г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1127/17
Номер провадження 1-кп/213/27/18
В И Р О К
Іменем України
10 січня 2018 року, Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000372 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянин України, не працює, не одружений, освіта професійно-технічна, раніше неодноразово судимий:

- 15.10.1997 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 140 ч.3, 141 ч.2, 140 ч.2, 193 ч.І, 193 ч.3, 81ч.4, 44, 42 КК України ( в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі, звільнився 23.06.2001 року по відбуттю строку покарання;

- 25.07.2002 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.3, 185 ч.4, 186 ч.2, 187 ч.2, 187 ч.4, 357 ч.3, 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 15.01.2010 року по відбуттю строку покарання;

- 24.09.2010 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 309 ч.1 КК України, з застосуванням ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі умовно, з іспитовим строком на 1 рік;

- 29.09.2011 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 307 ч.2, 315 ч.2, 70 ч. 1 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, з застосуванням ст. 71 КК України частково приєднаний не відбутий строк за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.09.2010 року, та остаточно до відбуття 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 17.02.2017 року по відбуттю строку покарання.

Зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
01.03.2017 року, у вечірній час, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_12 - в кімнаті АДРЕСА_2 , де разом з ними були - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , останні вживали спиртні напої. Під час спілкування, між ОСОБА_10 , та ОСОБА_13 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбулася сварка. В процесі сварки, близько о 21:00 годині 01.03.2017 року, ОСОБА_10 , реалізуючи раптово виниклий намір на заподіяння ОСОБА_13 смерті, за мотивами неприязні до нього, знаходячись біля вхідних дверей до кімнати № НОМЕР_1 в приміщенні загального коридору, розташованого на третьому поверсі гуртожитку, за адресою: АДРЕСА_3 , утримуючи у руці кухонний ніж, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, завдав потерпілому ОСОБА_13 , який стояв звернутим до нього обличчям, одного удару клинком даного ножа в ділянку грудної клітини ліворуч - місце розташування життєво-важливого органу людини - серця. 02.03.2017 року о 00:15 годин, ОСОБА_13 , внаслідок отриманого тілесного ушкодження, в приміщені торакального відділення КЗ "Криворізька міська клінічна лікарня №2" ДОР" помер. В результаті умисних дій ОСОБА_10 , потерпілому ОСОБА_13 , згідно висновків судово-медичної експертизи №394 від 23.03.2017 року та додаткової судово-медичної експертизи трупу № 394/1 від 30.03.2017 року, заподіяне тілесне ушкодження у вигляді: колото-різаної рани по білягрудинній лінії ліворуч в проекції 5-го міжребер`я; від шкірної рани відходить рановий канал довжиною до 10,0 см, який проходить через шкіру, підшкірно-жирову клітковину, м`язи, серцеву сумку, правий шлуночок серця, сліпо затухає на задній стінці лівого шлуночка; розрив серця вхідний канал від правого шлуночка з виходом на задню поверхню лівого шлуночка, яке за своїм характером відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_13 настала в результаті колото-різаної рани груді, яка ускладнилася гострою крововтратою.

Суд виключає з обвинувачення та з обтяжуючих обставин, твердження, що ОСОБА_10 вчинив вказаний злочин в стані алкогольного сп,яніння, оскільки вказане не знайшло підтвердження в судовому засіданні, спростовується Медичним висновком від 02.03.2017р., відповідно до якого у ОСОБА_10 ознак сп,яніння не виявлено (а.с.11 т2).

Обвинувачений ОСОБА_10 під час судового слідства вину не визнавав, поясняв, що 01.03.2017р. ввечері був в гуртожитку по АДРЕСА_3 , де у нього виник конфлікт з ОСОБА_13 . Вони вийшли до приміщення кухні на 3му поверсі, де конфлікт продовжився, ОСОБА_13 наніс йому декілька ударів рукою в обличчя. Після цього ОСОБА_10 повідомив, що йде до себе в кімнату, та спустився на 2й поверх. Після цього він повернувся на 3й поверх та побачив, що ОСОБА_13 лежить на підлозі в коридорі, а поряд з ножем стоїть ОСОБА_14 . Обвинувачений пожалів останнього, повідомиши що провину візьме на себе, та щоб ОСОБА_14 йшов до своєї кімнати. Після цього обвинувачений зажав рукою рану ОСОБА_13 та сидів біля нього. Коли ОСОБА_13 став хрипіти, тоді ОСОБА_10 покликав на допомогу. Його побачили біля ОСОБА_13 та схопили, викликали поліцію. Зазначив, що на досудовому слідстві давав інші покази, та вказував, що це він вбив ОСОБА_13 , тому що його примусили до таких показів працівники поліції, про що він написав заяву до правоохоронних органів.

В судових дебатах обвинувачений зазначив, що вину визнає, що це дійсно він наніс ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 удар ножем, внаслідок якого ОСОБА_13 помер, але цей удар він наніс захищаючись від ОСОБА_13 .

Потерпіла ОСОБА_11 суду пояснила, що ОСОБА_13 доводився їй рідним сином. Зазначила, що ОСОБА_10 вибачення не просив, допомоги не надавав, не розкаюється у вчиненому, тому просила призначити йому максимальне покарання.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що 01.03.2017р. були поминки, та він з ОСОБА_17 , ОСОБА_18 були в кімнаті 67 у гуртожитку по АДРЕСА_3 . У ОСОБА_13 з ОСОБА_10 почався конфлікт через ОСОБА_19 . ОСОБА_17 та ОСОБА_18 виходили на кухню, вони там кричали, поштовхались, він їх розборонив та вони пішли в кімнату. Вігурський сказав, що йде до туалету, повернувся та покликав ОСОБА_13 . Вони вийшли, та пізніше він почув крики ОСОБА_17 «помогите». Вийшли з кімнати. Першими з кімнати виходили: свідок ОСОБА_12 та свідок ОСОБА_15 . Свідок ОСОБА_12 побачив ОСОБА_18 над ОСОБА_17 , ОСОБА_18 кинув ніж в сторону та почав тікати. Свідок ОСОБА_12 з іншими мешканцями схопили ОСОБА_18 та утримували до приїзду поліції.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що 01.03.2017р. він в кімнаті АДРЕСА_2 , з ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , поминали товариша. У ОСОБА_18 виник конфлікт з ОСОБА_17 , вони виходили з кімнати. Пізніше свідок ОСОБА_16 чув крик «помогите», всі вийшли з кімнати, та свідок ОСОБА_16 побачив ОСОБА_17 на підлозі в коридорі, неподалік був ніж, а ОСОБА_18 тримали ОСОБА_20 та ОСОБА_21 в коридорі неподалік від ОСОБА_17 . ОСОБА_13 був в свідомості, казав «за что». Свідок ОСОБА_16 зазначив, що за кілька днів до цього ОСОБА_10 у нього брав кухонний ніж, та на підлозі в коридорі лежав саме цей ніж.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що 01.03.2017р. був в кімнаті 67 у гуртожитку з ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 . ОСОБА_13 звинувачував свідка у крадіжці, а ОСОБА_18 почав його захищати. Свідок ОСОБА_14 пішов до своєї кімнати, в його присутності бійок не було, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 були в кімнаті №67. Пізніше ОСОБА_22 зайшов до нього в кімнату та сказав, щоб ОСОБА_14 пішов та подивився, що ОСОБА_18 зробив з ОСОБА_13 . ОСОБА_14 піднявся та побачив, що ОСОБА_18 тримають ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , бачив пораненого ОСОБА_17 на підлозі.

При додатковому допиті ОСОБА_14 суду пояснив, що не завдавав ОСОБА_13 удару ножем 01.03.2017р., зазначив, що ОСОБА_10 його обмовляє. Пояснив, що 01.03.2017р. після словесного конфлікту між ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , ОСОБА_14 пішов до себе в кімнату, та вийшов звідти лише коли до нього в кімнату прийшли та повідомили, що відбулось з ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_23 пояснив, що 01.03.2017р. спав, почув шум, вийшов з кімнати та побачив ОСОБА_17 на підлозі, також побачив в коридорі лежав ніж невеликий біля стіни, а ОСОБА_18 тримали мешканці гуртожитку. ОСОБА_24 йому сказав, що ОСОБА_18 вдарив ножем ОСОБА_25 .

