АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Номер провадження 11сс/791/471/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«04» вересня 2017 року дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
Суддів:ОСОБА_3 ,
При секретарі:ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
З участю прокурора: Представника: ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Херсонської області апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від «29» червня 2017 року про арешт майна, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області накладено арешт на майно ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» - нерухоме майно будівлю за адресою: м.Херсон, вул. Б.Мозолевського (Фрунзе),29.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» вважає, що зазначені слідчим у клопотанні підстави для накладення арешту на майно належним чином не обґрунтовано, не зазначено конкретних підстав для накладення арешту на майно з підстав п.1 ч.2 ст.170 КПК України (збереження речових доказів); ухвалою про арешт майна не підтверджено, що арештоване майно набуто ТОВ в результаті причетності до вчинення злочину, передбаченого ст. 190 КК України; не надано доказів на підтвердження ознак неправомірних дій ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» щодо нерухомого майна; не звернуто увагу суду, що ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» не є власником нерухомого майна, зазначених в заявах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення; слідчий в клопотанні не навів конкретні обставини існування ризиків щодо псування, втрати, знищення, передачі майна.

Крім того, в кримінальному провадженні в якості потерпілої особи визнано ОСОБА_10 , якій шкоди не завдано, та вона не має повноважень представляти інтереси ОСОБА_11 ; до клопотання слідчим не були долучені інформаційні довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно; не враховано слідчим суддею, що з клопотанням мав право звернутися лише прокурор, що встановлено ч.2 ст. 64-2 КПК України, оскільки між ОСОБА_10 та ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» триває цивільно-правовий спір, то в застосуванні цього заходу (арешт) відпала потреба; клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК України; в порушення вимог ч.7 ст. 173 КПК України ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» копію ухвали про арешт майна не отримала, а стало відомо лише 10.08.2017 року.

Просить поновити ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» строк на апеляційне оскарження, відкрити апеляційне провадження, скасувати ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області про арешт майна від 29.06.2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який не підтримав клопотання та апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», представника, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно п.9 ч.1 ст.309 КПК України під час досудового розслідування в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала слідчого судді про арешт майна.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У дотриманні вимог ч.1 ст.171 КПК України в клопотанні належним чином зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідно обґрунтування необхідності арешту, що належить арештувати.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_11 володіє нежитловим приміщенням магазин літ. «А» загальною площею 118,6 кв.м, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до Іпотечного договору від 14.12.2007 №ДІ-1 вказане приміщення було передано в іпотеку ПАТ «ВТБ Банк» для забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_10

В 2017 році ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» повідомило ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , що вказане підприємство має право вимагати з них сплати коштів за кредитними договорами, у разі несплати вказане приміщення переходить у власність ТОВ «Фінансова компанія «Поліс».

19 червня 2017 року ОСОБА_10 отримала лист від ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» №2.1192 від 15.06.2017 про те, що з 16.05.2017 приміщенням по АДРЕСА_1 володіє зазначене підприємство, до листа додані реєстраційні документи на нового власника. Дії перереєстрації проведено державним реєстратором ОСОБА_12 (ХФ ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних досліджень»).

В ході досудового розслідування за клопотанням потерпілої ОСОБА_10 виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», що розташоване по вул. Б.Мозолевського, 29 в м.Херсоні, а також заборонити ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» державним реєстратором та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо зазначеного нерухомого майна, пов`язані з виселенням, користуванням, відчуженням та перереєстрацією.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Колегія суддів вважає, що судом вірно встановлено, що існують ризики, передбачені абз.1 ч.1 ст.170 КПК України, що за п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та що власник майна має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту одразу ж після зникнення підстав для застосування арешту.

Аналізуючи матеріали провадження колегія суддів приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Тому доводи в апеляційній скарзі на відсутність доказів на підтвердження ознак неправомірних дій ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» - є передчасними.

Не підлягають задоволенню доводи в апеляційній скарзі про те, що підставою звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , проте в клопотанні слідчий просить накласти арешт саме на майно будівлю магазин літ. «А» загальною площею 118,6 кв.м, яка належить ОСОБА_11 , а не іншим особам.

Не знаходять підтвердження і доводи в апеляційній скарзі про те, що в клопотанні слідчий не навів конкретні обставини існування ризиків щодо приховування, пошкодження майна.

Як убачається з клопотання ухвали суду нерухоме майно будівля №29 по вул. Б.Мозолевського є предметом вчинення злочину, воно набуте в результаті вчиненого кримінального правопорушення, і те, що незастосування заборони на відчуження, розпорядження та використання майна може призвести до знищення, втрати або пошкодження, яке перебуває у вищезазначеному приміщенні, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, суд вірно мотивував в ухвалі.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 131-132, 170-171 КПК України, до слідчого судді звернувся старший слідчий СВ Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області, яке погоджено з прокурором Херсонської місцевої прокуратури.

Наявність цивільно-правових відносин між ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» та ОСОБА_10 підтверджується ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.06.2017р., якою задоволено заяву позивача та накладено арешт на приміщення літ. «А» площею 118,6кв.м, розташоване за адресою: м.Херсон, вул. Мозолевського,29; заборонено представникам ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» та іншим особам проводити будь-які дії, пов`язані з відчуженням, виселенням, користуванням, та перереєстрацією.

Крім того, ухвалою суду визнано недійсним договір про відступлення права вимоги за кредитним договором та скасовано рішення про державну реєстрацією, що не суперечить вимогам ст.214 КПК України та є підставою, для внесення заяви ОСОБА_11 в ЄРДР для проведення досудового розслідування.

Колегія суддів вважає можливим поновити строк на апеляційне оскарження про арешт майна, пропущений з поважних причин.

Керуючись ст.ст. 171-174, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити строк на апеляційне оскарження ухвали про арешт майна від 29 червня 2017 року.

Апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» - задовольнити частково.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 29 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду є остаточною та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Надіслати не пізніше наступного дня після постановлення ухвали її копію учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 04 вересня 2017 року
Ухвала набрала законної сили 04 вересня 2017 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2