В И Р О К
Іменем України

28.11.2017 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно технічною освітою, не одруженого, працюючого токарем на заводі ТОВ «Жмеринське підприємство «Експрес», раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 289 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000604 від 29.08.2017 року ,-
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

29.08.2017 року близько 3:30 годин, обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у дворі багатоповерхового будинку по АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, таємно, з корисливих мотивів, заволодів автомобілем «ВАЗ21081» червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у власності ОСОБА_6 та у користуванні його батька ОСОБА_7 , завівши двигун та зрушивши з місця, після чого виїхав на вулицю Магістральна, де зіткнувся із гаражною будівлею, спричинивши пошкодження транспортного засобу.
Відповідно до висновку судової авто товарознавчої експертизи №5143/17-21 від 28.09.2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21081, державний номерний знак НОМЕР_1 складає величну не менше 32 333,17 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 289 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом.
16.11.2017 року між потерпілими ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про примирення.
Така угода відповідає вимогам ст. 469, 472 КПК України. В угоді про примирення обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у зв`язку з щирим каяттям ОСОБА_3 та визнанням повністю вини за ч. 1 ст. 289 КК України, сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.1 ст.289 КК України у виді обмеження волі строком на три роки, із звільненням його від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік.
Обвинувачений ОСОБА_3 та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 розуміють наслідки ст. ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені положеннями ст. 476 КПК України.
Прокурор ОСОБА_4 та захисники ОСОБА_5 і ОСОБА_8 в судовому засіданні вважають, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просили угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 ствердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілими, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.
Потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в судовому засіданні просили затвердити угоду про примирення між ним та обвинуваченим і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення їм зрозумілі.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, думку прокурора, суд приходить до висновку, що угоду про примирення потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_3 слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 289 КК України. Вказаний злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Заподіяна матеріальна шкода на час укладення угоди потерпілим обвинуваченим відшкодована.
Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. 473, 474 КПК України.
Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про примирення добровільно.
Судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого.
07.11.2017 року потерпілий ОСОБА_7 подав до суду заяву про відмову від цивільного позову, в якій зазначив що завдана даним кримінальним правопорушенням шкода у розмірі 32 333,17 грн. повністю відшкодована.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав заяву про відмову від позову, інші учасники кримінального провадження не заперечували проти задоволення заяви.
Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку за можливе прийняти відмову від цивільного позову у зв`язку з повним її відшкодуванням обвинуваченим і закрити провадження по справі, оскільки відмова від позову не суперечить закону та не порушує чиїх - не будь прав та охоронюваних законом інтересів відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Речові докази по справі слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 373,374, 474, 475 КПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 16 листопада 2017 року між потерпілими ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на строк три роки.
За ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.
Провадження по справі за цивільним позовом ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням закрити у зв`язку з відмовою позивача від позову.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в розмірі 792 ( сімсот дев`яносто дві) грн.
Речові докази: автомобіль ВАЗ 21081 червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 (номер шасі НОМЕР_2 ), власником якого є ОСОБА_6 повернути за належністю, уламки фар та решітку з логотипом «Ваз», фрагмент штукатурки із фасаду гаража з залишками червоної фарби та ключ із логотипом «Лада» виданий ОСОБА_3 знищити, знявши з них арешт накладений ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 31.08.2017 року.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя