АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 жовтня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , отримавши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2017 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою від 16 серпня 2017 року.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за його заявою від 16 серпня 2017 року за вх. № Ю-7649.

Перевіривши матеріали судової справи № 760/16782/17 за скаргою ОСОБА_2 разом з його апеляційною скаргою, приходжу до висновку про те, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 слід відмовити з наступних підстав.

Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, регламентований ч. 1 ст. 303 КПК України і є вичерпним.

Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України, ухвали слідчого судді можуть бути оскаржені в апеляційному порядку лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про: відмову у наданні дозволу на затримання; застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; поміщення особи в приймальник розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; продовження строку тримання особи в приймальнику розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; арешт майна або відмову у ньому; тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; відсторонення від посади або відмову у ньому; відмову у здійснення спеціального досудового розслідування.

Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, або відмову у відкритті провадження по ній.

Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Аналіз наведених вимог кримінального процесуального закону свідчить про те, що постановлена 22 вересня 2017 року ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Норма п. 8 ст. 129 Конституції України забезпечує право на апеляційний перегляд справи, тобто після її розгляду по суті судом першої інстанції, а не ухвал слідчих суддів, постановлених під час досудового розслідування, вичерпний перелік апеляційного оскарження яких чітко регламентований Кримінальним процесуальним кодексом України. Тому твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про можливість апеляційного оскарження згаданої вище ухвали слідчого судді з посиланням на п. 8 ст. 129 Конституції України є непереконливими.

Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Виходячи з наведеного, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 слід відмовити у відкритті провадження.

На підставі викладеного та керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 16 серпня 2017 року.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1

[1]Провадження: № 11-сс/796/5017/2017
Слідчий суддя: ОСОБА_3
Суддя - доповідач: ОСОБА_1