Свідок ОСОБА_26 пояснив, що 01.03.2017р. на 3 поверсі в гуртожитку по вул. Кармелюка, 3, ввечері чув крики з кухні, пішов туди бачив там ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , які кричали - він попросив їх поводитись тихіше та пішов в свою кімнату. Хвилин через 20, знову почув шум, вийшов в коридор та побачив, що ОСОБА_13 лежить поранений на підлозі, а ОСОБА_10 тримають та б`ють мешканці гуртожитку, ніж не бачив.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що 01.03.2017р. він, ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_27 , були в кімнаті АДРЕСА_2 . ОСОБА_13 виганяв ОСОБА_19 та звинувачував його у крадіжках, а ОСОБА_10 почав захищати ОСОБА_19 та казати, що ОСОБА_13 також колись крав. Між ОСОБА_18 та ОСОБА_17 почався словесний конфлікт. ОСОБА_18 та ОСОБА_17 виходили до кухні з,ясовувати стосунки. Свідок ОСОБА_15 чув звуки бійки. Вони в кімнаті почули крики з коридору, вийшли, свідок ОСОБА_15 виходив одним із перших. На підлозі лежав ОСОБА_17 , та поряд був ОСОБА_10 , який почав одразу тікати. ОСОБА_10 мешканці гуртожитку повалили на підлогу та тримали так до приїзду поліції, не виключає можливості тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 через те, що його тримали мешканці гуртожитку до приїзду поліції. Неподалік від ОСОБА_10 на підлозі свідок ОСОБА_15 бачив ніж. ОСОБА_17 в той час був в свідомості, та пояснив свідку ОСОБА_15 , що ОСОБА_10 вдарив його ножем. Свідок ОСОБА_15 давав ОСОБА_13 свій телефон, та ОСОБА_13 телефонував лікарю ОСОБА_28 .

Свідок ОСОБА_28 пояснив, що 01.03.2017р. йому зателефонував з номера телефона ОСОБА_15 ОСОБА_13 , та розповів, що ОСОБА_29 вдарив його ножем в грудну клітину, ОСОБА_13 питав що йому робити з раною. Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні вказав на ОСОБА_10 , що це ОСОБА_29 про якого йому в телефонній розмові повідомив ОСОБА_13 , свідок ОСОБА_30 впізнав його, оскільки він раніше бачив ОСОБА_10 біля гуртожитку, та на нього свідку ОСОБА_31 вказував ОСОБА_13 , та казав, що у них конфлікт.

Вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України, підтверджується письмовими доказами:

Витягом з ЄРДР №0000372, відповідно до якого до ЄРДР було внесено відомості за ч.1. ст. 121 КК України, вказано 02.03.2017р. з КЗ Криворізька міська лікарня №2 надійшло повідомлення про госпіталізацію постраждалого за адресою АДРЕСА_3 , - ОСОБА_13 з діагнозом проникаюче колото-різане поранення грудної клітки ліворуч; ушкодження серця? (а.с.1 т2). 02.03.2017р. змінено кваліфікацію на ч.1 ст 115 КК України (а.с.24,25 т2).

Протоколом огляду місця події від 01.03.2017р., відповідно до якого оглядалась ділянка місцевості на третьому поверсі по АДРЕСА_3 , на відстані приблизно 2 метра від вхідних дверей на 3й поверх, на підлозі виявлено ніж, на лезі ножа плями бурого кольору, рукоятка ножа приблизно 10см, лезо приблизно 11см. На відстані 1.5м від входу, та 2м. від кімнати 67 на підлозі виявлено плями бурого кольору. Вилучено ніж, змиви слідів на марлевий тампон (а.с.4-7 т2).

Відповідно до карти виїзду Швидкої медичної допомоги від 01.03.2017р. №716, вказано, що ОСОБА_13 , скаржився на гострий біль в грудній клітці, відчуття нестачі повітря, головокружіння, слабкість. Вказано, що травму отримав через удар ножем в грудну клітину. Вказано попередній діагноз: проникаюча колото-різана рана грудної клітини Пневмоторакс зліва, шок, алкогольна інтоксикація (а.с.84-85 т2).

