Справа № 369/3759/18
Провадження №1-кс/369/1103/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
встановив:
Слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_10 звернувся до суду із даним клопотанням, яке мотивував тим що 08.02.2018 року о 18:02 год. водій ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «RENAULT LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, по вул. Шевченка зі сторони смт. Чабани у напрямку центра с. Хотів вул. Б. Хмельницького.
Рухаючись у вказаному напрямку поблизу будинку №85, що по вул. Шевченка с. Хотів, водій ОСОБА_9 , проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та не вжив заходів щодо безпечності свого руху для інших учасників дорожнього руху, перевищуючи дозволену швидкість, змінив напрямок руху виїхавши за межі проїжджої частини, а саме на праве узбіччя відносно напрямку свого руху, де скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які рухалися у попутному напрямку по узбіччю.
Згідно висновку судово-медичного експерта №88 смерть ОСОБА_11 наступила внаслідок поєднаної відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломом склепіння черепа, крововиливами під оболонку, в речовину та шлуночки головного мозку, та відкритих переломів кісток правої гомілки.
Згідно висновку судово-медичного експерта №39/Д ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми: закрита травма грудини, перелом 5-9 ребер справа зі зміщенням відламків, розриви легень, двобічний гемопневмоторакс, закрита травма живота, розриви селезінки та печінки, внутнішньо-черевна кровотеча, крововиливи в брижу тонкої кишки; закриті переломи лівої гомілки (уламковий перелом лівої велико-гомілкової кістки в середній третині зі зміщенням відламків і в дистальній третині без зміщення відламків, уламковий перелом дистального кінця діафізу та головки лівої малогомілкової кістки зі зміщенням відламків); переломи правої лонної та сідничної кісток зі зміщенням відламків. Закрита травма живота (розриви селезінки та печінки, внутрішньо-черевна кровотеча, крововиливи в брижу тонкої кишки) відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_9 грубо порушив вимоги п.п.: 1.5 (Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); 2.3 «б» (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі); 2.9. Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 10.1 (Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху); 12.2 (У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги) 12.4. (У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зі змінами від 10.11.2017 року №883.
Порушення водієм ОСОБА_9 вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 12.2, 12.4 Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.
У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області, громадянин України, освіта вища, одружений, працює заправником у ТОВ «Квізаліс», раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
09.02.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області ухвалив підозрюваному ОСОБА_9 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у «Київському слідчому ізоляторі».
29.03.2018 року ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.
29.03.2018 слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 за дорученням прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 потерпілим ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , їхнім представникам, підозрюваному ОСОБА_9 , його захиснику ОСОБА_7 повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000831 від 08.02.2018 року, та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Станом на 02.04.2018 року підозрюваний ОСОБА_9 ознайомився лише з 1 по 25 аркуш кримінального провадження, матеріали якого містяться в одному томі на 226 аркушах, відмовляючись від подальшого ознайомлення 29.03.2018 та 02.04.2018 мотивуючи поганим самопочуттям, та 30.03.2018 року у зв`язку з неприбуттям захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 для участі у ознайомленні з матеріалами підозрюваного ОСОБА_9 .
Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:
-протоколом огляду місця події від 08.02.2018;
-схемою та фототаблицею до протоколу огляду місця ДТП;
-речовими доказами автомобілем «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з характерними для ДТП пошкодженнями передньої частини автомобіля;
-протоколом огляду речей і документів (перегляду відеозапису, вилученого під час огляду місця ДТП 08.02.2018 разом з додатками - фототаблицею);
-протоколом затримання підозрюваного в порядку ст. 208 КПК України та іншими доказами у своїм сукупності;
-висновками судово-медичних експертиз №88 та №39/Д;
-висновками судових автотехнічних експертиз №12-1/318, 12-1/374, 12-1/368-9/77;
-висновком токсикологічної експертизи №132 від 14.02.2018.
Згідно п. 5 ч. 2. ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
- незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).
Вважає, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_9 .
Так, вважає, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу, ОСОБА_9 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.
Крім того, санкція статті, в якій він підозрюється передбачає покарання у вид і позбавлення волі на строк від 3 до 8 років позбавлення волі.
Підозрюваний, усвідомлюючи суворість можливого покарання, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого суворого покарання.
Крім того, враховуючи обставини вчиненого злочину, ОСОБА_9 зможе незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, в тому числі з метою зміни ними своїх показів або неявки до суду.
Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_9 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_9 буде перешкоджати кримінальному провадженню, і такими своїми діями перешкоджати розгляду справи в розумні строки.
Відповідно ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 219 «Строки досудового розслідування» строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
Таким чином, на даний час для виконання вимог ст. 290 КПК України є необхідність у продовженні строку тримання під вартою.
Слідчий у своєму клопотання просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000831 від 08.02.2018 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хотів, Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого заправником у ТОВ «Квізаліс», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 у Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України на строк 20 діб.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав.
ОСОБА_9 та його захисники просили змінити запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки ОСОБА_9 відшкодовує моральну та матеріальну шкоду потерпілим. Має позитивні характеризуючі данні.
Потерпіла ОСОБА_4 та представники потерпілих заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили замінити його на інший не пов"язаний з триманням під вартою.
Вислухавши думку сторін, дослідивши документи подані захисником, заслухавши пояснення ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , врахувавши доводи кожного, суд вважає, що клопотання слідчого про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не підлягає задоволенню, а клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт необхідно задовольнити, виходячи з наступного.
Обґрунтовуючи своє клопотання слідчий навів ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою - переховування від органів досудового розслідування та суду, можливий незаконний вплив на свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення. Разом з цим слідчий не виклав та не довів обставини, які б свідчили, що заявлені ним ризики не зменшилися.
На противагу слідчому захисники подали докази тих обставин, які не враховувались судом раніше при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та повинні бути враховані у відповідності до положень ст. 178 КПК.
Так, обґрунтованість підозри та вагомість доказів про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, яке йому інкримінується в певній мірі послаблено тим, що потерпілий відшкодовує матеріальну та моральну шкоду потерпілим, які заперечували щодо продовження строків тримання під вартою.
Міцність соціальних зв`язків обвинуваченого захисник довів належними та допустимими доказами, з яких слідує, що обвинувачений має дружину, місце роботи та постійне місце проживання; на момент обрання запобіжного заходу ОСОБА_9 працював заправником на ТОВ «Квізаліс», де характеризується позитивно, що підтверджено під час судового засідання директором товариства ТОВ "Квізоліс" ОСОБА_14 та депутатом сільської ради ОСОБА_15 .
Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що наразі існують обставини, які вказують на зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК. Слідчим та прокурором не доведено обставин, які б давали достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Крім цього, прокурор жодним доказом не довів наявність інших ризиків та, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання таким ризикам.
Таким чином, суд не знаходить підстав для подальшого тримання обвинуваченого під вартою. А, ризики, що були на час розгляду першочергового клопотання про тримання під вартою, можуть бути усунуті шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, за вищевказаних обставин, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяці. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що до обвинуваченого слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Цей захід суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення кримінального провадження у суді на даному етапі.
Керуючись статтями 177, 178, 181, 194, 199, 309, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України залишити без задоволення.
Змінити підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього за першою вимогою;
2) не залишати місце постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
Звільнити негайно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти з зали суду та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання: АДРЕСА_2 .
Розяснити ОСОБА_9 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали до 25 квітня 2018 року включно.
Виконання ухвали доручити Києво-Святошинському ВП ГУНП в Київській області.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1