Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 320/6846/17 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/778/37/18 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула 24 січня 2018року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2017 року, якою відмовлено у обрані запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Приазовське, Приазовського району Запорізької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263,ч.3 ст.289 КК України.
Як вбачається з матеріалів провадження органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263,ч.3 ст.289 КК Україниза наступних обставин.

Так, 05.09.2017 року приблизно о 09 годині 20 хвилин знаходячись біля приватного будинку № 117 по вулиці Гетьманській в м. Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 маючи умисел на вимагання грошових коштів, керуючись корисливими мотивами, попередньо визначивши ролі у вчинені кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_10 зупинив автомобіль марки ВАЗ 21099, в кузові синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_12 , який рухався у напрямку вулиці Байбулатова у м. Мелітополі Запорізької області, та сів до салону автомобілю на переднє пасажирське сидіння. В момент коли ОСОБА_10 сів до салону автомобілю, тим самим зупинив його, ОСОБА_11 знаходився неподалік від вказаного автомобілю та спостерігав за навколишньою обстановкою з метою повідомлення про появу сторонніх осіб. Після чого, до салону вказаного автомобілю на заднє пасажирське сидіння сів ОСОБА_8 який почав погрожувати застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя або здоров`я потерпілого, а саме приставив до тулуба потерпілого ОСОБА_12 предмет зовні схожий на пістолет, після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_8 почали висловлювати останньому вимогу щодо передачі їм грошових коштів у розмирі 40000 гривень.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив вимагання, тобто вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 189 КК України.
Вказане кримінальне правопорушення 24 листопада 2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004979 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.189 КК України.
Крім того, 05.09.2017 року приблизно о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, попередньо визначивши ролі у вчинені кримінального правопорушення, а ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , знаходячись у салоні автомобілю марки ВАЗ 21099, в кузові синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_12 , який був зупинений біля приватного будинку № 117, розташованого по вулиці Гетьманській в м. Мелітополі Запорізької області, скориставшись тим, що потерпілому відомо про наявність у них предмету зовні схожого на пістолет та розуміючи те, що потерпілий здійснювати опір не буде, примусили потерпілого ОСОБА_14 їхати у вказаному ними напрямку, в той час як ОСОБА_11 знаходився неподалік від вказаного автомобілю та спостерігав за навколишньою обстановкою з метою повідомлення про появу сторонніх осіб, після ОСОБА_15 та ОСОБА_10 покинули салон автомобілю, коли у цей самий час до салону на заднє ліве пасажирське сидіння сів ОСОБА_11 який здійснював супровід вказаного автомобілю до зазначеного місця.
Продовжуючи свої злочинний намір, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_8 здійснювали супровід автомобілю марки ВАЗ 21099, в кузові синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_12 на власному автомобілі марки «KIA» моделі «Cerato» в кузові синього кольору, державний номер НОМЕР_2 до зазначеного місця. Прибувши до вказаного місця, ОСОБА_10 примусив потерпілого ОСОБА_12 покинути салон власного автомобілю та на його місце сів ОСОБА_11 який зник з місця події.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 289 КК України.
Вказане кримінальне правопорушення 07 вересня 2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003988, за ознаками кримінального правопорушення (злочину)? Передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Крім того, 04.11.2017 року, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_16 , близько 14 години 15 хвилин на автомобілі ВАЗ 2121 д/з НОМЕР_3 проїжджали по степовій дорозі розташованій неподалік с.Ботієве Приазовського району Запорізької області, де на ґрунтовій дорозі знайшли автомат із глушником та ріжком в якому знаходились 16 патронів, та діючи з умислом направленим на придбаннябез передбаченого законом дозволу вогнепальної зброї та бойових припасів, шляхом привласнення знайденого, придбали зазначені вище речі, які поклали у багажне відділення вказаного автомобілю ВАЗ 2121 д/з НОМЕР_3 та направились за місцем мешкання ОСОБА_16 в с. Ботієве Приазовського району.
Після чого, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_16 , маючи умисел на носіння без передбаченого законом дозволу вогнепальної зброї та бойових припасів перевозили вищевказані предмети у багажному відділенні автомобілю ВАЗ 2121 д/з НОМЕР_3 до 21 годині 30 хвилин 04.11.2017року, коли працівниками поліції в ході виконання службових обов`язків на перехресті вулиць Квіткова та К. Маркса в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області, був зупинений автомобіль ВАЗ 2121 д/з НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_16 на пасажирському сидінні якого знаходився ОСОБА_8 та в ході поверхневого огляду зазначеного транспортного засобу у присутності понятих у багажнику було виявлено та вилучено: автомат, який згідно висновку експерта, № 2-662 від 06.11.2017 року є автоматичною нарізною стрілецькою вогнепальною зброєю калібру 5,45х39мм, а саме автоматом Калашникова складним, укороченим, зразка 1974 року (АКС-74У) промислового виробництва Тульського збройного заводу, 1988 року і має заводський номер НОМЕР_4 . Вказаний автомат придатний до стрільби; 16 патронів, які згідно висновку експерта, № 2-662 від 06.11.2017є боєприпасами військовими патронами калібру 5,45х39мм, зразка 1974 року, виготовлені промисловим способом, призначеними для стрільби зі стрілецької зброї калібру 5,45х39мм, автомати АК-74; АКС-74; АКС-74У; ручний кулемет РПК-74 та їх модифікації, придатні для здійснення пострілу, кулі яких мають питому кінетичну енергію 55,52 Дж/мм 2, що значно вище граничного значення 0,5 Дж/мм2.