ОСОБА_13 знаходився на стаціонарному лікуванні в торакальному відділенні з 01.03.2017р 22:20годин, діагноз проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва, зі сквозним пораненням лівого желудочка серця. Помер ІНФОРМАЦІЯ_4 о 0:15 годин (а.с.8,97 т2).

Відповідно до Лікарського свідоцтва про смерть №394 від 06.03.2017р. ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 через гостру крововтрату, колото-різана рана груді, вказано: напад з використанням гострого предмету (а.с.12 т2).

Протоколом огляду трупа від 02.03.2017р., відповідно до якого оглядався труп ОСОБА_13 (а.с.89-91 т2)

Висновком експерта №394 від 23.03.2017р., відповідно до якого смерть ОСОБА_13 настала від колото-різаної рани груді, яка ускладнилась крововтратою, рана прижиттєва, виникла задовго до настання смерті у проміжок часу який становить від десятків хвилин до годин. Ушкодження утворилось від дії плоского клинкового предмета, що володіє колюче-ріжучими властивостями та має ширину клинка на протязі поринулої частини близько 13,8мм, гостре лезо і П подібний обушок товщиною приблизно 1мм, занурення клинка відбувалось з невеликим його нахилом відносно поверхні шкіри та з упором на обушок. ОСОБА_13 перебував у середньому ступені алкогольного сп,яніння (а.с.93-96 т2).

02.03.2017р. було затримано ОСОБА_10 за ч.1 ст 115 КК України, вилучено: куртку коричневого кольору зі слідами бурого кольору (а.с.32-33 т2)

Відповідно до висновку експерта №354 від 06.03.2017р., у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження від ударної дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо внаслідок удару (ударів) кулаками, взутими ногами. Легкі тілесні ушкодження , термін виникнення може відповідати 01.03.2017р. (а.с.38-39 т2).

Відповідно постанови від 03.03.2017р. у ОСОБА_10 було відібрано зразки крові та слини (а.с.58,59). Відповідно до висновку експерта №39 від 03.03.2017р. кров ОСОБА_10 належить до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 (а.с.63-64 т2)

Відповідно до висновку експерта №39 від 20.03.2017р. на куртці ОСОБА_10 , вилученій 02.03.2017р., наявності крові не встановлено (а.с.75-79 т2)

Актом судово-медичного дослідження №69 від 06.03.2017р., група крові ОСОБА_13 група крові А з ізогемаглютиніном анти- В за ізосерологічною системою АВ0 (а.с.102,103 т2)

Висновком експерта №50 від 15.03.2017р. кров зі змивів вилучених 01.03.2017р. в ході огляду коридору на 3 поверсі будинку АДРЕСА_3 , не виключена можливість походження крові з марлевої серветки ОСОБА_13 , висловитись про можливість походження крові від ОСОБА_10 виявилось неможливим (а.с.108-113т2)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 22.03.2017р., та дослідженим відеозаписом вказаного слідчого експерименту, який було переглянуто в судовому засіданні, відповідно до яких ОСОБА_10 розказав, що 01.03.2017р. перебував у гуртожитку по АДРЕСА_3 , на 3 поверсі, де у нього виник конфлікт з ОСОБА_13 , вказав візуально в якій кімнаті вони знаходились, вказав, що виходили з ОСОБА_13 на кухню розмовляти, де побились, та ОСОБА_10 повідомив, що йде до своєї кімнати, але не пішов туди, та вичікував неподалік від вхідних дверей на 3й поверх ОСОБА_13 . Вказав візуально де стояв. ОСОБА_10 був з ножем, який завжди носив з собою. Коли ОСОБА_13 підійшов до місця де ховався ОСОБА_10 , останній вдарив його ножем один раз в грудну клітину. Ніж викинув в коридорі. Вказав візуально де наніс удар, де кинув ніж. Коли викидав ніж його побачили з кімнати, наздогнали та тримали до приїзду поліції. На початку слідчого експерименту вказав слідчому, що покази надасть, все покаже, але в подальшому змінить покази (а.с.141-148 т2).

