В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинувальному акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр судових розслідувань за № 0003265 від 23.11.2017 року по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Іванівка, Херсонської області, громадянина України, ромської народності, без освіти, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду від 15.03.2012 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим, востаннє вироком Ужгородського міськрайонного суду від 15.03.2012 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, якому на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий термін покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 18.10.2011 року за ч.2 ст.186 КК України 1 рік позбавлення волі і остаточно призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, будучи умовно-достроково звільненим від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі на відбутий строк 1 рік, 5 місяців, 15 днів, на шлях виправлення не став і знову вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 23 листопада 2017 року близько 21 години 10 хвилин громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом ривка відкрито намагався заволодіти мобільним телефоном марки «Apple IPhone 5», модель MD662F/А, 64 Gb пам`яті, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартість якого, згідно висновку експерта №1069-11-17 від 28.11.2017 року, становить 3563 гривні 41 копійка, належним заявниці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що він дійсно вчинив даний злочини, при обставинах які викладені в обвинувальному акті, а тому просить суворо його не карати .

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали які характеризують обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

При призначенні підсудньому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_4 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття та сприяння розкриттю даного злочину.
Обтяжуючі покарання обставини щодо підсудного ОСОБА_4 , згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжує покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання, з ізоляцією його від суспільства.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

Відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання, тобто з 23.11.2017 року .

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступлення вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Речовий доказ по справі : мобільний телефон марки «Apple IPhone 5», модель MD662F/А, 64 Gb пам`яті, ІМЕІ: НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 залишити останній.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1