Справа № 520/6958/17
Провадження № 1-кп/520/536/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.01.2018 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в місті Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001332 від 12 квітня 2017 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Одесі, громадянина України, українця, працюючого оператором АЗС № 15/002 ПАТ «Укрнафта», не одруженого, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

за участю сторін провадження: прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
12 квітня 2017 року ОСОБА_3 , приблизно о 20 годині 55 хвилин, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, знаходячись біля магазину «Антошка», що розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Філатова, буд.5/2, побачив перед собою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в руках якої знаходився планшет марки «Samsung Galaxy Tab A6» (IMEI: НОМЕР_1 ), з сім-картою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» з номером ( НОМЕР_2 ), після чого у них виник злочинний намір на відкрите викрадення вказаного планшету.

Надалі, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення планшету ОСОБА_6 , ОСОБА_3 разом з невстановленою особою, умисно, за попередньою змовою, із корисливих мотивів, підійшли зі спини до останньої, де ОСОБА_3 , застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, з метою обмеження її рухів і утримання на місці події, схопив за шию та почав душити.

В той час, невстановлена слідством особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , контролювала обстановку на місці вчинення злочину та забезпечувала прикриття від сторонніх осіб.

ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний намір спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_6 , шляхом ривку відкрито викрав планшет марки «Samsung Galaxy Tab A6» (IMEI: НОМЕР_1 ), з сім-картою мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» з номером ( НОМЕР_2 ) та передав його невстановленій слідством особі.

Після чого, ОСОБА_3 разом з невстановленою особою, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, тим самим заподіявши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 9700 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що він прийшов додому після роботи, спав, потім проснувся біля 8-ої години та пішов гуляти з собакою. Гуляв він десь 20-30 хвилин, потім повернулися додому, так як вранці йому потрібно було йти на роботу. З потерпілою він дійсно спілкувався на сайті «Вконтакті». Свідків він бачить вперше.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд оцінює критично, так як вони спростовуються показаннями потерпілої, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та документальними доказами кримінального провадження, які були досліджені судом під час судового слідства, та якими підтверджується вина обвинуваченого в пред`явленому йому обвинуваченні.

Так, показаннями потерпілої ОСОБА_6 доведено, що 12 квітня 2017 року вона та її подруга повертались додому та йшли повз магазин «Антошка» зі сторони вулиці Толбухіна. На стоянці вони побачили 2х хлопців які пішли попереду них, однак згодом хлопці з`явились позаду них. Один з хлопців підбіг, вихватив її планшет, інший схопивши її за горло, почав душити. Обвинувачений вихватив планшет та передав його своєму другу. Вона намагалась наздогнати хлопця, якому передав планшет обвинувачений, але не змогла. Оговорювати обвинуваченого вона не має причин. Все це відбувалось біля 21:00 години вечора. Їі подруга, ОСОБА_9 запам`ятала зовнішність обвинуваченого. Останній написав їй у соціальній мережі «Вконтакті», що він поліцейський та повідомив, що йому необхідні документи та коробка від планшету для пошуку планшету і його повернення. Вона повідомила, що вже надала поліції усі необхідні документи, а згодом повідомила поліції про бесіду з ОСОБА_3 у соціальній мережі, на що їй сказали, що це не їх співробітник. Після цього вона сама продовжила бесіду з так би мовити «працівником поліції» у соціальній мережі. Обвинувачений повідомив номер телефону та описав ситуацію яка відбулась з нею, хоча деталей не знав ніхто окрім слідчого.

