4 за вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 23.06.2017 р. і остаточно визначити йому до відбування покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислювати з 28.03.2018 р.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Період попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 23.10.2017 р. по 20.12.2017 р. зарахувати в строк відбування покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 3000 грн. моральної шкоди.

Диск з відеозаписом з камери спостереження Кролевецької ЦРЛ зберігати в матеріалах справи.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд Сумської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1