Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/2552/18
Провадження №1-кп/523/610/18
І м е н е м У к р а ї н и
11.04.2018 року м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
адвоката-захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, молдованина, маючого середню освіту, перебуваючого в цивільному шлюбі, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз: 07.11.2008 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст. ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 29.03.2010 року згідно постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 19.03.2010 року за ст.81 КК України умовно-достроково, не відбутий строк 25 днів,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,
17.05.2015 року близько 04 години 40 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 , знаходячись біля зупинки громадського транспорту, яка розташована по вул.Сортувальна в м.Одеса, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи той факт, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності вони мають відкритий для потерпілого характер, ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, підійшовши до потерпілого ОСОБА_6 та відкрито, шляхом ривку заволодів майном, яке належить останньому, а саме: шкіряною курткою, чорного кольору, вартістю 410 грн, та мобільним телефоном «Нокіа 5530», в корпусі чорного кольору, вартістю 950 грн, в якому знаходилась сім-карта оператора МТС, вартістю 50 грн, на рахунку якої знаходились грошові кошти у розмірі 40 гривень, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1450 грн, та з місця скоєння злочину зник у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не оспорював обставин скоєння кримінального правопорушення, та пояснив, що дійсно в 2015 році, точної дати та часу згадати не зміг, він, перебуваючи на вул.Сортувальна в м.Одесі, забрав куртку ОСОБА_6 , в якій знаходився мобільний телефон та гроші. Після чого під`їхала поліція, та в райвідділі він все повернув.
Разом з тим ОСОБА_5 пояснив, що про перебування його у розшуку він не знав, поїхав до м.Києва працювати, та коли повернувся його було затримано.
В той же час обвинувачений зазначив, що кається у скоєному, більше не порушував закон, просив не призначати йому суворого покарання та врахувати, що на його утриманні знаходяться троє малолітніх дітей, тому йому потрібно працювати та забезпечувати свою родину.
Так як, ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз?яснені учасникам розгляду справи, суд, з?ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.
Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочинного діяння, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.
Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст.186 ч.2 КК України за ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При вирішенні питання стосовно призначення покарання обвинуваченому судом враховується думка потерпілого ОСОБА_6 , який в своїй письмовій заяві зазначив, що шкода йому відшкодована, претензій матеріального та морального характеру не має, міру покарання вважав можливим обвинуваченому визначити на розсуд суду.
В той же час при призначенні обвинуваченому покарання, до обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 ,суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире каяття у вчиненні злочину і сприяння в його розкритті, враховуються також його позитивні характеристики за минулим місцем працевлаштуванням та місцем мешкання, а також його сімейний стан, який перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_7 , має на утриманні трьох малолітніх дітей, 2011, 2014 та 2016 року народження.
При призначенні обвинуваченому покарання суд також враховує, що згідно обвинувального акту вбачається, що кримінальним правопорушенням ОСОБА_6 спричинено майнову шкоду на загальну суму 1450 грн., яка у ході досудового слідства відшкодована в повному обсязі, цивільний позов не заявлено.
В той же час, при призначенні покарання суд враховує, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, ознайомившись із обвинувальним актом, долученими до нього документами, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , вік, стан його здоров`я та сімейний стан, обставини скоєного кримінального правопорушення, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим застосувати до нього дію ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.
У той же час, відповідно до вимог ст.76 ч.1 п.1, 2 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого для встановлення факту його виправлення, суд вважає за необхідне покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи.
Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Згідно обвинувального акту під час досудового розслідування витрати на залучення експертів не здійснювались.
На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
У відповідності до ст.ст.75, 76 ч.1 п.п.1, 2 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.
Зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.
Речові докази по матеріалам кримінального провадження - вважати повернутими за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1