Справа № 457/1067/17
провадження №1-кс/457/232/17
про арешт майна
25 вересня 2017 року м. Трускавець
Слідчий суддя Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
Перевіривши надані матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо кримінального провадження, в межах якого було подано дане клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, -
Частина 2 ст. 172 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Слідчий СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся з заявою, у якій зазначено, що у зв`язку з запобіганням заміни або знищення вказаних документів їх вилучення необхідно провести у стислі строки та є підстави вважати, що існує реальна загроза внесення змін у їхній зміст або знищення в цілому, а тому просить розгляд даного клопотання провести без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі, до яких необхідно надати тимчасовий доступ. Слідчий суддя вважає, що ризик розпорядження або знищення документів реально існує, тому розгляд клопотання слід проводити без виклику особи, у володінні якої знаходяться документи, до яких необхідно надати тимчасовий доступ.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.
Виконання ухвали покласти слідчого СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1