Також потерпіла додала, що планшет вона тримала у правій руці. Обвинувачений спочатку вирвав планшет, вона схопила його за куртку, тоді вже хлопець схопив її за горло. Обвинувачений стояв перед нею, та трохи лівіше. Якою рукою вона тримала ОСОБА_10 , вона не пам`ятає. У одного з нападників на обличчі була балаклава. У переписці обвинувачений пропонував зустрітись, передати йому коробку від планшета та прогулятись. У соціальній мережі вона виставила на своїй сторінці запис про те, що з нею сталось, але без подробиць, через пів години вона усе видалила.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що її дійсне прізвище ОСОБА_11 , раніше, при допиті слідчим, вона вказувала своє прізвище як « ОСОБА_12 », у зв`язку із тим, що на той час збиралась змінити прізвище. Протокол допиту у слідчого вона підписувала саме як « ОСОБА_12 ». Приблизно 13.04.2017 року вони разом з потерпілою ОСОБА_13 проходили біля магазину «Сільпо». Повз них пройшли два хлопці. В один момент вона помітила, що ОСОБА_6 була вже позаду неї. ОСОБА_14 тримали два хлопці, забирали планшет. Це було біля 10-ої години вечора, вже було темно. Вона була за 2 метри від події, та запам`ятала обличчя обвинувачених. Обвинувачений дійсно один із нападаючих хлопців. Другий хлопець намагався відштовхнути ОСОБА_6 . Планшет дійсно спочатку був у обвинуваченого після цього у іншого хлопця.

Також, свідок добавила, що ОСОБА_6 не розповідала їй про переписку з обвинуваченим. В той день, з потерпілою вона зустрілась о 17:00 годині, вони були на вул.Корольова. На вулиці 25-ої Чапаївської дивізії вони не були. На скільки вона пам`ятає, душив потерпілу другий хлопець. Там був молодий хлопець, який підбіг до них та запитав, що трапилось. У одного з нападаючих була темно-синя куртка, сині штани, під ними були білі штани. Інший нападаючий був у червоній куртці. У одного з нападаючих була балаклава. Вона побачила форму обличчя та може впізнати людину за формою обличчя. Вона стояла на місці та почала викликати поліцію, а ОСОБА_15 намагалась наздогнати хлопців. У райвідділку їх направили до слідчого, але допитували їх у різних кабінетах.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що в середині квітня 2017 року він йшов по вулиці Академіка Філатова, де побачив, як два молодих хлопці забрали щось у дівчини та розбіглись у різні сторони. Його заняття закінчуються о 5-ій - 6-тій годині вечора, але час нападу він не пам`ятає. Хлопці підбігли, щось забрали у дівчини та розбіглись. Все було дуже швидко, а він був за 25-30 метрів від місця події, та не може сказати які саме дії робив ОСОБА_3 . Потерпіла була з подругою. Серед інших при впізнанні осіб він дійсно впізнав ОСОБА_3 .

Відповідаючи на питання учасників судового провадження свідок додав, що подія була біля магазину «Антошка». Це був вечірній час, освітлення не було, та що саме забрали у потерпілої він не бачив. Дівчина кричала. Хлопці що напали на дівчину розбіглись у різні сторонни, але куди вони побігли він не бачив. Він не бачив щоб до потерпілої ззастосовувалось насилля. В одного з нападаючих хлопців була куртка, кросівки, речі другого нападаючого він не пам`ятає. Балаклава була на другому нападаючому. Першого він впізнав. Наскільки він пам`ятає, на обвинуваченому не було балаклави. Нападника у балаклаві він не бачив. Що було після нападу він не бачив.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що про кримінальне провадження йому відомо лише зі слів ОСОБА_3 . Останній казав, що того примусили підписати папери, били. Він не пам`ятає а ні дати, а ні часу, коли обвинувачений просив його сказати, що той ( ОСОБА_10 ) був у нього. Час та дату обвинувачений йому не повідомив. Він дивився свою камеру відеоспостереження за останні дні, але ОСОБА_3 на відео не було.