Суд зазначає, що вказане на слідчому експерименті ОСОБА_10 місце нанесення ним удару ножем ОСОБА_13 , місце куди він викинув ніж, узгоджується з протоколами огляду, якими зафіксовано місце розташування ножа, знайденого та вилученого, приєднаного до даної справи в якості речового доказу, та узгоджується із розташуванням тіла ОСОБА_13 , плями бурого кольору, що відповідно висновку експерта є кров,ю ОСОБА_13 .

Висновком експерта №394/1 від 30.03.2017р. відповідно до якого ОСОБА_13 було завдано один удар у вигляді колото-різаної рани; рана прижиттєва, виникла задовго до настання смерті у проміжок часу який становить від десятків хвилин до годин; рана виникла від дії плоского клинкового предмета, що володіє колюче-ріжучими властивостями та має ширину клинка на протязі поринулої частини близько 13,8мм, гостре лезо і П-подібний обушок товщиною близько 1мм. Сила удару була достатньою для спричинення виявленого тілесного ушкодження, треба враховувати рухливість м,яких тканин. Комплекс ушкоджень за своїм характером відноситься до тяжкої ступеня тяжкості за ознакою небезпеки для життя. Комплекс тілесних ушкоджень виник у швидкій послідовності від однократної дії плоского клинкового предмету. Потерпілий міг бути розташований передньою, бічною або задньою поверхнями до нападника, був звернутий передньою поверхнею тіла в бік травмуючої сили, міг знаходитись у вертикальному або близьких до них положеннях. Тілесних ушкоджень, що б могли вказувати на самозахист з боку потерпілого в момент посягання не виявлено. Смерть ОСОБА_13 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 о 00:15годин. Смерть ОСОБА_13 наступила від колото-різаної рани по білягрудинній лінії ліворуч в проекції 5-го міжребер`я; від шкірної рани відходить рановий канал довжиною до 10,0 см, який проходить через шкіру, підшкірно-жирову клітковину, м`язи, серцеву сумку, правий шлуночок серця, сліпо затухає на задній стінці лівого шлуночка; розрив серця вхідний канал від правого шлуночка з виходом на задню поверхню лівого шлуночка, повнокров,я внутрішніх органів, набряк головного мозку та легень. Між виявленими у ОСОБА_13 тілесними ушкодженнями та його смертю є причинно-наслідковий зв,язок. ОСОБА_13 після спричинення йому тілесного ушкодження міг робити самостійні активні дії до настання втрати свідомості. Механізм та спосіб нанесення ушкодження потерпілому, продемонстрований ОСОБА_10 під час слідчого експерименту не суперечить анатомічній локалізації та характеру виявленого тілесного ушкодження на тілі ОСОБА_13 (а.с.170-173 т2)

Висновком експерта №31-МК від 03.04.2017р., відповідно до якого заподіяння рани на клапті шкіри грудної клітини ліворуч, вилученого з трупа ОСОБА_13 , можливе клинком ножа, вилученого 01.03.2017р. (а.с.177-181 т2)

Відповідно до Висновку експерта від 05.04.2017р. №30/4.5-892, ніж, вилучений 01.03.2017р. є ножем господарсько-побутового призначення, а саме кухонним ножем, і до категорії холодної зброї не відноситься (а.с.192-194 т2).

Вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України, підтверджується речовими доказами: Ножем, вилученим 01.03.2017р. в приміщенні коридору 3-го поверху по АДРЕСА_3 , визнаним речовим доказом Постановою від 11.04.2017р. (а.с.6 т3). Висновком експерта №376 від 04.04.2017р. не виключена можливість походження крові на лезі ножа вилученого 01.03.2017р. від ОСОБА_13 . На рукоятці ножа наявність крові не встановлена, клітини з ядрами не знайдені, мікрочастки тканин людини на ножі не знайдені (а.с.117-121 т2).

Свідкам ОСОБА_14 та ОСОБА_16 було пред,явлено для огляду речовий доказ ніж, вилучений 01.03.2017р. в приміщенні коридору 3 поверху по АДРЕСА_3 , тобто з місця вчинення злочину. Свідок ОСОБА_16 пояснив, що це той ніж, який він давав ОСОБА_10 для господарських потреб за декілька днів до вбивства ОСОБА_13 . Свідок ОСОБА_19 впізнав цей ніж, зазначив, що це ніж з їх з ОСОБА_18 кімнати, та саме цей ніж 01.03.2017р. вранці у нього (свідка) забрав ОСОБА_10 .

