Номер провадження: 11-кп/785/232/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.01.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретарів: ОСОБА_5 та ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

представника ДУ ОВК№14: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 діючого на користь інтересів засудженого ОСОБА_10 , на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 06.09.2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про заміну засудженому ОСОБА_10 невідбутої частини покарання призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 29.07.2013 року за ч. 2 ст. 187 КК України до 9 років позбавлення волі більш м`яким ,-

встановив
04 червня 2017 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_10 про заміну засудженому ОСОБА_10 невідбутої частини покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 29.07.2013 року за ч. 2 ст. 187 КК України у виді 9 років позбавлення волі, більш м`яким видом покарання.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.09.2017 року було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про заміну засудженому ОСОБА_10 невідбутої частини покарання призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 29.07.2013 року у вигляді 9 років позбавлення волі більш м`яким видом покарання.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання засудженого, суддя місцевого суду вказав, що заміна засудженому ОСОБА_10 невідбутої частини покарання в виді позбавлення волі більш м`яким видом покарання неможливо, так як останній був засуджений судом за скоєння тяжкого злочину, негативно характеризується, має два заохочення та одинадцять стягнень, які погашені на підставі п. 14 ст. 134 КВК України.

На підставі цього суд першої інстанції прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_10 не довів свого виправлення і до нього не може бути застосована заміна невідбутої частини покарання більш м`яким.

Не погоджуючись з прийнятим судом рішенням, на вищевказану ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 06.09.2017 року, засуджений ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, яка ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06.10.2017 року була повернута апелянту на підставах її подачі з пропуском строку для апеляційного оскарження та відсутністю клопотання про його поновлення.

Захисник ОСОБА_8 також подав апеляційну скаргу в якій вказав, що ухвала районного суду є необґрунтованою та підлягає скасуванню, так як засуджений ОСОБА_10 відбув встановлену законом частину покарання і до нього можливо застосувати дію ст. 82 КК України. Звертає увагу на те, що засуджений, одразу після прибуття до виправної колонії був працевлаштований і продовжує працювати до наступного часу. До своїх обов`язків ставить відповідально, доручену роботу виконує якісно та в строк, відвідує заходи виховного характеру, дотримується виконання розпорядку дня та правил особистої гігієни, підтримує родинні зв`язки з родичами, синами та дружиною, має два заохочення.

На підставі цього захисник просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою замінити засудженому ОСОБА_10 не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

Засуджений ОСОБА_10 спочатку наполягав на його участі в судовому засіданні, але пізніше подав заяву про розгляд апеляційної скарги у його відсутності.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_8 підтримав свої апеляційні вимоги, просив скасувати ухвалу районного суду та задовольнити клопотання про заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке покарання.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора та представника виправної колонії, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.81 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

На підставі ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

З матеріалів судової справи вбачається, що вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 29 липня 2013 року, ОСОБА_10 засуджений за вчинення умисного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі.

При цьому, надані матеріали свідчать про те, що на час подання до суду захисником ОСОБА_8 клопотання про заміну покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким, засуджений ОСОБА_10 відбув більше 1/2 частини призначеного йому строку покарання, що формально вказує на можливість заміни засудженому покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке, що вірно зазначено судом в оскарженій ухвалі.

У судовому засіданні представник виправної колонії ОСОБА_9 , заперечуючи проти апеляції, вказав, що дійсно, за період відбування покарання, засуджений загалом характеризується з позитивної сторони, працевлаштований, однак при цьому підтвердив факт накладення на засудженого, у період відбуття покарання стягнень, які на даний час погашені за строком. Також представник виправної колонії вказав, що за результатами роботи, сумлінну поведінку у 2-му та 3-му кварталі 2015 року, засудженого ОСОБА_10 було заохочено та оголошені подяки. При цьому представник зазначив, що в подальшому засуджений не мав заохочень і своєю поведінкою не довів своє виправлення, що унеможливлює можливість заміни йому покарання на більш м`яке.

З наданих представником ВК-14 матеріалів особової справи видно, що засуджений ОСОБА_10 , за період відбуття покарання в основному характеризується позитивно, до своїх обов`язків відноситься відповідально, доручену роботу виконує якісно та в строк. Заходи виховного характеру відвідує регулярно та робить правильні висновки. За поведінкою ввічливий, не конфліктний, встановлені правила поведінки та розпорядок дня виконує, однак під час відбуття покарання одинадцять разів допустив порушення режиму утримання засуджених, які погашені за строком давності. З цих же матеріалів видно, що засуджений має 2 заохочення у виді подяки, які було оголошено в 2-му кварталі 2015 року. Підтримує родинні зв`язки з братом, синами та дружиною.

Згідно витягу з протоколу засідання комісії за результатами клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від 30.03.2016 року, йому було відмовлено у направлені матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення та заміни покарання у вигляді позбавлення на більш м`яке, як такому, що не довів своє виправлення.

Судова колегія вважає висновки комісії ВК-14 такими, які відповідають фактичним обставинам поведінки засудженого, оскільки згідно протоколу засідання комісії, є факти, а саме неодноразове порушення норм утримання, які свідчать про небажання засудженого ОСОБА_10 стати на шлях виправлення і які є підставою для неможливості застосування до нього вимог ст. 82 КК України.

При цьому на думку апеляційного суду, характер допущених засудженим ОСОБА_10 порушень, за які на нього покладалися стягнення, хоча вони на даний час погашені, можуть беззаперечно свідчити про те, що засуджений не став на шлях фактичного виправлення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що поведінка засудженого за час відбуття покарання, не є сумлінною та приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, з урахуванням скоєння засудженим ОСОБА_10 тяжкого злочину, пов`язаного з застосуванням до особи насильства, обґрунтовано прийшов до правильного висновку про те, що він засуджений ОСОБА_10 не став на шлях виправлення.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд погоджується з висновками районного суду та необхідність відмови в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про заміну засудженому ОСОБА_10 невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке покарання та вважає, що процес виправлення засудженого не досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше виправлення засудженого можливе в умовах заміни невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким, в зв`язку з чим апеляційна скарги захисника ОСОБА_8 задоволенню підлягає, а ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_10 - залишити без задоволення.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про заміну засудженому ОСОБА_10 невідбутої частини покарання призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 29.07.2013 року за ч. 2 ст. 187 КК України до 9 років позбавлення волі більш м`яким - залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців с моменту набрання нею законної сили, а засудженим ОСОБА_10 в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 . ОСОБА_11 .