Постанова

Іменем України
28 лютого 2018 року

м. Київ
справа № 510/665/16-к

провадження № 51-585км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу судді Апеляційного суду Одеської області

від 11 липня 2017 року, якою повернуто апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Ренійського районного суду Одеської області від 16 березня 2017 року,
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Ренійського районного суду Одеської області від 16 березня

2017 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого, що не має судимості, засуджено за ч. 3 ст. 185 КК до позбавлення волі на строк

3 роки, за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь

ОСОБА_8 51 471 гривень 57 коп. на відшкодування матеріальної шкоди. Вирішено питання про долю речових доказів.
На зазначений вирок місцевого суду 13 квітня 2017 року адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу.
Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 23 травня 2017 року цю апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на підставі ст.ст. 399, 396 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) залишено без руху з наданням трьохденного строку з дня отримання ухвали для усунення недоліків. Залишаючи апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 без руху, апеляційний суд, зокрема, зазначив, що доводи адвоката про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону місцевим судом не узгоджуються з положеннями

ст.ст. 412, 415 КПК, а саме: відсутнє посилання на конкретні пункти і частини зазначених правових норм. Крім того, адвокат ОСОБА_6 у порушення вимог

п. 5 ч. 2 ст. 396 КПК в апеляційній скарзі не заявив клопотання про дослідження доказів.
На виконання ухвали судді апеляційного суду Одеської області від 23 травня

2017 року адвокат ОСОБА_6 23 червня 2017 року подав клопотання про дослідження доказів, в якому, в тому числі, і конкретизував норми КПК, що, на його думку, були порушені судом першої інстанції.
Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 11 липня 2017 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 повернуто апелянту. Як видно з ухвали апеляційного суду від 11 липня 2017 року, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційну скаргу було повернуто адвокату ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що він не усунув недоліки апеляційної скарги, які були зазначені в ухвалі апеляційного суду від 23 травня 2017 року.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу судді Апеляційного суду Одеської області від 11 липня 2017 року скасувати та призначити розгляд цієї апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції. Зазначає, що апеляційний суд необґрунтовано повернув його апеляційну скаргу, оскільки недоліки скарги він усунув.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 вважала касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 обґрунтованою і просила її задовольнити.
Адвокат ОСОБА_6 у касаційній скарзі просив її задовольнити та розглянути без його участі.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень в суді касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Статтею 412 КПК передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Зі змісту ст. 370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_6 апелянту на підставі

п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК, апеляційний суд без достатніх підстав зазначив, що захисник не усунув недоліки скарги, яку було залишено без руху, в установлений строк. Зокрема, апеляційний суд не взяв до уваги, що в клопотанні захисника

від 23 червня 2017 року, яке по суті є доповненням до апеляційної скарги на усунення недоліків, захисник конкретизував норми КПК, які, на його думку, порушив суд першої інстанції. Вказуючи на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону місцевим судом, послався

на ч. 1 ст. 412 КПК, а також зазначив, що всупереч положенням

п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК суд першої інстанції здійснив судове провадження за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання. Крім того, заявив клопотання про дослідження доказів під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Як видно з апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , він посилався на недоведення вини засудженого ОСОБА_7 за епізодом крадіжки майна ОСОБА_8 . Одночасно зазначав про порушення судом вимог ч. 3 ст. 349 КПК щодо підстав та умов проведення дослідження доказів за епізодом відкритого викрадення майна ОСОБА_10 у спрощеному порядку.
Повертаючи апеляційну скаргу з формальних підстав суд, по суті, позбавив захисника права на апеляційне оскарження цього вироку.
Натомість таке право є однією з основних засад судочинства, передбачених

п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України. А реалізація цього права в кримінальному судочинстві відбувається завдяки виконанню судами, в тому числі, і приписів

п. 6 ст. 9 КПК, а саме:у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. До цих засад відноситься насамперед принцип верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 8 КПК). Визнання та дія цього принципу в Україні закріплена у ст. 8 Конституції України.
Таким чином, ухвалу апеляційного суду необхідно скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно усунути зазначені недоліки, ретельно перевірити доводи, наведені в апеляційній скарзі, а також викладені в касаційній скарзі, дати на них вичерпні відповіді і в залежності від установленого прийняти законне та обгрунтоване рішення.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК

п. 4 параграфу 3 «Перехідні положення» розділу 4 Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», Верховний Суд
ухвалив:
касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу судді Апеляційного суду Одеської області від 11 липня 2017 року скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3