Справа № 711/1339/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000185 від 24.06.2016 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, офіційно непрацюючого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , дітей на утримані не має, не одруженого, раніше судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
20.01.2016, близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_4 за попередньою змовою із особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, разом зайшли до житлової квартири АДРЕСА_2 , та після чого знаходячись в середині почали висловлювати свої незаконні вимоги щодо передачі їм грошових коштів у сумі 10000 гривень до ОСОБА_5 , за ніби-то уявний борг, який виник у його сім`ї, в складі його цивільної дружини ОСОБА_6 та її дочки ОСОБА_7 у подальшому вказана особа почав розмахувати принесеним з собою ножем в бік ОСОБА_5 , таким чином погрожуючи застосуванням фізичного насильства, та в цей же час продовжував висловлювати незаконні вимоги до ОСОБА_5 щодо передачі їм грошових коштів у зазначеній сумі, проте, не отримавши грошових коштів, вони залишили вказану квартиру.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на вимагання та передачу їм грошових коштів, 26.01.2016, близько 13.00 год., ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вимагання, зайшли до тієї ж квартири, у якій в той час перебували ОСОБА_6 , її малолітня донька ОСОБА_7 та брат ОСОБА_8 .

Особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, почав вимагати від ОСОБА_6 передачу їм грошових коштів в сумі 10000 грн., а ОСОБА_4 , в цей час, узявши на кухні ножа, почав ним розмахувати, погрожуючи присутній фізичною розправою, та вподальшому, з метою залякування, наніс удар в обличчя потерпілій ОСОБА_6 .

Особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, в свою чергу, спостерігав за обстановкою, перебуваючи у коридорі квартири, та був готовий надати допомогу іншим учасникам у разі виникнення такої необхідності.

В результаті вказаних злочинних дій, ОСОБА_8 , маючи реальні підстави вважати, що в разі відмови у задоволенні протиправних, вимог може виникнути реальна загроза для його життя та здоров`я, а також життя та здоров`я ОСОБА_6 , запропонував невідкладно оформити кредит у ломбарді під заставу ноутбуку, а грошові кошти надати ОСОБА_6 для подальшої передачі грошових коштів вимагачам, на що остання погодились. Після чого ОСОБА_8 в супроводі осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, пішов до ломбарду «Благо», що розташований за адресою: бульвар Шевченка, 345, м. Черкаси, в якому під примусом вимагачів здав під заставу ноутбук, а отримані кошти в сумі 3700 гри. передав вимагачам, які його супроводжували. В цей час ОСОБА_4 , за попередньою змовою із вказаними особами, залишившись за місцем проживання ОСОБА_6 , і погрожував останній спричиненням тілесних ушкоджень ножем, якого постійно тримав у руках, порушував її права на вільне пересування та змогу звернутися за допомогою в правоохоронні органи.

Після повернення вказаних осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, до квартири ОСОБА_6 , розуміючи, що остання не в змозі негайно виконати їхні вимоги щодо передачі усієї суми грошових коштів через їхню відсутність, вимагачі залишили потерпілій реквізити карткового рахунку, відкритого в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", на який ОСОБА_6 повинна була перерахувати решту грошових коштів в сумі 6300 гри., при цьому погрожуючи застосуванням фізичного насильства щодо неї та членів її сім`ї у випадку не перерахування їм грошових коштів.

В подальшому, в цей же день, тобто 26.01.2016 та протягом наступного дня, до потерпілої телефонували особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та ОСОБА_4 та погрожуючи фізичною розправою, вимагали від потерпілої ОСОБА_6 передачі коштів у розмірі 6300 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі, визнав всі фактичні обставини кримінального провадження у відповідності до зачитаного прокурором обвинувального акту та пояснив, що 20.01.2016 зустрівся біля магазину «Абсолют» із знайомим, де його ОСОБА_9 попросив піти з ним і допомогти забрати борг, за що останній в боргу не залишиться, для масовості. Вони пішли до квартири, куди відвів ОСОБА_9 . Там у квартирі були він, ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 . Того дня вони грошей не забрали, тільки вимагали, тоді і силу не застосовували, тільки погрожували. 26.01.2016 вони ще із ОСОБА_11 повернулися до тієї ж квартири, щоб отримати 10000 гривень, останній стояв в коридорі, а ОСОБА_9 розмовляв із братом потерпілої, в цей час він взяв ніж на столі в кухні і ним погрожував потерпілій, коли та почала кричати, нецензурно лаятися в їхню сторону він дав їй ляпас по обличчю, тоді її брат повідомив, що може заставити власний ноутбук та віддати частину коштів, решту пізніше віддасть і потерпіла, так вони отримали частину коштів, а решту вимагали та погрожували, щоб ОСОБА_12 скинула на карточку. Цього дня та на наступний, він разом із ОСОБА_13 телефонували їй та вимагали решту коштів, через деякий час потерпіла повідомила, що звернулася до поліції. На даний час у них претензій немає. Повідомив, що працює у м.Олександрія, утеплюючи фасади будинків, прохав врахувати визнання вини та суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході досудового розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання, не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь, будь-які заперечення відсутні.

Вина обвинуваченого підтверджується показаннями обвинуваченого та доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які обвинувачений визнав у судовому засіданні в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, до канцелярії суду надала заяви про проведення подальшого судового засідання без її участі, претензій до обвинуваченого не має, не бажає брати участі в судовому розгляді, щодо покарання покладається на розсуд суду, що викладено у заяві від 29.09.2016.

Врахувавши наведене, запитавши думку присутніх учасників кримінального провадження, які не заперечили щодо проведення судового засідання за даної явки, суд, відповідно до положень ст. 325 КПК України визнав за можливе з`ясувати всі обставини кримінального провадження за відсутності належно повідомленої потерпілої.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення доведено і дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 2 ст. 189 КК України як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілою, вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину

Згідно ст.67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання судом не встановлено.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, наявність судимості із реальним відбуванням покарання та вважає правильним призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи конкретні, досліджені в ході судового розгляду обставини справи, його особу, визнання вини та відношення до вчиненого, поведінку після вчинення кримінального правопорушення, що проявилося у явках до суду із іншого міста, відсутність ризиків для застосування запобіжного заходу, молодий вік, стан здоров`я, думку сторони обвинувачення про застосування покарання не пов`язаного із позбавленням волі, аналогічна думка потерпілої, що проявилося у відсутності бажання з`явитися в судовому засіданні в ході тривалого розгляду кримінального провадження та написання клопотання з цього приводу, його бажання стати на шлях виправлення, посередньої характеристики, наявність зайнятості, зі слів останнього працює майстром по утепленню фасадів, значний проміжок часу, який пройшов із моменту вчинення діяння, не дивлячись на наявність непогашеної судимості, суд, в даному випадку, надаючи перевагу відношенню обвинуваченого до вчиненого, відсутність спричиненої шкоди та повернення ноутбука власнику, встановлює за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 цього Кодексу.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає, так як вважає, що виправлення достатнє при застосуванні ст. 75 Кодексу.

Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлявся.

Доля речових доказів має бути вирішена відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 325, 349, 368-371, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 3 роки не вчинить нового злочину.

На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Речові докази, а саме:

- ноутбук «Asus», чорного кольору повернутий ОСОБА_8 під зберігальну розписку, залишити за належністю;
- мобільний телефон «Samsung» з 8а аудіо записами на ньому та ніж повернутий ОСОБА_14 під зберігальну розписку, залишити за належністю ;
- письмові матеріали, що містять характеризуючі дані на обвинуваченого, які були долучені стороною обвинувачення та захисту, досліджені у судовому засіданні приєднати до матеріалів кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1