Покази ОСОБА_16 свідчать про те, що обвинувачений на стадії досудового розслідування намагався забезпечити собі алібі, однак ОСОБА_16 переглянувши відео з камер спостереження, фактично ОСОБА_3 відмовив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив, що йому відомо, про те, що ОСОБА_3 намагався забрати планшет у дівчини. 12 квітня 2017 року він бачив ОСОБА_3 . Він (свідок) йшов дивитись футбол, бачив ОСОБА_3 біля 21:00 години. З останнім була жінка, яку він не знає. Ця жінка зараз перебуває у залі, це ОСОБА_18 . ОСОБА_3 та ця жінка були з собаками. Вони привітались та він пішов далі. Мешкає він по АДРЕСА_2 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показала, що вона бачила обвинуваченого 12 квітня 2017 року, але час вона не пам`ятає, це було близько о 20:20-20:40 годин. Вона вийшла на вулицю, збиралась до магазину, зустріла ОСОБА_18 , пізніше вийшов ОСОБА_3 з яким ОСОБА_18 пішла вигулювати собак. Вона дізналась від слідчого що саме сталось. Також свідок додала, що перед тим, як вона пішла до магазину, вона гуляла з собакою, тому пам`ятає час.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила, що з обвинуваченим вони періодично вигулюють собак. Вони виходять майже одночасно, гуляють біля 30-40 хвилин, спілкуються. 12 квітня 2017 року вона вийшла на двір біля 20 години 20 хвилин, зустріла ОСОБА_19 , та почала розмову з нею. Трохи пізніше вийшов ОСОБА_3 з яким вони пішли далі гуляти. Гуляли десь 40-50 хвилин. Після цього вони зайшли до будинку та поїхали на ліфті кожен на свій поверх. Мати обвинуваченого розповіла їй про кримінальне правопорушення, саме тоді вона повідомила матері ОСОБА_3 , що хлопець не міг це скоїти, через те, що вони були разом. Слідчий брала у неї покази, але слідчий записувала інше, постійно ходила-виходила, змінювала щось.

Також свідок додала, що ОСОБА_3 дійсно вийшов з під`їзду біля 20 години 20 хвилин. Вона закінчила розмову з ОСОБА_20 та пішла з ОСОБА_3 вигулювати собак. Гуляли вони до 21:00 години. Під час прогулянки останній нікуди не відходив. Ярослав дуже добрий хлопець, не агресивний, не конфліктний, вона думала що тому взагалі 16 років. ОСОБА_3 шукав собі дівчину, а з потерпілою той переписувався декілька разів в інтернеті, але вона (потерпіла) не приходила на побачення, куди ОСОБА_21 ту запрошував. Вона не пам`ятає хто попросив її дати покази. Їй відомо, що обвинувачений кликав потерпілу в кіно, на побачення, і все. Вона бачила цю дівчинку, остання доросло виглядає на фото. ОСОБА_3 їй не показував фото дівчини.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показала, що їй відомо про те, що на площі Толбухіна біла магазину «Антошка» у дівчини забрали планшет десь біля 21:50 години 12 квітня 2017 року. У цей день вона була у своєї подруги ОСОБА_23 вдома. Вона була у неї з 6-ої години вечора до 10-ої години. ОСОБА_3 був дома коли вона прийшла, він спав до 7-ої години, потім прокинувся вийшов до них з ОСОБА_24 , привітався та повернувся до себе в кімнату. На початку 9-ої години вечора ОСОБА_3 пішов гуляти з собакою, та повернувся на початку 10-ої години.

Крім того, свідок додала, що про те, що у дівчини забрали планшет їй розповіли вже після того, як ОСОБА_3 затримали. Їй також відомо, що обвинувачений познайомився з потерпілою в соціальній мережі, хотів допомогти останній. На її думку, ОСОБА_21 нічого не робив, так як мав не багато часу.

Відповідаючи на питання свідок уточнила, що дійсно вона була у ОСОБА_24 з 18:00 години до 21:45 години в той день. ОСОБА_3 прокинувся о 19:00 годині. Десь о 20:10-20:15 годині він пішов гуляти з собакою, повернувся він за годину, приблизно о 21:15 годині. Вона часто переглядала телефон, тому слідкувала за часом.

Показам свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_22 суд дає критичну оцінку, так як вказані свідки є друзями членів сім`ї обвинуваченого, або знайомими обвинуваченого та можуть намагатися допомогти обвинуваченому уникнути покарання.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні показав, що він не пам`ятає дату, коли йому зателефонував обвинувачений та повідомив, що знаходиться в Київському райвідділку, що того там били, тому що в когось вкрали планшет і бажають зробити останнього винним. Пізніше йому розповіли, що сталось. За час скільки він знає обвинуваченого, він не може сказати, що ОСОБА_3 міг таке зробити. Скоріше того могли скривдити. Йому відомі обставини справи лише зі слів слідчого та обвинуваченого. Він сам нічого не бачив. Обвинувачений дійсно подзвонив йому з райвідділу поліції, але він був на нічній зміні, саме тому не міг поїхати та допомогти ОСОБА_3 .. Пізніше він спілкувався з ОСОБА_3 по телефону, щодо зустрічі з обвинуваченим, то цього він не пам`ятає.