Суд зазначає, що з урахуванням показань вказаних свідків, з урахуванням того, що свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_12 бачили як ОСОБА_10 тікаючи від них, викидав цей ніж, та з урахуванням висновку експерта, що не виключає можливість заподіяння ушкодження ОСОБА_13 саме цим ножем, - суд вважає доведеним, що цей ніж був у ОСОБА_10 , та ОСОБА_10 саме цим ножем наніс удар ОСОБА_13 .

Змивом на марлевому тампоні, що був зроблений в приміщенні коридору на 3 поверсі біля кімнат 66 та АДРЕСА_2 , зразком марлі, курткою, що визнані речовими доказами Постановою від 31.03.2017р. (а.с.186 т2).

Зразками крові та слини ОСОБА_10 , залишками змивів та витяжки на фрагментах марлі, контроль марлі, визнані речовими доказами Постановою від 11.04.2017р. (а.с.3 т3).

Суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_10 , що даний злочин ним не вчинявся, що ОСОБА_13 вбив ОСОБА_14 , а ОСОБА_10 взяв провину на себе. Суд зазначає, що дана версія обвинуваченого не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, повністю спростовується показаннями свідків, дослідженими доказами.

Суд звертає увагу, що на досудовому слідстві за участю ОСОБА_10 було проведено слідчий експеримент, в ході якого ОСОБА_10 розказував та показував як вчинив даний злочин. З переглянутого відеозапису слідчого експерименту видно, що покази ОСОБА_10 надає добровільно, знає про що розказує та показує, що відбувалось в присутності його захисника.

Твердження обвинуваченого, що покази на досудовому слідстві він надавав під фізичним та психологічним тиском співробітників поліції, про що він звертався до правоохоронних органів (а.с.107 т1) спростовуються наданою Постановою про закриття кримінального провадження від 29.06.2017р., згідно якої в діях працівників поліції не встановлено складу злочину (а.с.140-141т1). Крім того протягом досудового розслідування у обвинуваченого був захисник, та всі слідчі дії проводились із захисником, що також дає підстави сумніватись в наявності тиску на обвинуваченого. Щодо виявлених у обвинуваченого тілесних ушкоджень, - свідки пояснювали, що ОСОБА_10 затримали мешканці гуртожитку та утримували до приїзду поліції, та що тримаючи його могли завдати тілесні ушкодження, що не заперечував обвинувачений.

Суд звертає увагу на неоднозначність та непослідовність пояснень обвинуваченого під час судового слідства, оскільки в суді при наданні пояснень вказував, що він «пожалів» ОСОБА_14 та вирішив взяти провину на себе, але згідно вказаної вище Постанови від 29.06.2017р. видно, що ОСОБА_10 також пояснював, що його вимусили працівники поліції взяти провину за цей злочин, та саме працівники поліції застосовували до нього фізичне насильство. Але в той же час з показів свідків судом встановлено, що ОСОБА_10 після вчиненого злочину затримали мешканці гуртожитку, які утримували його за допомогою фізичної сили до приїзду поліції, та слідчим при затриманні ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження і одразу було призначено судово-медичну експертизу, тобто ушкодження виникли до допиту обвинуваченого, та не підтверджується тиск на нього. Також суд звертає увагу, що при слідчому експерименті обвинувачений з самого початку вказував, що в подальшому буде змінювати покази. Обвинувачений в суді не зміг пояснити чим була викликана його жалість до ОСОБА_14 , який начебто вчинив цей злочин, а обвинувачений його пожалів та взяв провину на себе.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ККнеобхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Правомірним слід вважати застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів незалежно від того, якої тяжкості шкода заподіяна тому, хто посягає, якщо воно здійснене для захисту від нападу озброєної особи або групи осіб. Щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини. Якщо суд визнає, що в діях особи є перевищення меж необхідної оборони, у вироку слід зазначити, в чому саме воно полягає.

