Ухвала
іменем україни

03 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні у межах кримінального провадження № 0000885 касаційну скаргу захисника на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 16 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 13 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

За указаним вироком місцевого суду, залишеним без зміни апеляційним судом,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тернова Чугуївського району Харківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк дванадцять років.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 000 грн та 400 грн виртат на правову допомогу.
Вирішено питання про долю речових доказів та судові витрати.

За вироком ОСОБА_7 визнано винуватим в умисному вбивстві ОСОБА_9 за таких обставин.
У ніч з 04 на 05 липня 2015 року, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння у будинку АДРЕСА_2 , вступив у словесний конфлікт зі своїм знайомим ОСОБА_9 . Під час цього конфлікту у ОСОБА_7 на грунті особистих неприязних стосунків раптово виник умисел на позбавлення ОСОБА_9 життя. Для цього він схопив на кухні зі столу кухонних ніж та завдав ним ОСОБА_9 не меньше одинадцяти ударів у різні частини тіла (зокрема, у життєво важливі органи), заподіявши колото-різані поранення, від яких потерпілий помер на місці події. Після цього для приховування злочину ОСОБА_7 з вищевказаним ножем покинув місце його вчинення.

У касаційній скарзі захисник, оспорюючи доведеність винуватості засудженого у вчиненні злочину, просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування свого прохання скаржник стверджує, що суд першої інтанції порушив засаду змагальності, не усунув суперечність між обвинувальним актом та фактичними обставинами провадження стосовно місця вчинення злочину, не перевірив причетності до злочину інших осіб, зокрема свідка ОСОБА_10 , що службову перевірку заяви ОСОБА_7 про застосування до нього на досудовому слідстві фізичного та психологічного впливу з боку оперативних працівників міліції проведено з порушенням права вказаної особи на захист, безпідставно в основу обвинувального вироку покладено висновки судових експертиз (зокрема, стосовно ножа). У свою чергу, на думку скаржника, апеляційний суд апеляційні доводи сторони захисту стосовно вищенаведеного не перевірив, належної правової оцінки їм не дав та не спростував, чим порушив вимоги ст. 419 КПК, а також всупереч вимогам ч. 3 ст. 404 цього Кодексу за письмовим клопотанням захисника повторно не дослідив ообставини провадження, що мало істотне значення.

В запереченнях на касаційну скрагу представник потерпілої просить залишити судові рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника і засудженого на підтримання касаційної скарги, думку прокурора, котрий просив частково задовольнити скаргу, скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, обговоривши доводи, викладені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Згідно з ч. 2 ст. 419 КПК при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необгрунтованою.

Цих вимог а також завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК, апеляційний суд належно не дотримався і передчасно залишив обвинувальний вирок без зміни.

Так, в апеляційних скаргах на вирок місцевого суду засуджений та захисник, поміж іншого, виклали доводи про те, що залишилось нез`ясованим місце, де було вчинено злочин проти ОСОБА_9 , мотив вбивства останнього, причетність до цього свідка ОСОБА_10 .

Між тим, жодних суджень стосовно цих доводів ухвала апеляційного суду не містить, хоча їх перевірка може мати значення для кримінального провадження.

Зазначені порушення торкаються права засудженого на захист, зокрема, прав, передбачених ст. 42 КПК, особливо враховуючи, що ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні злочину не визнає та сверджує, що у нього не було мотиву на вбивство потерпілого та вважає, що такий мотив був у іншої особи.

Крім того, в апеляційних скрагах засуджений та захисник стверджували, що після затримання ОСОБА_7 працівники Чугуївського районного управління міліції на початковій стадії досудового розслідування застосовували до ОСОБА_7 фізичний і психологічний вплив, примушуючи таким чином визнати винуватість у вчиненні вбивства ОСОБА_9 .

Відкидаючи ці доводи, апеляційний суд послався на те, що вони були предметом перевірки місцевого суду та спростовуються висновком службого розслідування і не вплинули на процесуальну позицію обвинуваченого, який не визнає своєї вини.

Проте, поза увагою суду залишилось те, що службове розслідування проводилося Чугуївським відділом поліції, тобто органом, працівників якого фактично було обвинувачено ОСОБА_7 у вчиненні стосовно нього протиправних дій з метою домогтися визнати винуватість у вбивстві ОСОБА_9 .

Таке розслідування не може бути визнано об`єктивним, незалежним (неупередженим) і повним з огляду на наступне.

Такі засади кримінального провадження, як верховенство права та законність (статті 8, 9 КПК), передбачають застосування кримінального процесуального законодавства України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі Європейський суд). А така засада, як повага до людської гідності (ст. 11 КПК), зобороняє під час кримінального провадження піддівати особу, зокрема, катуванню, жорстокому або такому, що принижує гідність, поводженню, вдаватися до погроз застосування такого поводження.

У своїх рішеннях Європейський суд (зокрема, у справах «Вергельський проти України», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України») неодноразово зазначав, що в тих випадках, коли особа подає небезпідставну скаргу про те, що вона зазнала жорстокого (поганого) поводження з боку суб`єктів владних повноважень усупереч вимогам ст. 3 Конвенції про захист основоположних прав і свобод людини (далі Конвенція), це в поєднанні із загальним обов`язком держави відповідно до ст. 1 Конвенції забезпечити кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені нею, вимагає проведення ефективного офіційного розслідування незалежним органом.

В іншому рішенні Європейського суду («Коробов проти України») вказано, що розслідування небезпідставних скарг про жорстоке поводження має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатися з`ясувати те, що трапилось, й не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки про закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, а також показань очевидців та експертних висновків.

Той факт, що ОСОБА_7 не визнає вини, яку, на думку апеляційного суду, доведено викладеними у вироку місцевого суду доказами, не звільняє суд від необхідності ретельної, об`єктивної, неупередженої перевірки незалежним органом заяв особи, яка перебувала під котролем держави, про недозволені методи ведення слідства. Інакше постановлені судові рішення не можуть вважатися справедливими і такими, що відповідають засаді кримінального провадження «верховенство права».

Отже, у зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що апеляційний суд ухвалив своє рішення щодо вироку стосовно ОСОБА_7 з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК воно підлягає скасуванню, а кримінальне провадження призначенню на новий розгляд, під час якого суду належить з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, виконати вказівки касаційного суду, ретельно перевірити доводи, наведені в апеляційних скаргах, після чого ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Оскільки на даній стадії кримінального провадження не встановлено підстав для скасування вироку місцевого суду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, касаційна скарга захисника підлягає лише частковому задоволеню.

Керуючись п. 6 розділу XII«Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 433, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 13 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3