Провадження № 1-кп/756/1016/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 року м.Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ширівці, Хотинського району, Чернівецької області, українця, громадянина України, раніше не судимого, який має середню технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_10 , 07.07.2017 приблизно о 12 годині 51 хвилині, керуючи технічно справним автомобілем "Skania", д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Сгопе», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині вулиці Полярної зі сторони вулиці Рокосовського, в напрямку площі Т.Шевченка, наближаючись до регульованого світлофорними об`єктами перехрестя з вул. Автозаводською в м. Києві проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не зупинився на дозволяючий зелений сигнал світлофору для пішоходів перед пішохідним переходом, при виникненні небезпеки для руху, в той час коли по регульованому пішохідному переході на зелений сигнал світлофора для пішоходів проїзну частину вулиці Полярної в м. Києві переходила пішохід ОСОБА_9 , яка рухалася справа наліво відносно руху вищевказаного автомобіля, та яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля, а продовжив рух далі, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 .

В результаті даної дорожньо-транспортної події ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, де ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Пішоходу ОСОБА_11 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синців та множинних крововиливів в м`які тканини, місцями з їх розміжченням та відшаруванням від шкіри та формуванням карманів, заповнених кров`ю - в ділянці лівої половини тіла, в поєднанні з закритими багатоосколковими переломами лівої стегнової кістки у верхній її третині та лівої променевої кістки в нижній її третині; малокрів`я внутрішніх органів, плями Мінакова, травматичний шок ІІ-ІІІ ступеня; рвана рана лівої кисті.

Обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні вину визнав повністю, та дав суду показання, аналогічні описовій частині вироку, зокрема,що він 07.07.2017 приблизно, керуючи автомобілем "Skania", рухався по проїзній частині вулиці Полярної зі сторони вулиці Рокосовського, в напрямку площі Т.Шевченка, наближаючись до регульованого світлофорними об`єктами перехрестя з вул. Автозаводською в м. Києві проявив неуважність та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка переходила проїзну частину на зелений сигнал світлофора. У скоєному щиро кається.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 визнав частково, пояснив,що він не має таких коштів, які просять з нього стягнути потерпілі, що він відшкодував їм витрати на поховання.

Потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що ОСОБА_9 була його матір`ю, про обставини події йому не відомо. В зв`язку зі смертю матері він відчував моральні страждання і в якості їх відшкодування просив стягнути з обвинуваченого 35000 грн. та судові витрати.

Потерпіла ОСОБА_8 дала суду показання аналогічні показанням потерпілого ОСОБА_9 .

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду у частині фактичних обставин скоєного правопорушення та формулювання обвинуваченя і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з"ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст тих обставин, які він не оспорює, чи є добровільною та істинною його позиція, а також роз"яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, вони будуть позбавлені права оскаржити обставини, які не оспорювалися, в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доказана, його дії слід кваліфікувати за ст. 286 ч.2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, а також відомості які характеризують його особу: раніше не судимий, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 суд вважає щире розкаяння у скоєному, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставин які обтяжують покарання ОСОБА_10 суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що злочин було скоєно з необережності, що потерпілі не наполягали на призначені суворого покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, у разі призначення покарання у вигляді позбавлення волі, але зі звільненням від відбуття цього покарання з випробуванням, відповідно до ст.ст.75,76 КК України.
Враховуючи обставини справи, що обвинувачений скоїв злочин внаслідок грубого порушення Правил дорожнього руху України, суд вважає, що його поведінка на автошляху не є безпечною для оточуючих і тому вважає за доцільне призначити йому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

В судовому засіданні ОСОБА_10 звернувся суду з заявою про застосування до нього амністії, оскільки він має на утриманні неповнолітню дитину.
Пунктом «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено можливість звільнення від відбування покарання засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_10 є батьком ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Обмежень щодо застосування відносно ОСОБА_10 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.8 Закону України Про амністію у 2016 році, судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась, відомості про те, що обвинувачений скоїв злочин у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння у справі відсутні.
За таких обставин суд вважає, що на ОСОБА_10 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», тому його слід звільнити від відбування призначеного судом покарання.
Розглядаючи цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 суд важає, що вони підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, оскільки обвинувачений керував транспортним засобом, за участю якого було скоєно дорожньо-транспортна пригода, то він як винна особа повинен відшкодовувати моральну шкоду потерпілим.
Разом з цим, суд вважає, що зазначена потерпілими сума моральної шкоди є явно завищеною, такою, що не відповідає характеру правопорушення, їх реальним стражданням.
Виходячи з принципів розумності, справедливості та співмірності, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на корить потерпілих у якості компенсації за спричинену моральну шкоду сумму розмірі 100 000 гривень на кожного потерпілого.
Судові витрати по справі за проведення експертизи слід стягнути з ОСОБА_10 у сумі 1731,80 гривень на користь держави.

Також, слід стягнути з ОСОБА_10 на користь потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_13 понесені ними витрати по сптаті судового збору відповідно до розміру задоволених позовних вимог по 1000 грн. на кожного потерпілого.

Речові докази суду не надавались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначити йому за цим Законом покарання у вигляді у вигляді 5 років позбавлення волі та позбавлення права керування транспортними засобами на три роки.

Відповідно до ст.ст. 75,76 КК Українизвільнити ОСОБА_10 від основного призначеного покарання з іспитовим строком на три роки та покласти на нього на цей період такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_14 в якості відшкодування моральної шкоди сто тисяч гривень, а в іншій частині позову відмовити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_13 в якості відшкодування моральної шкоди сто тисяч гривен, а в іншій частині позову відмовити.

Судові витрати по справі за проведення експертизи стягнути з ОСОБА_10 у сумі 1731,80 гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь на користь ОСОБА_13 в якості відшкодування понесених ним витрат по оплаті судового збору 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь на користь ОСОБА_14 в якості відшкодування понесених нею витрат по оплаті судового збору 1000 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Головуючий ОСОБА_1