справа №176/705/18
провадження №1-в/176/140/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2018 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області, заяву про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі, яка надійшла від засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миропілля Краснопільського району Сумської області, громадянина України, раніше судимого, засудженого 27.12.2016 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі 3 роки, за ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 червня 2017 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахований строк попереднього ув`язнення за період з 05.11.2016 року по 26.01.2017 року, який відбуває покарання в Жовтоводській виправній колонії №26,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 являється засуджений 27.12.2016 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі 3 роки. Початок строку відбування покарання 05.11.2016 року, кінець строку відбування покарання 05.12.2019 року.
Засуджений ОСОБА_3 в заяві від 03.04.2018 року (за вх. 3290/18 від 11.04.2018 р.) заявляє клопотання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі з посиланням на положення ст. 82 КК України.
До початку судового розгляду від засудженого ОСОБА_3 надійшла письмова заява згідно якої клопотання підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу без його участі.
Державна установа Жовтоводська ВК № 26, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила. До початку судового засідання від повноважного представника за довіреністю ОСОБА_4 також надійшла письмова заява згідно якої в задоволенні заяви засудженого просив відмовити, оскільки останній не став на шлях виправлення та просив розглянути справу без його участі.
Дослідивши матеріали особової справи на засудженого та підстави клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням, в межах строків встановлених у Загальній частині Кодексу для даного виду покарання, та не може перевищувати не відбутого строку покарання призначеного вироком.
Висновок про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

Про це Пленум Верховного Суду України в постанові №2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну покарання більш м`яким" звернув увагу судів на те, що при цьому необхідно враховувати зразкове дотримання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, ставлення засудженого до скоєного злочину, праці та навчання, його наміри про приєднання до суспільно-корисної праці.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в утриманні від порушень режиму відбування, а й активна форма поведінки, яка за своєю суттю полягає, зокрема, у прагненні своєю діяльністю спокутувати провину за скоєний злочин, а сумлінне ставлення до праці це є постійна усвідомлена участь у суспільно-корисній праці, систематичному виконанні і навіть перевиконанні виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи і т.і.

Судом встановлено, що витікає і підтверджується матеріалами особової справи засудженого, характеристиками в особовій справі на засудженого, матеріалами про стягнення і заохочення, що в місцях позбавлення волі за вироком суду ОСОБА_3 знаходиться з 09.11.2016 року, з цього часу утримувався в Дніпропетровському СІ, характеризувався негативно, заохочень не мав, мав 1 стягнення від 19.12.2016 року за зберігання заборонених речей. До праці не залучався.

З 26.02.2017 року продовжує відбуватипокарання в Жовтоводській ВК №26.

За період відбування покарання з цього часу у виправній колонії має ще одне стягнення у вигляді догани від 06.03.2017 року за порушення розпорядку дня. Має 2 заохочення.

Суд враховує, що з часу відбування покарання у ОСОБА_3 відбувалися прояви як негативної так і позитивної поведінки, а також те, що засуджений працевлаштований на виробництві установи різноробочим бригади № 20. Втім, наявність стягнень і заохочень, які були накладені та застосовані до ОСОБА_3 на протязі 2017 року та останнє заохочення застосоване майже за чотири місяці до звернення, не доводять сталу та однозначну поведінку засудженого, не вказують та не підтверджують обставини, що ОСОБА_3 змінився та став на шлях виправлення, а тим більше виправився.

Крім того, характеристиками особової справи станом на 07.11.2017 р, та останньою від 29.03.2018 року підтверджується, що ОСОБА_3 за весь час перебування в установі виконання покарання характеризується лише посередньо, а не задовільно та добре, участі в реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймає.

За цей час розглядався на адміністративних комісіях установи стосовно застосування ст. 101 КВК України 07.11.2017 р. - та відмовлено, як такому який не стає на шлях виправлення, розглядався стосовно застосування ст. 82 КК України 29.03.2018 р. відмовлено як такому, який не став на шлях виправлення.
За вищенаведених обставин, оцінюючи їх в сукупності з даними про особу засудженого ОСОБА_3 , який являється засуджений і відбуває покарання за тяжкий злочин проти власності, суд приходить до висновку і вважає, що обставини, які наведені вище, не дають можливим суду дійти однозначного висновку про те, що останній дійсно став на шлях виправлення і, таким чином, не вбачається достатніх підстав для задоволення даної заяви.
Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі- відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення учасники процесу можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом її подачі через даний міський суд. Оскарження прокурором ухвали суду зупиняє її виконання.

Суддя: