Справа № 481/1608/17
Провадж.№ 1-в/481/7/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2018 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг Миколаївської області клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маринське, Горностаївського району, Херсонської області, громадянина України, українця, неодноразово судимого, наразі відбуваючого покарання за вироком від 20.06.2017 року Веселівського районного суду Запорізької області за ч.1 ст.309, ст.71 КК України у виді обмеження волі строком 02 роки 05 місяців,

про зарахування у строк відбування покарання часу слідування до виправного центру під вартою,

встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зарахування в строк відбування покарання строк тримання під вартою, оскільки останній з 20.06.2017 року до прибуття у виправний центр знаходився під вартою, хоча вироком від 20.06.2017 року Веселівського районного суду Запорізької області за ч.1 ст.309, ст.71 КК України йому призначено покарання у виді обмеження волі строком 02 роки 05 місяців.

Крім того засуджений просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році», з огляду на те, що статті за якими він відбуває покарання є легкими.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду клопотання представник установи та засуджений в судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.4 ст.359 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Засуджений направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив його клопотання задовольнити.

Прокурор вважав клопотання частково обґрунтованим, не заперечував проти його задоволення в частині зарахування часу слідування під вартою. В часті застосування Закону України «Про амністію у 2016 році » просив відмовити оскільки підстави відсутні.

З`ясувавши думку прокурора та дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступне.

Вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 20.06.2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 02 роки 05 місяців.

Цим же вироком засудженому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно протоколу затримання особи засудженого ОСОБА_4 було затримано та взято під варту 20.06.2017 року на підставі вищевказаного вироку.

21.07.2017 року Веселівським районним судом Запорізької області було видано розпорядження про виконання вироку від 20.06.2017 року відносно ОСОБА_4

Міністерством юстиції України було направлено лист до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 04.08.2017 року про направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання до Новобузького виправного центру № 103.

Як видно із довідки Новобузького ВЦ № 103 від 03.01.2018 року № 103/1.5-3/квс , яка мається в матеріалах справи, ОСОБА_4 прибув до установи 27 жовтня 2017 року

Згідно ч.2 ст.58 Кримінально-виконавчого кодексу України у строк покарання за правилами, передбаченими ст.72 Кримінального кодексу України, зараховується час слідування під вартою до виправного центру.

За правилами п.п.б п.1 ч.1 ст.72 Кримінального кодексу України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Таким чином, суд вважає, що заява засудженого ОСОБА_4 в частині зарахування йому часу слідування під вартою підлягає задоволенню.

В частині застосування до засудженого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році» суд приходить до наступного.

Стаття 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає, що особи, засуджені за вчинення злочину, які відповідно до цього Закону підлягають звільненню від відбування (подальшого відбування) покарання, звільняються не пізніше ніж протягом трьох місяців з дня опублікування цього Закону.

Відповідно ст. 18 Закону України «Про амністію в 2016 році», цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і підлягає виконанню протягом трьох місяців.

06.09.2017 в загальнодержавному засобі друкованої інформації, газеті «Урядовий Кур`єр», № 165, опубліковано Закон України «Про амністію в 2016 році» від 22.12.2016, № 1810 VII.

Відповідно, вищевказаний Закон набрав чинності 07.09.2017 року і підлягав застосуванню до 07.12.2017 року.

Засуджений ОСОБА_4 направив до суду клопотання 22.12.2018 року, на що вказує штамп відправлення на конверті, тобто зі спливом тримісячного строку, передбаченого ст. 18 Закону України «Про амністію в 2016 році», у зв`язку з чим, вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 72 КК України, ст. 537 КПК України, ст. 13,18 Закону України «Про амністію у 2016 році» суд,

постановив:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити частково.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання за вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 20 червня 2017 року, строк тримання його під вартою з 20.06.2017 року по 27.10.2017 р. відповідно вимог ч. 1 ст. 72 КК України, з розрахунку що один день позбавлення волі відповідає двом дням обмеження волі.
В іншій частині клопотання відмовити.
Копію ухвали скерувати адміністрації Новобузького виправного центру № 103 УДПтС України у Миколаївській області для виконання .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя