Справа № 361/5615/17
Провадження № 1-кп/361/559/17
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
08 грудня 2017 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перевальськ Луганської області, громадянина України, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, не депутата, не маючого інвалідності, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
05.11 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі; звільненого 02.02.2016 року після відбуття покарання;
03.10.2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладенням відповідно до вимог ст. 76 КК України обов`язків. На підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію» у 2016 році» від 22 грудня 2016 року від призначеного покарання звільнено.
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_5 , вчинив за попередньою змовою групою осіб, повторно з проникненням в приміщення, таємне викрадення чужого майна, при таких обставинах.
Судом встановлено, що 16 липня 2017 року ОСОБА_5 перебуваючи у
ОСОБА_6 мали намір проникнути до квартири потерпілого з метою реалізації злочинного умислу спрямованого на таємне викрадення чужого майна.
Так, 16 липня 2017 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_5 разом та за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, поєднане з проникненням до житла, прийшли до під`їзду № 4, будинку
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна ОСОБА_6 через домофон парадного входу АДРЕСА_5 повідомив, потерпілому ОСОБА_7 , неправдиву інформацію з метою спонукати останнього покинути місце свого проживання.
Після цього, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 перебуваючи неподалік
буд. АДРЕСА_3 , дочекались доки потерпілий покине місце свого проживання.
В подальшому, впевнившись, що за їхніми діями ніхто із числа сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_5 за допомогою попередньо підготовленого ключа відчинив вхідні двері до квартири АДРЕСА_6 , де проживає потерпілий ОСОБА_7 , а ОСОБА_6 в цей час спостерігав за тим щоб їхні дії не були помічені сторонніми особами. Потім ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 проникли до вказаної квартири, звідки таємно викрали телевізор марки «LG» моделі «32LS345», монітор марки «АSUS» моделі «AS VW 192S Wide MM Black» 19 дюймів, системний блок марки «DELL» моделі «OptiPlex 740» 2-х ядерний, 2 Gb оперативної пам`яті, після чого тримаючи при собі викрадене майно покинули квартиру потерпілого та розпорядились викраденим за власним розсудом, завдавши своїми незаконними діями ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 5832 грн. 33 коп.
Органом досудового розслідування вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
По вказаному кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов не заявлявся, оскільки матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 не має.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що суть пред`явленого обвинувачення йому зрозуміла, вину за обставин вказаних в інкримінованому злочині визнає повністю, щиросердечно розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати та не позбавляти його волі, запевняє, що в подальшому будь-яких злочинів вчиняти не буде.
Також показав, що він 16 липня 2017 року разом із ОСОБА_6 за попередньою домовленістю проникли до квартири ОСОБА_7 , через вхідні двері, дверний замок яких відкрив за допомогою попередньо приготовленого ним ключа. Все майно, яке вказано в обвинуваченні він визнає повністю, а також обставини вчинення крадіжки вказано вірно. Деякі викрадені речі продали. Виручені кошти витратив на власні потреби.
Просив не карати його суворо та врахувати, що він визнав свою вину та щиро розкаявся, просив надати шанс на виправлення та запевнив, що подібних випадків у своєму житті він більше не допустить, а кошти на утримання сім`ї буде заробляти лише тільки своїм трудом.
За себе пояснив, що раніше був судимий, більше злочинів не вчиняв. На даний час одружений, має двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких він усиновив, має постійне місце проживання де і проживає разом із своєю сім`єю.
Покази обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого злочину, добровільності та істинності його позиції.
Суд, відповідно до вимог ст.349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими, прокурором іншими учасниками процесу зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинувачених у вчиненні злочинів, а також тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинувачених та вивченням таких матеріалів справи, що характеризують їх особи.
Таким чином, на підставі наведеного, суд робить висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому злочині.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
Призначаючи вид і міру покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму ВС України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами та доповненнями, виходить з принципів законності, справедливості обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину тому, що під час досудового слідства та суду він вільно дав вичерпні покази, які мають суттєве значення для розслідування і розгляду справи по суті у визначній мірі вплинули на об`єктивне з`ясування судом обставин скоєння злочину.
Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст.67 КК України в діях
ОСОБА_5 судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару а й виправлення засуджених.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує конкретні обставини справи, правову позицію прокурора, характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, дані про його особу, що він, визнав свою вину повністю та щиро розкаявся в скоєному, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, яких з власної ініціативи усиновив, має постійне місце проживання, де проживає разом із своєю сім`єю, за місцем проживання характеризується позитивно, значних наслідків від скоєного злочину не наступило, думку потерпілого, який зазначив у своїй заяві, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 він не має та просив не обирати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, а обмежитись більш м`яким покаранням. Вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого і дають підстави вважати, що ОСОБА_5 як особа не є небезпечним для суспільства. Враховуючи всі перераховані обставини, суд приходить до висновку про можливість призначення йому покарання відповідно до інкримінованої йому статті у виді позбавлення волі, при цьому суд приймає до уваги і поведінку засудженого в суді, яка свідчить, що засуджений зробив для себе належні висновки, а саме не ставати на злочинний шлях, а тому вважає, що його виправлення можливе без реального відбування покарання при звільненні з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.
Речові докази по справі відсутні.
На підставі ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави передбачені ст.118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати, а саме: 263 грн. 88 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи
№ 12-4/1015 від 30 серпня 2017 року.
Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 під час досудового розслідування і судового провадження застосовувались, в виді утримання під вартою, вказаній особі, до набрання вироком законної сили, запобіжний захід, передбаченого ст. 176 КПК України, суд вважає за необхідне змінити на особисте зобов`язання з покладенням на нього зобов`язання на цей період не відлучатися з Броварського району Київської області без дозволу суду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 , визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки, у період якого зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Міру запобіжного заходу, засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, - тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - замінити на особисте зобов`язання, та зобов`язати його на цей період не відлучатися з Броварського району Київської області без дозволу суду, негайно звільнивши його з під варти в залі суду після проголошення вироку.
Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави документально підтверджені витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 12-4/1015
від 30 серпня 2017 року в розмірі 263 (двісті шістдесят три) грн.88 коп.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1