УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2018 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , про обрання відносно неповнолітнього:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , румуна, громадянина України, учня 7 класу Нижньоапшайської ЗОСШ І-ІІІ ступенів, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -
- запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 березня 2018 року, близько 18 години, неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за місцем свого проживання у кімнаті, розташованій на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 , в ході сварки із своїм знайомим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , учнем 9 класу Нижньоапшанської ЗОСШ, діючи умисно, з метою заподіяння смерті останньому, із столової кімнати, розташованої на першому поверсі вищевказаного будинку, взяв ніж, та, повернувшись до кімнати на другому поверсі будинку, наніс, сидячому на той час за комп`ютерним столом, неповнолітньому ОСОБА_9 удари ножем та, не зупиняючись на цьому і бажаючи довести свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя потерпілого до кінця, переслідуючи ОСОБА_9 , який намагався втекти та врятуватися, наздогнав останнього в столовій кімнаті, розташованій на першому поверсі вказаного будинку, та завдав останньому множинних ( не менше 27) колото-різаних ран голови, шиї, тулуба та кінцівок.
Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок геморагічного шоку, масивної крововтрати, поєднаної травми голови, тулуба і кінцівок, з пошкодженням кровоносних судин шиї і внутрішніх органів.
15.03.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
-протоколом огляду місця події від 14.03.2018, в якому зафіксована обстановка вчинення злочину та вилучені речові докази;
-протоколом затримання ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України;
-лікарським свідоцтвом про смерть №60 від 15.03.2018, згідно якого смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 настала внаслідок гематологічного щоку, масивної кровотечі; поєднаної травми голови, тулуба і кінцівок; пошкодження кровоносних судин шиї та внутрішніх органів був смертельно поранений з використанням гострого предмету з метою вбивства;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка показала, що 14.03.2018, близько 17:40 заходила додому в будинок АДРЕСА_1 та бачила вдома в кімнаті сина ОСОБА_5 його знайомих ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , після чого поїхала з дому, а о 18:17 її син ОСОБА_5 зателефонував їй та повідомив, що вбив ОСОБА_12 . Приїхавши додому, вона виявила труп ОСОБА_9 , а син ОСОБА_5 розповів про обставини вчиненого ним вбивства;
-даними відеозапису з будинку АДРЕСА_1 .Апша, наданими власником ОСОБА_13 , при вивченні якого встановлено, що 14.03.2018 о 17 годині в буд АДРЕСА_1 . Апша, де проживає підозрюваний ОСОБА_5 , заходять ОСОБА_11 та ОСОБА_9 ; в подальшому ОСОБА_11 залишає місце події, після чого повертається додому мати підозрюваного. При цьому, згідно відеозапису встановлено, що інші сторонні особи не заходять до вказаного будинку та не виходять з нього;
-протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_10 , який підтверджує її показання.
Однією з підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження є наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення відповідного ступеню тяжкості.
Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого, санкція за вчинення якого, згідно ч. 1 ст. 115 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких і за який йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, існують ризики, що підозрюваний не буде виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, особисто, чи шляхом використання інших осіб може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань, а враховуючи місце вчинення злочину за місцем проживання підозрюваного, зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення та які з об`єктивних причин можуть бути не вилучені, а тому наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.
У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Підозрюваний, його захисник та законний представник в судовому засіданні просили застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний із обмеженням волі домашній арешт, про що надали суду письмові заперечення.
Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинення злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У відповідності до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченимкримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
При розгляді клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 є неповнолітнім.
Згідно з ч.2 ст.492 КПК може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених КПК. Разом з тим слід ураховувати, що затримання та тримання під вартою, як виключний захід, може застосовуватись лише у випадку, коли неповнолітній підозрюється чи обвинувачується у скоєнні тяжкого або особливо тяжкого злочину, та за умови, якщо слідчий/прокурор доведе, що застосування іншого запобіжного заходу не в змозі запобігти ризикам, зазначеним в ст.177 КПК.
15.03.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого, санкція за вчинення якого, згідно ч. 1 ст. 115 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.
Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), зазначив: «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу».
Слід врахувати реакцію суспільства та соціальні наслідки правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , адже, враховуючи спосіб вчинення злочину шляхом нанесення множинних ударів, знаряддя, неповнолітній вік потерпілого, воно викликало особливий суспільний резонанс, висвітлення в засобах масової інформації.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Затримання та тримання під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії).
З наявної в матеріалах справи нотаріально посвідченої Заяви від 16.03.2018 року батька померлого ОСОБА_12 вбачається, що він претензій до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не має. При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу просить обрати йому запобіжний захід більш м`яких, що не пов`язаний з тринням під вартою.
Однак, слідчий суддя не бере даної заяви як доказу, з тих причин, що ОСОБА_9 не визнаний потерпілим в даному кримінальному провадженні.
Окрім того, слідчий суддя констатує, що в матеріалах справи відсутня заяви від матері померлого проти відсутність претензій.
Таким чином, з урахуванням характеру та особливої тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному, обставини вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується. Даний запобіжний захід позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду.
Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
У відповідності до п.6 Інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних у кримінальних справи №223-66/0/4-17 від 16.01.2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх» слідчий суддя, суд повинен ураховувати, що тримання під вартою має застосовуватися до неповнолітнього тільки у виняткових випадках, як винятковий захід, з визначенням якомога коротших термінів такого тримання та із забезпеченням періодичного перегляду через короткі проміжки часу підстав для його застосування чи продовження (рішення ЄСПЛ від 28.1998 у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»).
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких (умисне вбивство) і за який йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, наявну можливість підозрюваним не виконувати покладені на нього обов`язки та переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, особисто, чи шляхом використання інших осіб може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань, а враховуючи місце вчинення злочину за місцем проживання підозрюваного, зможе знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення та які з об`єктивних причин можуть бути не вилучені, у зв`язку з чим наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, приходжу до переконання, що ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням якомога коротших термінів його тримання враховуючи неповнолітній вік підозрюваного.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , румуна, громадянина України, учня 7 класу Нижньоапшайської ЗОСШ І-ІІІ ступенів, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 закінчується 13 квітня 2018 року.
У відповідності до вимог ч.3 ст.492 КПК України про взяття під варту ОСОБА_5 повідомити батьків підозрюваного ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1