печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2018 року слідчийсуддяПечерськогорайонного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 м.Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на вилучене майно,-

В С Т А Н О В И В:
Прокурор Київської місцевої прокуратури № 6 м.Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасове вилучене майно.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що Печерським управлінням поліції ГУНП України в м.Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001495 від 11.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством час, дату та місце у ОСОБА_4 з`явився умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме крадіжки, поєднаної із проникненням до житла, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 . 11.04.2018 ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції. В автомобілі марки «Ford Cougar», д.н.з. НОМЕР_1 було виявлено та вилучено речі, які належать ОСОБА_5 .
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що в провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0001495 від 11.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Прокурор в своєму клопотанні просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно в автомобілі «Ford Cougar», д.н.з. НОМЕР_1 . Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до положень ч.2 ст. 171 КПК України уклопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;2) перелік і види майна, що належить арештувати;3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про повернення клопотання прокурору, оскільки зазначене клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, а саме: в клопотанні не вказано власника вилучених речей в автомобілі «Ford Cougar», д.н.з. НОМЕР_1 . Враховуючи вищевикладене, клопотання є необґрунтованим і підлягає поверненню прокурору. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 м.Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на вилучене майно повернути прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1