Не знайшла свого підтвердження позиція обвинуваченого, що даний злочин було ним вчинено захищаючись, тобто відсутні ознаки необхідної оборони, або перевищення меж необхідної оборони. Відсутнє підтвердження небезпечного посягання з боку ОСОБА_13 , не доведено характеру небезпеки, що начебто загрожувала ОСОБА_10 , навпаки, при слідчому експерименті ОСОБА_10 пояснював, що коли підходив до ОСОБА_17 ніж був прихований, коли підійшов достав та наніс удар, тобто не вказував про небезпеку та оборону, про що не вказував і далі. Також суд враховує стан здоров,я ОСОБА_13 , який зі свідчень потерпілої мав захворювання Дитячий церебральний параліч, та не міг наносити ОСОБА_10 удари.

Тобто видно, що ОСОБА_10 надаючи різні, не послідовні, протирічливі, неправдиві покази - намагався ввести суд в оману та уникнути відповідальності за вчинений злочин. В судових дебатах зазначив, що він вчинив даний злочин захищаючись. Тобто фактично вину за ст. 115 КК України він не визнав.

Європейський суд з прав людини у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суд зазначає, що в судовому засіданні встановлено, та видно з висновку експерта №394/1 від 30.03.2017р., що удар ОСОБА_10 був нанесений ОСОБА_13 в грудну клітину по білягрудинній лінії ліворуч, тобто в ту ділянку де знаходиться серце, та як наслідок удару пошкодив серце, тобто життєво важливий орган, а саме серцеву сумку, правий шлуночок серця, розрив серця вхідний канал від правого шлуночка з виходом на задню поверхню лівого шлуночка, повнокров,я внутрішніх органів, набряк головного мозку та легень.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого «поза розумним сумнівом» знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження за ч.1 ст. 115 КК України, за ознаками: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обговорюючи питання про міру покарання ОСОБА_10 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, те що він скоїв особливо тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем відбування покарання, посередньо характеризується за місцем проживання, після звільнення перебував під адміністративним наглядом; на обліку в лікаря психіатра не перебуває, раніше перебував на обліку у нарколога, знятий з-під нагляду через судимість, осудний, що видно з висновка судово-психіатричного експерта №58 від 23.03.2017 (а.с.156-163 т2), крім того в даному висновку надана характеристика обвинуваченому та його характеризують: запальний, дратівливий, нетерпимий до зауважень. Обвинувачений офіційно не працює, не одружений, дітей не має. Освіта професійно-технічна. Раніше судимий, судимості не зняті та не погашені, даний злочин вчинив менше ніж через місяць після звільнення з місць позбавлення волі. Має місце реєстрації. Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів; у відповідності зі ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено. Суд вважає, що вину обвинувачений не визнав у вчиненні умисного заподіяння смерті потерпілому за ч.1 ст 115 КК України, оскільки вказав, що удар ножем наніс з метою захисту.

Суд вважає відсутні підстави для застосування ст. 69,75 КК України. Суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі. Речові докази: ніж, змиви на марлевих тампонах, зразки марлі, контроль марлі, зразки крові та слини, залишки змивів та витяжки на фрагментах марлі знищити. Цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід слід залишити тримання під вартою, оскільки суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого та призначення міри покарання у вигляді позбавлення волі. Витрати на залучення експерта слід стягнути з обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373-377 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_10 в скоєнні злочину за ч.1 ст 115 КК України та призначити ОСОБА_10 покарання за ч.1 ст 115 КК України 13 років позбавлення волі.

Обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк покарання обчислювати з 10.01.2018р. На підставі ст. 72 ч.5 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_10 час перебування під вартою з 02.03.2017р. по 20.06.2017р. включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та з 21.06.2017р. до 10.01.2018р. з розрахунку один день попереднього ув,язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази: ніж, змиви на марлевих тампонах, зразки марлі, контроль марлі, зразки крові та слини, залишки змивів та витяжки на фрагментах марлі знищити.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 880,40 грн.

Матеріали кримінального провадження № 0000372 залишити в матеріалах даної справи, та вважати 2-м та 3-м томом даної справи.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз,яснюється право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Заявляти клопотання про доставлення до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3