АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/789/234/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - скарга на ухвалу слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 вересня 2017 року, -

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту щодо підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озерна Зборівського району Тернопільської області, громадянина України, одруженого, працюючого директором стадіону Бучацького ФОК Колос, жителя АДРЕСА_1 , не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

Заборонено підозрюваному ОСОБА_8 без дозволу слідчого, прокурора чи суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язок з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження;повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, здати на зберігання до органів внутрішніх справ України свій паспорт громадянина України для виїзду та в`їзду за кордон; носити електронний засіб контролю.

Встановлено строк дії ухвали до 00 год. 00 хв. 03 листопада 2017 року.

Як слідує із вищевказаної ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 вересня 2017 року в провадженні слідчого слідчого відділу СУ ГУНП України в Тернопільській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за № 000242 від 03 вересня 2017 року. Під час досудового розслідування встановлено, що 02 вересня 2017 о 20 год. 45 хв. Водій ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував власним технічно справним автомобілем Мерседес Бенц 310, н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 2.9. (а) ПДР України, згідно яких водіям категорично заборонено керувати транспортними засобами у стані сп`яніння. Вказаним автомобілем ОСОБА_8 рухався без пасажирів, з вантажем вагою близько 900 кг вулицею Тернопільська с. Підзамочок Бучацького району в бік м. Тернополя. Під час керування автомобілем водій ОСОБА_8 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб в разі її зміни своєчасно відреагувати та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, завдавати шкоди життю та здоров`ю громадян, чим порушив вимоги п. 2.3. (б, д) Правил дорожнього руху України.

Унаслідок проявленої під час керування автомобілем неуважності та порушення вимог п.п. 10.1, 11.2. ПДР України, водій ОСОБА_8 , навпроти буд. № 1А вул. Тернопільська с. Підзамочок Бучацького району, перетнув автомобілем горизонтальну дорожню розмітку 1.1. «вузька суцільна лінія», яку перетинати заборонено та безпричинно виїхав автомобілем на зустрічну смугу.

В цей час, вулицею Тернопільська с. Підзамочок Бучацького району в сторону м. Бучач рухався, в межах своєї смуги руху, технічно справний автомобіль Фіат Тіпо, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 з двома пасажирами в салоні.

Унаслідок виїзду автомобіля Мерседес Бенц 310 на зустрічну смугу, водій ОСОБА_8 створив аварійну дорожню ситуацію для інших учасників дорожнього руху, зокрема для водія автомобіля Фіат Тіпо під керуванням ОСОБА_10 , та допустив тим самим зіткнення вказаних транспортних засобів.

Унаслідок ДТП водій ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження від яких помер в кареті екстреної медичної допомоги, а пасажира його автомобіля ОСОБА_11 госпіталізували до Бучацької ЦРКЛ з тілесними ушкодженнями у вигляді ЗЧМТ, забій головного мозку, множинні різано-рвані рани лицевої частини голови.

Порушення водієм ОСОБА_8 вимог п.п. 2.3. (б, д); 2.9. (а); 10,1.; 11.2. ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_10

ІНФОРМАЦІЯ_2 о 02 год. 00 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України та в цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відмовляючи у застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обираючи щодо нього запобіжний захід домашній арешт, суд першої інстанції виходив з того, що слідчий у клопотання, а прокурор у судовому засіданні не навели достатніх доказів щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризиків, визначених у клопотанні.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 вересня 2017 року скасувати та винести нову, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Сторона обвинувачення вважає, що ухвала суду не відповідає вимогам закону через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Апелянт вважає, що існують підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, в умовах безвізового режиму України з країнами ЄС, зможе безперешкодно виїхати за межі України і таким чином переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказує, що ОСОБА_8 має стійкі соціальні зв`язки, оскільки працює на посаді директора стадіону в м.Бучачі та набув авторитету серед мешканців міста та району, що створює підстави вважати, що останній може незаконно впливати і схиляти до відмови від дачі чи дачі завідомо неправдивих показань свідків та потерпілих.

Звертає увагу суду на те, що згідно інформації ГУНП в Тернопільській області станом на 06 лютого 2017 рік строк дії висновків державної санітарно-епідеміологічної експертизи на наявні в ГУНП пристрої спостереження за рухомими об`єктами закінчився. Вказана обставина виключає можливість застосувати на даний час ЕЗК до підозрюваних.

Заслухавши доповідача - суддю апеляційного суду Тернопільської області, міркування прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу і, з мотивів викладених у ній, просить оскаржувану ухвалу про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у виді домашнього арешту скасувати та ухвалити нову ухвалу, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які вважають апеляцію прокурора безпідставною і просять залишити ухвалу суду першої інстанції без змін; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в матеріалах клопотання відносно ОСОБА_8 наявні докази того, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України можливість переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що в матеріалах клопотання відсутні достатні докази того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, зокрема: можливості переховуватися від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні і ця обставина, передбачена п.3 ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором не доведена, а тому суд, відповідно до вимог ч.2 ст.194 КПК України, зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Водночас, відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, що має місце в даному випадку, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Колегія суддів вважає, що слідчий-суддя, розглянувши вказане клопотання, вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України ухвалив рішення про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною підозрюваному залишати житло цілодобово та носити електронний засіб контролю.

Доводи прокурора про відсутність технічної можливості застосування електронного засобу контролю до підозрюваного у зв`язку із закінченням строку дії висновків державної санітарно-епідеміологічної експертизи на наявні в ГУНП пристрої спостереження за рухомими об`єктами, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки кримінальне процесуальне законодавство, яке регламентує порядок застосування запобіжного заходу та визначає можливість такої форми контрою за підозрюваним, не передбачає відмови у її застосуванні за таких обставин.

Тому, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання в апеляційній скарзі прокурор, не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 194, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 05 вересня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 без змін.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2