Справа № 405/46/18
УХВАЛА
12 березня 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката потерпілого: ОСОБА_4

адвоката: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0012959 від 20.11.2017року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ухвали Ленінського райсуду м. Кіровограда від 16 січня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено термін перебування під вартою на строк шістдесят днів до 16 березня 2018 року.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, оскільки такий термін спливає 16.03. 2018 року.

Прокурор в судовому засіданні зазначила про необхідність продовження терміну перебування обвинуваченого під вартою, оскільки ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, вчинив корисливий злочин у період іспитового строку, що вказує на схильність до вчинення злочинів та є ризиком вчинення іншого кримінального правопорушення. При цьому, прокурором зазначено, що відносно обвинуваченого існують інші кримінальні провадження, які перебувають на розгляді в суді. Наведені обставини, на думку прокурора, є ризиками кримінального провадження, які є достатніми для продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Адвокат потерпілого підтримав позицію прокурора.

Адвокат обвинуваченого заперечив проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, зазначивши, що прокурором не доведено ризиків кримінального провадження. Крім цього, адвокатом зазначено, що обвинувачений має постійне місце проживання, а та обставина, що обвинувачений раніше судимий не може бути підставою для тримання його під вартою. За таких обставин, просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав доводи адвоката.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Заслухавши доводи прокурора, думку адвоката потерпілого, обвинуваченого та його адвоката, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенніпитання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 суд бере до уваги вимоги Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини.

Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»). Крім цього, судом враховано обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме особу обвинуваченого та те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення в період іспитового строку, що вказує на схильність до вчинення злочинів та є ризиком вчинити інше кримінальне правопорушення. Також суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений до затримання не працював, не одружений, не має постійного місця реєстрації та міцних сталих соціальних зв`язків, що є ризиком переховуватися від суду. Крім цього, судом взято до уваги, те що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин із застосуванням насильства до потерпілого та відносно нього є інші кримінальні провадження, які перебувають на розгляді в суді.

За таких обставин суд прийшов до переконання про наявність ризиків кримінального провадження, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватися від суду та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховуючи зазначене, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам кримінального провадження, передбачених статтею 177 КПК України.
З метою виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 10 травня 2018 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів до 10 травня 2018 року.
Копію ухвали для вручення обвинуваченому направити до ДУ «Кіровоградська установа виконання покарань» (№14).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1