Справа № 301/289/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

05.03.2018 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/777/153/18, за апеляційною скаргою, яку подав ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ :
В ухвалі вказується на те, що в ході розгляду клопотання прокурора встановлено, що земельна ділянка є об`єктом кримінально-протиправних дій, що у свою чергу свідчить про наявність передбаченого абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України ризику, зокрема, того, що незастосування заборони розпорядження земельною ділянки може призвести до зміни її власника з метою її приховування. Тому, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора.
В апеляційній ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді, копію якої він отримав 23.02.208, є незаконною. Посилається на те, що, розглянувши клопотання без його участі, слідчий суддя піддала його необґрунтованому процесуальному обмеженню, при цьому, залишивши поза увагою те, що прокурором у клопотанні, у порушення вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, не зазначено підстав щодо необхідності розгляду клопотання без участі власника земельної ділянки і не надано доказів того, що він, як власник земельної ділянки, може перешкоджати арешту майна. Крім того, вказує на те, що слідчим суддею не взято до уваги те, що клопотання прокурора не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки: не містить посилань на підстави та мету накладення арешту, а також відповідного обґрунтування необхідності його накладення; не містить посилань на існування будь-якого ризику, який би вказував на необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна; у клопотанні не наведено обставин та доказів вчинення ним ( ОСОБА_6 ) передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України кримінального правопорушення; у клопотанні не наведено процесуального статусу відповідних осіб та не надано жодних доказів про те, що належна йому земельна ділянка підпадає під ознаки, визначені ч. 1 ст. 96-2 КК України; всупереч вимог ч. 6 ст. 170 КПК України клопотання не містить як доказів того, що земельна ділянка належить підозрюваному, фізичній чи юридичній особі, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, а також юридичній особі, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, так і посилань на розмір завданої шкоди та наявність заявленого в кримінальному провадженні цивільного позову; до клопотання не приєднано доказів того, що земельна ділянка визнана в кримінальному провадженні речовим доказом, і клопотання не містить обґрунтування відповідності земельної ділянки зазначеним у ст. 98 КПК України критеріям; у клопотанні відсутні посилання на обставини, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження користування та розпорядження земельною ділянкою призведе до її відчуження або вчинення будь-яких інших дій, і в підтвердження таких обставин жодних доказів до клопотання прокурором не надано. Разом із тим, вказує на те, що земельна ділянка належить йому на праві приватної власності, і він не має намірів її продавати, оскільки бажає використовувати її за призначенням для забезпечення сім`ї необхідною сільськогосподарською продукцією.
До початку апеляційного розгляду судового провадження від ОСОБА_6 надійшло клопотання про відмову від апеляційних вимог та відклик апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який не заперечував щодо закриття апеляційного провадження, перевіривши матеріали судового провадження та подане ОСОБА_6 клопотання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційне провадження підлягає закриттю з таких підстав.
Відповідно до ст. ст. 403 КПК України в разі відмови апелянта від своїх апеляційних вимог і відсутності апеляційних скарг інших учасників судового провадження, апеляційний суд виносить ухвалу про закриття апеляційного провадження.
Враховуючи, що ОСОБА_6 відмовився від апеляційних вимог, подавши клопотання про відклик апеляційної скарги, що інші учасники провадження апеляційних скарг не подавали, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за поданою ОСОБА_6 апеляційною скаргою підлягає закриттю.
Керуючись ст. ст. 376, 403 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: