Ухвала іменем україни 09 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі за участю прокурораОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянула в судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 21 лютого 2017 року про відмову в прийнятті до розгляду та про повернення апеляційної скарги

на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва

від 18 листопада 2016 року про накладення арешту на домоволодіння.
Згідно з ухвалою слідчого судді Заводського районного суду

м. Миколаєва від 18 листопада 2016 року було задоволено клопотання начальника слідчого відділу Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 та в рамках кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінальних правопорушень, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 26 лютого 2016 року, застосовано захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту нерухомого

майна домоволодіння, розташованого на

АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_9 .
На цю ухвалу адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в прийнятті до розгляду якої оскаржуваною ухвалою апеляційного суду було відмовлено та повернуто її

ОСОБА_6 .
У касаційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу про повернення його апеляційної скарги, стверджуючи про помилковість висновків суду апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_6 не має права на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав скаргу та вважав її законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу слід задовольнити.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та мотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, які було досліджено під час судового розгляду

й оцінено відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави для його ухвалення.

Як убачається з оскаржуваної ухвали апеляційного суду, рішення

про повернення апеляційної скарги захисника прокурора було прийнято на підставі ч. 3 ст. 399 зазначеного Кодексу, п. 2 якої передбачає, що апеляційна скарга повертається особі, котра її подала, у випадку, якщо її подала особа, яка не має на це права.

Відповідно до змісту оскаржуваної ухвали апеляційного суду підставою для повернення апеляційної скарги адвоката стало те, що суд констатував, що у розумінні п. 10 ст. 393 КПК України, яка встановлює коло осіб, які мають право на апеляційне оскарження судових рішень, ані сам ОСОБА_7 , ані його представник ОСОБА_6 не наділені правом на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

При цьому зазначеним положенням процесуальної норми встановлено, що у випадках, передбачених процесуальним законом, право подати апеляційну скаргу можуть і інші особи, не перелічені у пунктах 1-9.

Разом із тим, суд апеляційної інстанції не врахував положення ч. 7

ст. 173 КПК України, відповідно до якої право оскаржити судове рішення щодо арешту майна, крім підозрюваного, обвинуваченого, також мають треті особи.

До того ж, як видно з матеріалів провадження, у своїй апеляційній скарзі захисник наводив дані, які свідчили про те, що ОСОБА_7 , будучи чоловіком ОСОБА_9 , є співвласником майна, на яке було накладено арешт.

Однак незважаючи на наведені факти та норми процесуального закону суд апеляційної інстанції повернув апеляційну скаргу.

Таким чином, оскаржувану ухвалу апеляційного суду не можна вважати законною та обгрутованою, через що її необхідно скасувати

і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Крім того, під час нового розгляду в суді апеляційної інстанції суду належить звернути увагу на положення процесуального закону, якими встановлено обсяг повноважень апеляційного суду на стадії вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для прийняття апеляційної скарги та відсутність серед цих повноважень можливості «відмовляти в прийнятті до розгляду апеляційної скарги».

Також апеляційному суду з огляду на положення ст. 445 КПК України належить врахувати зміст постанови Верховного Суду України

від 14 вересня 2017 року № 5-162кс(15)17.

Керуючись статтями 404, 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах

ОСОБА_7 задовольнити.

Скасувати ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області

від 21 лютого 2017 року про відмову в прийнятті до розгляду та про повернення апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2016 року про накладення арешту на домоволодіння і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення

й оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ОСОБА_1 ____________________ ОСОБА_2 ___________________ ОСОБА_3