Справа 556/2108/17
Номер провадження 1-кс/556/261/2017

У Х В А Л А
Іменем України
22.12.2017 року смт.Володимирець
Слідчий суддя Володимирецького районного суд Рівненської області
ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
особи, в якої вилучено майно ОСОБА_5 ,
представника особи, в якої вилучено майно ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
Слідчий Володимирецького ВП Варашського ВП ГУНП у Рівненській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Володимирецького відділу Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.
Клопотання обґрунтовується тим, що у ході досудового розслідування з`ясовано, що 20.12.2017 року близько 22.50 год. під час патрулювання між с.Суховоля та с.Олізарка, Володимирецького району, було виявлено автомобіль-тягач марки «Renault», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та причіп до нього марки «Schmitz» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 та осіб, які завантажували транспортний засіб деревами молодої сосни.
Слідчим Володимирецького ВП Варашського ВП ГУНП в Рівненській області було проведено огляд місця події в ході якого було вилучено молоді дерева породи «сосна» в кількості близько 200 штук та автомобіль-тягач марки «Renault», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та причіп до нього марки «Schmitz» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , які зберігаються на території Володимирецького ВП. В ході опитування учасників події останні повідомили, що порубку здійснили згідно чинного законодавства та надали документи, що підтверджують право власності на земельну ділянку де було проведено порубку деревини та дозвіл Любахівської сільської ради на порубку дерев сосна з подальшою реалізацією.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав наведених у клопотанні.
ОСОБА_5 , в якого вилучено майно та його представник ОСОБА_6 надали заперечення на клопотання про арешт майна та в судовому засіданні заперечували проти задоволення даного клопотання посилаючись на його безпідставність та на те, що воно подане з порушенням ст.ст. 170-171 КПК України. Оскільки в клопотанні відсутнє відповідне обгрунтування необхідності арешту вилученого майна, до клопотання не додано документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третіми особами таким майном. Вважають, що з наведених підстав у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна має бути відмовлено.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що дійсно до Любахівської сільської ради Володимирецького району звертався гр. ОСОБА_5 , з клопотанням про очищення паїв які самозаліснилися. Сільська рада з даного приваоду не заперечувала оскільки паї належать людям, а не сільській раді.
Свідки ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , в судовому засіданні підтвердили, що вирубка дерев породи «сосна» відбувалася на їх паях на які вони мають відповідні Державні акти на правло власності на землю і проти цього не заперечували.
Слідчий суддя вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників процесу приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні клопотання виходячи з наступного.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Жодна з вказаних підстав для накладення арешту на майно в клопотанні не вказується, лише зазначено, що арешт необхідно накласти з метою встановлення обставин по даному кримінальному провадженню, та з метою забезпечення позбавлення прва на відчуження, унеможливлення в подальшому знищити речові докази.
Ст.171 КПК України передбачає, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. В той же час клопотання не містить відомостей про те, кому належить майно, а саме: молоді дерева породи «сосна» на які слід накласти арешт.
Зазначений в клопотанні перелік речей, вилучені при огляді та визнаний слідчим органом речовими доказами по справі.
Такі дії за даним фактом органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 246 КК України.
Згідно довідки №1129 від 20.12.2017 року, яка видана виконкомом Любахівської сільської ради Володимирецького району гр. ОСОБА_5 , вбачається що, сільська рада не заперечує проти вирубки дерев породи «сосна» на території сільської ради які самозаліснилися з подальшою реалізацією даних дерев на ринках.
Також матеріалами справи встановлено, що дані дерева породи «сосна» які самозаліснилися, були вирубані на земельних ділянках які належать ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , що підтверджується відповідними державними актами на право власності на землю та які не заперечували проти того.
В судовому засіданні не встановлено підстав для арешту майна, не визначений власник молодих дерев породи «сосна», не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчинення особою правопорушення, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, бо до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені лише дані про вирубку дерев, що само по собі не містить інформації про наявність кримінального правопорушення, бо відсутні вказання на необхідні ознаки складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України - незаконність порубки, заподіяння істотної шкоди, або вчинення таких дій в заповідниках, територіях природно-заповідного фонду, чи в інших особливо охоронюваних лісах, що у відповідності із ст. 173 КПК України, обумовлює відмову в задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки не доведена необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Посилання слідчого та прокурора на ту обставину, що молоді дерева породи «сосна», визнані речовим доказом, не спростовують висновків слідчого судді, оскільки стороною обвинувачення жодним чином не обґрунтовано, в силу яких обставин чи властивостей вони є речовими доказами у кримінальному провадженні, кому вони належать та кому було завдано шкоду внаслідок їх вирубки.
В свою чергу, доводи слідчого та прокурора про те, що автомобіль необхідно залишити на зберігання на території Володимирецького ВП Варашського ВП ГУНП у Рівненській області є непереконливими, нічим не підтверджені та не жодним чином не вмотивовані.
Жодного спростування даних фактів слідчим та прокурором в судовому засіданні не надано.
Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у клопотанні про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Другий абзац частини першої статті 170 КПК України, зазначає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Проте слідчим та прокурором, всупереч вимогам ч.2 ст.171 КПК України не встановлений власник майна, на яке просять накласти арешт.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Зважаючи на викладене, судом встановлено, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.173 КПК України, та слідчим не доведено необхідність такого арешту, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170 - 173 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1