АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/124/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1014/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
У Х В А Л А
10 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 17.02.2017 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 17.02.2017 року відмовлено в задоволенні подання в.о. начальника Харківської виправної колонії №43 та голови спостережної комісії в Індустріальному районі м.Харкова про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шебекіне Бєлгородської області РФ, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше неодноразово судимого:
04.11.1996 року Червонозаводським районим судом м. Харкова з врахуванням ухвали Харківського обласного суду від 03.12.96р. за ч.2 ст. 206, ч.2 ст. 141, ст.42 КК України до 4 років позбавлення волі , звільнився 29.08.1998 р. на підставі ст. 4 Закону України «Про амністію» від 24.07.1998р.
08.04.2002 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 353 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 08.11.2006 року звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 2 місяці 14 днів;
засудженого 30.05.2012 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 08.04.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 09.02.2012 року по 14.06.2012 року, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України, із співвідношення одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі.
В обґрунтування прийнятого рішення, районний суд зазначив, що не вбачає підстав для задоволення подання в.о. начальника Харківської виправної колонії №43 та голови спостережної комісії в Індустріальному районі м. Харкова , оскільки данні про особу засудженого та скоєні злочини, а також поведінка засудженого за весь період відбування покарання не свідчить , що ОСОБА_7 став на шлях виправлення.
Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду, засуджений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 17.02.2017 року, застосувати до нього умовно-дострокове звільнення. В обгрунтування вимог ваказує на не мотивовану відмову районним судом в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення так, як він відбув ? строку покарання, працює на виробництві та має 4 заохоченя адміністрації колонії, а також посилається на стан свого здоров`я, зокрема захворювання на ВІЛ інфекцію 4 клінічної стадії.
Про час та місце розгляду апеляційної скарги учасники провадження повідомлені належним чином , клопотань про безпосередню участь в розгляді апеляційної скарги або про відкладення розгляду не надходило.
Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги ; вивчивши матеріали провадження та особової справи засудженого , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 має 3 непогашених судимості за скоєння тяжких корисливих злочинів зокрема грабежів та розбійних нападів.
Раніше ОСОБА_7 вже звільнявся умовно-достроково, до нього застосовувалась амністія , але знов скоїв аналогічний злочин.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає , що ОСОБА_7 є суспільно небезпечною особою, яка має стійку кримінальну спрямованість на систематичне скоєння злочинів проти особи та власності.
Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду україни № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» при прийняті рішення щодо умовно-дострокового звільнення суд повинен враховувати характеристику засудженого за весь період відбування покарання.
Як вбчається з матеріалів особової справи ОСОБА_7 на протязі 2012-2014 р.р. мав 20 стягнень за порушення правил відбування покарання , які є погашеними , і лише 4 заохочення в 2016 році, тобто за останній рік до направлення подання на дострокове звільнення , яке було направлено в січні 2017 року.
Таким чином , висновки суду на час розгляду клопотання , що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання, є обґрунтованими.
Щодо посилання засудженого ОСОБА_7 на стан здоров`я ,то колегія суддів вважає, що вказані обставини виходять за межі подання про умовно-дострокове звільнення обвинуваченого, оскільки стан здоров`я засудженого не свідчить , щодо сумлінної поведінки, ставлення засудженого до праці та його виправлення .
За наявності відповідних обставин, стан здоров`я засудженого може бути підставою для звільнення в порядку ст. 84 КК України.
Керуючись ст.ст. 405,407 КПК України, судова колегія,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення , а ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2017 року про відмову в задоволенні подання в.о. начальника ХВК № 43 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді -