Справа №582/1118/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/282/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 582/1118/17 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Недригайлівського районного суду Сумської області від 21 листопада 2017 року, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Сумської області, Буринського району, с. Черепівка та мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий

визнаний винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, оскільки судом було ухвалено незаконне і не вмотивоване рішення, призначене покарання є явно не справедливим і суворим, а визначений порядок дослідження доказів за ч.3 ст.349 КПК України порушив права обвинуваченого на захист. Крім того, суд не з`ясував позицію обвинуваченого стосовно скороченого порядку дослідження доказів.

За вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 21.11.2017 ОСОБА_9 визнаний винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 і ч.3 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_9 20.08.2017 близько 13 год. 00 хв. проник з метою викрадення грошових коштів ОСОБА_12 до будинку по АДРЕСА_2 , однак не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як не знайшов у приміщенні грошові кошти та був затриманий чоловіком доньки власниці житла.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи захисника ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати вирок суду та призначити новий судовий розгляд, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення вироку суду без змін, а апеляційної скарги захисника без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а згідно приписів ч.2 ст.394 цього Кодексу судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обсяг доказів, які були предметом дослідження при розгляді був обмежений судом першої інстанції у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, оскільки було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, і учасники судового провадження, в тому числі і безпосередньо сам обвинувачений ОСОБА_9 , проти цього не заперечували.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що зміст ч.3 ст.349 КПК України, йому був роз`яснений судом першої інстанції, як і було роз`яснено право мати захисника, пам`ятка про права та обов`язки йому також була вручена, а тому доводи апеляційної скарги захисника про обмеження права обвинуваченого на захист є необгрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника та обвинуваченого про суворість призначеного покарання, то колегія суддів також не може прийняти їх до уваги, оскільки суд першої інстанції в цілому дотримався принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до вимог ст.ст.65, 66 і 68 КК України врахував як ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу винуватого, так і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також всі інші вимоги, з якими кримінальний закон пов`язує визначення виду і розміру покарання, вмотивувавши своє рішення з цього приводу належним чином.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, на думку колегії суддів, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також визначене в мінімальному розмірі, встановленому ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого, а тому колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі апеляційної скарги захисника та виключити з мотивувальної частини вироку вказівку суду першої інстанції щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, що обтяжують покарання, а саме вчинення злочину щодо особи похилого віку та рецидиву злочину.

Зокрема, вчинення злочину щодо особи похилого віку буде відсутнє, оскільки обвинуваченим було вчинено діяння, предметом злочинного посягання якого було виключно приватне майно особи, а не сама особа, її життя чи здоров`я.

Рецидив злочину, тобто вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин (ст.34 КК), також буде відсутній, оскільки у відповідності до ч.4 ст.67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 був раніше засуджений 23.03.2011 за вироком Недригайлівського районного суду Сумської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Будь-які дані про те, що останній засуджувався раніше за вчинення інших злочинів, в матеріалах кримінального провадження відсутні, а така кваліфікуюча ознака як повторність була врахована судом першої інстанції при юридичній кваліфікації дій ОСОБА_9 за ч.3 ст.15 і ч.3 ст.185 КК України.

Разом з тим, враховуючи тяжкість злочину, фактичні обставини та характер його вчинення, позицію потерпілої, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують покарання у їх сукупності, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, колегія суддів приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_9 без реального відбування призначеного судом першої інстанції покарання.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду, застосувати до ОСОБА_9 положення ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на два роки, задовольнивши таким чином частково апеляційну скаргу захисника.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Недригайлівського районного суду Сумської області від 21 листопада 2017 року відносно ОСОБА_13 змінити.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_14 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_14 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку суду першої інстанції про наявність обставин, що обтяжують покарання.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4