н/п 1-кс/640/7537/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,
власника майна - ОСОБА_4 ,
власника майна - ОСОБА_5 ,
Під час досудового розслідування встановлено, що 15.09.2017, приблизно о 07.20, на перехресті вул. Пушкинської та вул. Гіршмана м. Харкова сталося зіткнення автомобіллів «Mercedes Е320», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 та «ЗАЗ-110557», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням невстановленого водія Внаслідок цього до лікарні були доставлені, пасажири автомобіля «ЗАЗ», серед яких ОСОБА_8 , що отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів кісток тазу, які відповідно до слідчої практики відносяться до категорії середньої важкості, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з тілесними ушкодженнями різного незначного ступеню важкості.
Слідчим зазначено, що 15.09.2017 у період часу з 8 год. 45 хв. до 10 год. 30 хв. на вищевказаній ділянці руху, слідчим ВРЗУСТ СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 було проведено огляд місця вказаної ДТП, у ході якого встановлено, що автомобіль «Mercedes Е320» р.н. НОМЕР_1 має сліди механічних пошкоджень, які утворились від зіткнення цього автомобіля з «ЗАЗ 110557», р.н. НОМЕР_2 , а саме: деформація передньої частини кузову, капоту, бамперу, лівого переднього крила, лобового скла. Даний транспортний засіб було вилучено та встановлено на майданчик тимчасово утриманого транспорту, державного підприємства МВС «Інформ ресурси» за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 107.
Відповідно до положень ст. 98 КПК України, як зазначено слідчим, автомобіль «Mercedes Е320» р.н. НОМЕР_1 , є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний автотехнічним експертам для проведення автотехнічної експертизи з метою з`ясування технічного стану транспортного засобу, транспортно - трасологічного дослідження, параметрів механізму дорожньо-транспортної події і встановлення інших обставин ДТП.
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Mercedes Е320» р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яким на момент ДТП керував її чоловік ОСОБА_7 .
Слідчий зазначає, що з метою забезпечення збереження слідової та доказової інформації, яка міститься на автомобілі і яка може бути втрачена, шляхом зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку водія, а також збереження речового доказу, орган досудового розслідування просить накласти арешт на зазначений в клопотанні автомобіль.
При розгляді клопотання в судовому засіданні слідчий його підтримав, уточнивши, що власником даного транспортного засобу згідно зі свідоцтвом є ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , власник майна та її представник у судовому засіданні заперечували проти накладення арешту на належний їй транспортний засіб, просили передати його власнику на відповідальне зберігання, оскільки водій даного автомобіля не винен у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди, а автомобіль вже було оглянуто слідчим в процесі огляду місця події.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, зазначене у клопотанні рухоме майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки транспортний засіб є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для уникнення загрози зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, втрати слідової інформації, та вважає за доцільне накласти арешт на автомобіль «Mercedes Е320» р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження ним та відчуження у будь-який спосіб.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на автомобіль «Mercedes Е320» р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження ним та відчуження у будь-який спосіб.
Місцем зберігання автомобіля «Mercedes Е320» р.н. НОМЕР_1 визначити майдан тимчасово затриманого транспорту державного підприємства МВС «Інформ ресурси» за адресою м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1