Своїми умисними діями, ОСОБА_8 вчинив незаконне придбання та носіння вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.
Вказане кримінальне правопорушення 05 листопада 2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000589, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України.
Крім того, 04.11.2017року, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_16 , близько 14 години 15 хвилин на автомобілі ВАЗ 2121 д/з НОМЕР_3 проїжджали по степовій дорозі розташованій неподалік с. Ботієве Приазовського району Запорізької області, де на ґрунтовій дорозі знайшли ніж у чохлі, та діючи з умислом направленим на придбаннябез передбаченого законом дозволу холодної зброї, шляхом привласнення знайденого, придбали зазначений вище ніж, який поклали у багажне відділення вказаного автомобілю ВАЗ 2121 д/ НОМЕР_5 та направились за місцем мешкання ОСОБА_16 в с. Ботієве Приазовського району.
Після чого, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_16 , маючи умисел на носіння без передбаченого законом дозволу холодної зброї перевозили вищевказаний ніж у багажному відділенні автомобілю ВАЗ 2121 д/з НОМЕР_3 до 21 годині 30 хвилин 04.11.2017 року, коли працівниками поліції в ході виконання службових обов`язків на перехресті вулиць Квіткова та К. Маркса в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області, був зупинений автомобіль ВАЗ 2121 д/з НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_16 на пасажирському сидінні якого знаходився ОСОБА_8 та в ході поверхневого огляду зазначеного транспортного засобу у присутності понятих у багажнику було виявлено та вилучено: ніж, який згідно висновку експерта № 2-663 від 06.11.2017є різновидом військової холодної зброї, а саме багнет-ножом моделі 2 до 7,62мм автомата Калашникова (АКМ та АКМС). Даний багнет-ніж виготовлений промисловим способом. Сліди переробки в його конструкції відсутні.
Своїми умисними діями, ОСОБА_8 вчинив незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України.
Вказане кримінальне правопорушення 05 листопада 2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000592, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.2 КК України.
24 листопада 2017 року матеріали кримінальних проваджень за № 0003988 та № 0004979 об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0003988 від 07.09.2017 року.
24 листопада 2017 року винесено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбаченихч.2 ст.189, ч.3 ст.289 КК України.
27 листопада 2017 року винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_8
13 грудня 2017 року матеріали кримінальних проваджень за №№ 0003988, 0004979, 000589 та 000592 об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0003988 від 07.09.2017 року.
13 грудня 2017 року в порядку ст.208 КПК України було складено протокол та ОСОБА_8 поміщено до ІТТ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області.
13 грудня 2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.3 ст.289 КК України.
13 грудня 2017 року ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189,ч.1 ст.263, ч.2 ст.263, ч.3 ст.289 КК України.
13 грудня 2017 року слідчий Мелітопольського відділу поліції ГУ Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_17 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , в обґрунтування якого послався, що запобігти ризикам передбаченим п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України неможливо, при застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу, більш м`якого, ніж тримання під вартою.
Відмовляючи у задоволені клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , терміном 60 днів з забороною залишати місце мешкання з 19-00 години до 07-00 години, без застосування електронних засобів контролю, покладаючи обов`язки, передбаченіч. 5 ст.194 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором та слідчим доведено лише обставина, передбачена п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведені обставини, передбачені п. 3 частини першої цієї статті. Також ні в матеріалах клопотання, ні в поясненнях прокурора не зазначені конкретні обставини, які б свідчили про наявність ризиків, які б обумовлювали лише тримання під вартою.
В апеляційній скарзі прокурор, просить ухвалу слідчого судді скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам, та постановити нову, якою обрати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Зазначив, що судом не враховані наведені в клопотанні ризики, обставини та їх обґрунтування, внаслідок чого зроблені неправильні висновки щодо застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного засобу. Так, судом не взято до уваги протокол додаткового допиту потерпілого, який вказує, що ОСОБА_10 та його захисник зустрічалися з ним та наполягали, щоб останній забрав заяву про вчинення злочину. ОСОБА_10 та ОСОБА_8 підтримують дружні стосунки і перебуваючи на свободі останній буде незаконно впливати на потерпілого. Крім того, ОСОБА_8 перебував у розшуку, однак до слідчого судді з`явився із заявою про добровільне з`явлення, про що не було повідомлено ні слідчого ні прокурора.
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора на підтримання апеляційної скарги, підозрюваного та його адвоката із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду, суд апеляцыйноъ ынстанцыъ встановив, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слідчий суддя з`ясував, що наведені у клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263,ч.3 ст.289 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження. Зазначений висновок суду не спростовується апелянтом.

