У Х В А Л А
іменем України
07 лютого 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:
головуючий суддя ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання заступника начальника Зміївського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в :
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 21 січня 2015 року ОСОБА_5 визнаний винним у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України, йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки; в силу ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з випробуванням на 3 (три) роки.

Заступник начальника Зміївського районного відділу з питань пробації ОСОБА_4 звернулася з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням строку випробування.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала подання та вважала за можливе його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій просив звільнити його від покарання у зв`язку із закінченням строку випробування та розглянути справу за його відсутністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання представника органу пробації та засудженого не перешкоджає проведенню судового розгляду подання.

Ознайомившись з поданням та матеріалами особової справи ОСОБА_5 , вислухавши думку прокурора, суд дійшов наступного:

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного покарання.

Згідно п. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються: 1) особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання.

За змістом ст. ст. 78, 89 КК України, скасування випробування та направлення засудженого для відбування призначеного вироком покарання можливе лише в період іспитового строку.

У розглядуваному випадку іспитовий строк закінчився 21.01.2018 року, що виключає можливість вирішення питання щодо направлення ОСОБА_5 для відбування покарання.

З подання та матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 протягом строку випробування не вчинив нового злочину, характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності не притягувався, покладені на нього обов`язки виконував, кримінального правопорушення протягом іспитового строку не скоїв, виховує малолітню дитину.

За таких обставин, подання про звільнення ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням строку випробування підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, п. 9 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Подання заступника начальника Зміївського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про звільнення від покарання ОСОБА_5 - задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 21 січня 2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України, у виді обмеження волі на строк 2 роки, від якого він був звільнений в силу ст. 75 КК України з випробуванням на 3 роки.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: