Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року
м. Київ

Провадження № 51-5303ск18

Верховний суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора відділу правової допомоги управління правової допомоги та екстрадиції Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 07 березня 2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
в с т а н о в и в:
статтею 427 КПК визначено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.
Перевіривши скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що прокурором не дотримано положень п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, відповідно до яких касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому конкретно полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для зміни чи скасування судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав необхідно керуватися статтями 412414 КПК.
У касаційній же скарзі прокурор просить переглянути ухвалу апеляційного суду з мотивів неоднакового застосування судом апеляційної інстанції норм права, а саме пунктів 1, 2, 17 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 303, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 і ч. 4 ст. 399 КПК на підставі статей 444-445, 455 глави 33 цього Кодексу, котрі виключено Законом України

від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
Прокурор у касаційній скарзі не вказує на конкретну підставу, передбачену ч. 1

ст. 438 КПК, для скасування рішення апеляційного суду, а також не наводить обґрунтування порушень матеріального та процесуального права, допущених апеляційним судом під час постановлення судового рішення відповідно до положень статей 370, 399, 412, 419 КПК у їх взаємозв`язку.
Прокурор зазначає, що апеляційний суд не перевірив правового статусу майна, повернутого ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року в порядку статей 169, 303 КПК, яке за твердженням прокурора не було тимчасово вилученим і ставить під сумнів правомірність прийнятого слідчим суддею рішення, у той же час на підтвердження доводів касаційної скарги не надав копію рішення слідчого судді та копій документів, які би вказували підстави, з яких спірне майно було вилучене органом досудового розслідування, та статус цього майна після його вилучення.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (прокурор має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд,
п о с т а н о в и в:
залишити без руху касаційну скаргу прокурора відділу правової допомоги управління правової допомоги та екстрадиції Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 і встановити десятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3