Під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив відсутність наявних підстав для оголошення ОСОБА_8 у розшук 27.11.2017 року та його наміру переховуватися від органів слідства та суду, оскільки останній з`явився до слідчого судді із заявою про добровільне з`явлення,з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Наведена обставина підтверджується відповідною довідкою, а твердження апелянта, що слідчим суддею не було повідомлено прокурора про добровільну явку ОСОБА_8 для розгляду клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу спростовується наданими документами. При цьому, відповідаючи на доводи апеляції, судова колегія зауважує, що повідомлення слідчого про добровільну явку підозрюваного до слідчого судді, згідно п.2-1 ч.3 ст. 190 КПК України, не вимагається.

Відповідно до ч. 4 ст.ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку колегії суддів, з врахуванням даних про особистість підозрюваного та його процесуальну поведінку, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу.

Отже, розв`язання відповідного клопотання стосовно ОСОБА_8 було виваженим та із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, з яким пов`язано вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із зазначеними обставинами для вирішення справи згідно вимог чинного законодавства судом враховано тяжкість злочину з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, дані про особу підозрюваного та за результатами розгляду встановлено, що необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки наявність підстав, які б переконували суд, що менш суворий запобіжний захід не здатний запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не встановлено.

Зокрема, суд взяв до уваги, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання , мешкає разом з батьками та бабусею, має малолітню доньку, 2012 року народження, за місцем мешкання характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, працевлаштований.
Надані відомості засвідчують позитивну характеристику особистості підозрюваного.

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності відмовити у обранні стосовно ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у виді домашнього арешту в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні апеляційної інстанції, жодних порушень умов перебування ОСОБА_8 під домашнім арештом останнім не допущено.

Доказів щодо можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків з боку підозрюваного ОСОБА_8 прокурором не надано.
Інші доводи апеляції не підтверджені жодними доказами, що повинно мати місце з огляду на положення ч.5 ст. 132, ч.3 ст. 184 КПК України, а отже сприймаються судовою колегією як припущення, що не можуть бути взяті до уваги.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга з викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2017 року, якою відмовлено у обрані запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвал набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4