АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 14 березня 2018 року, апеляційну скаргу прокурора шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року, щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Красноволя Маневицького району Волинської області, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою залишено без задоволення клопотання прокурора шостого відділу управління процесуального керівництв, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , на підставі матеріалів досудового розслідування № 0000357.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував особу ОСОБА_9 , а також і те, що обов`язків, покладених на нього ухвалою підозрюваний злісно не порушував, одноразове відлучення із населеного пункту, де він зареєстрований та проживає, за наявності поважних причин, не є достатнім для переконання про необхідність звернення застави в дохід держави.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити, стягнути в дохід держави внесену за підозрюваного заставу, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Автор апеляційної скарги вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що в результаті внесення застави ОСОБА_6 на даний час безстроково перебуває на запобіжному заході у виді застави з покладенням обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року.
Стверджує, що після обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу встановлені факти порушення ним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Зокрема, ОСОБА_6 після звільнення з-під варти та роз`яснення йому обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, скориставшись відсутністю в органах поліції засобів електронних засобів контролю, неодноразово відлучався із населеного пункту, в якому він проживає (с. Боратин Луцького району Волинської області), без дозволу детектива, прокурора або суду, чим порушував покладені на нього процесуальні обов`язки. Протягом січня 2018 року ОСОБА_6 ігноруючи покладені обов`язки та розуміючи правові наслідки таких порушень, відвідував населені пункти Луцького району та м. Луцьк Волинської області, де проживає більшість свідків.
При цьому Волинська область межує із територіями двох країн, що створює загрози зникнення та переховування ОСОБА_6 від слідства та суду.
Зазначає прокурор і про те, що поліцейськими органами було забезпечено електронний засіб контролю, у зв`язку з чим ОСОБА_6 в період з 23 по 26 січня 2018 року шляхом обману детектива НАБУ та працівників поліції ГУ НП у Волинській області ухилявся від застосування щодо нього електронного засобу контролю .
Також, в апеляційній скарзі звертається увага на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, виступи кожного прокурора, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, детективами Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені, відомості якого 10 жовтня 2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000357, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України.

19 грудня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, тобто у розтраті майна шляхом зловживання службовим становищем, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року до підозрюваного ОСОБА_6 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 1500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 643 000 грн. та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

26 грудня 2017 року ОСОБА_6 звільнений з під варти під заставу згідно з вимогами ст. 202 КПК України, у зв`язку з тим, що за нього внесено заставу.

12 лютого 2018 року прокурор шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про стягнення в дохід держави внесеної за підозрюваного ОСОБА_6 застави у розмірі 2 643 000 грн., змінити та продовжити підозрюваному у кримінальному провадженні ОСОБА_6 обраний йому запобіжний захід у виді застави на тримання від вартою строком на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року зазначене клопотання залишено без задоволення.

Колегія суддів погоджується з ухвалою слідчого судді, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 8-10 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушено інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про стягнення застави в дохід держави та зміни запобіжного заходу належним чином не обґрунтоване, всупереч вимогам ст.ст. 184, 200 КПК України, а лише вказано що ОСОБА_6 неодноразово відлучався з населеного пункту, без зазначення коли саме конкретно було допущено підозрюваним порушення ним покладених на нього обов`язків і якими саме допустимими доказами це підтверджується.

При цьому, обов`язковими умовами за ч. 2 ст. 200 КПК України є обґрунтування появи обставин, які змушують звернутись із клопотанням про зміну запобіжного заходу, оскільки виконання завдань кримінального провадження через їх наявність утруднюється.

Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції прокурорами також не було надано належних, переконливих і достатніх доказів на підтвердження доводів викладених в апеляційній скарзі.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 200, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року, якою залишено без задоволення клопотання прокурора шостого відділу управління процесуального керівництв, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , про звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , на підставі матеріалів досудового розслідування № 0000357 - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/1480/2018 Категорія ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1