Свідок додав, що ОСОБА_3 дійсно повідомив йому що того ( ОСОБА_3 ) побили, погрожували елекрошокером, та у райвідділку людина має можливість зателефонувати. Він повідомив ОСОБА_3 , що необхідно робити у таких випадках, куди звертатись, номери телефонів «горячих» ліній. ОСОБА_26 пояснив йому, що у дівчини вкрали планшет, та просив допомогти знайти планшет. Він не пам`ятає коли саме ОСОБА_3 йому телефонував та просив про допомогу. Перший раз той зателефонував та повідомив, що перебуває в райвідділку, через декілька днів ОСОБА_3 знову зателефонував і посив знайти планшет.

Також, показам свідка ОСОБА_25 в тій частині, що обвинуваченому в поліції погрожували електрошокером та побили, суд дає критичну оцінку, так як, будучи діючим працівником поліції, при повідомленні ОСОБА_3 про вчиняємий відносно того злочин, ОСОБА_25 не здійснив жодних дій щодо повідомлення про злочин, або дій, направлених на запобігання неправомірних дій відносно ОСОБА_3 , як повинен був вчинити працівник поліції.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12 квітня 2017 року потерпіла просить притягнути до відповідальності особу, яка відкрито заволоділа її майном саме 12.04.2017 року біля 21:00 години за адресою: АДРЕСА_3 біля магазину «Антошка» (а.с.88-89).

Протоколом огляду предмета від 22.04.2017 року та фото-таблицею до нього доведено факт переписки обвинуваченого з потерпілою про обставини, за яких обвинувачений намагався отримати від потерпілої коробку від викраденого планшету, представившись працівником поліції (а.с.96-102).

Відповідно до постанови слідчого від 22.04.2017 року речовими доказами по справі визнано мобільний телефон Lenovo A916, виданий потерпілою (а.с.103-104).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання з фото-таблицею від 25 квітня 2017 року доведено, що в ході впізнання потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_3 як особу, яка 12.04.2017 року біля магазина «Антошка» відкрито викрала її майно (а.с.107-112).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання з фото-таблицею від 25 квітня 2017 року доведено, що в ході впізнання свідок ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_3 як особу, яку він бачив 12.04.2017 року по вул.Академіка Філатова в момент коли ця особа відкрито заволоділа майном дівчини (а.с.113-118).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання з фото-таблицею від 25 квітня 2017 року доведено, що в ході впізнання свідок ОСОБА_27 впізнала ОСОБА_3 як особу, яку бачила 12.04.2017 року біля магазину «Антошка» в той час, коли ця особа відкрито заволоділа майном її подруги (а.с.119-114).

Протоколи огляду предметів відповідно до яких було оглянуто файли в якіх містяться дані про вхідні/вихідні дзвінки абонентів за номерами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та НОМЕР_2 доказової бази не містять (а.с.128-139).

Суд не може визнати допустимим доказом заяву ОСОБА_3 від 23.04.2017 року № 8631, так як вважає, що таку заяву було отримано органом досудового розслідування з порушенням права на захист

Даючи юридичну оцінку всебічно, повно та неупереджено дослідженим в судовому засіданні доказам, суд вважає, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіжу), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та обвинувачений дійсно винен в інкримінуємому йому кримінальному правопорушенні. Невизнання своєї вини обвинуваченим суд оцінює як вибраний ним спосіб свого захисту та намагання уникнути покарання.

Відповідно до досудової доповіді, підготовленої Київським районним центром пробації, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризику небезпеки для суспільства та для окремих осіб ОСОБА_3 не несе, його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, суспільну небезпеку скоєного, і вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий має постійне місце роботи, за місцем роботи та за місцем мешкання сусідами характеризується з позитивної сторони, враховуючи висновок органу пробації, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходив з положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат в кримінальному провадженні не має.

Керуючись ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України , суд,-

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним за ч.2 ст.186 КК України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши останнього в залі суду негайно.

Речовий доказ мобільний телефон Lenovo A916, після набрання вироку законної сили залишити законному власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1