справа № 642/4910/17
провадження № 1кп/642/674/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.10.2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2
сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, не одруженого, з повною середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: - 11.06.1991 р. Київським районним судом м. Харкова за ст. 140 ч. 2, ст. 140 ч. 3, ст. 81 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; - 23.09.1992 р. Київським районним судом м. Харкова за ст. 140 ч. 2, ст. 140 ч. 3, ст. 81 ч. 3 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки та до відбуття призначити 6 років ВТК з конфіскацією майна; - 04.11.1996р. Московським районним судом м. Харкова за ст. 81 ч. 2, ст. 140 ч. 3, ст. 145 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 45 КК України рахувати засудженим умовно з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; - 03.11.1999р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ст. 140 ч. 2, ст. 140 ч. 3, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; - 20.12.2004р. Московським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі; - 02 .11.2009 р. Комінтернівським районним судом м. Харкова за ст. 309 ч. 1 КК України до 5 місяців арешту; - 15.03.2010 р. Московським районним судом м. Харкова за ст. 186 ч. 2, ст. 187 ч. 1, ст.. 187 ч. 2, ст.. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, та звільнений з місць позбавлення волі 20.07.2016р. за відбуттям покарання
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у в скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Прохає його суворо не карати. Заявлений цивільний позов визнає у повному обсязі.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому судом враховано, що представники потерпілих подали письмові заяви з проханням розглядати справу за їх відсутність.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив таємні викрадання чужого майна (крадіжки) та закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинені повторно, поєднані з проникненням до сховища, тому ці його дії кваліфікує відповідно за ч.3 ст.185 та ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, має не зняту та непогашену у встановленому порядку судимість скоїв новий злочин, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого суд не вбачає.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки наявність не погашеної судимості перешкоджає можливості виправлення засудженого без ізоляції від суспільства.
Призначене судом покарання є необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Розподілити процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України за якими призначити йому покарання:
за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та 3 (три) місяці позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно засудженому призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років та 3 (трьох) місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 обраний в вигляді домашнього арешту, до набранням вироку законної сили, залишити без змін.
Виконання вироку в частині направлення ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання покласти на Холодногірський ВП ГУНП У в Харківській області.
Речових доказів немає.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1