Справа № 362/6198/17
Провадження № 1-кс/362/1291/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2017 року року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області клопотання старшого слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002043 від 22.11.2017 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 та ч. 1 ст. 186 КК України, про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою ,-

в с т а н о в и в:

24.11.2017 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся слідчий Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.11.2017 р. приблизно о 15.00 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у приміщенні магазину «МініМаркет 24», власником якого є ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, з корисливого мотиву та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи, що його дії мають відкритий характер, почав збирати з полиць вітрини продукти харчування, а саме: пляшку горілки, «Цельсій», об`ємом 1 л., вартістю 165 грн., пляшку мінеральної води, «Миргородська, об`ємом 1,5 л, вартістю 11 грн., та дві пачки цигарок «Мальборо», загальною вартістю 65 грн.

Після чого, підійшов до продавця-касира, яка провела товар через систему зчитування штрих-кодів, що маються на товарах та передала його ОСОБА_6 , який в подальшому залишив їх на прилавку з касовим апаратом та з метою відвернення уваги продавця-касира, повідомив що бажає придбати ще товар, після чого остання попрямувала за даним товаром, а ОСОБА_6 схопив в руки вищеперераховані товарно-матеріальні цінності та утримуючи їх при собі вибіг з приміщення магазину «МініМаркет 24», не розрахувавшись, тим самим спричинив ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 241 гривню.

Крім цього продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у приміщенні АЗС «БРСМ-Нафта» (ТОВ «Євро Пауер»), за адресою: вул. Соборна, 70а, м. Васильків, Київської області, маючи прямий умисел спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, з корисливого мотиву та метою незаконного збагачення, діючи повторно, усвідомлюючи, що його дії мають відкритий характер, почав збирати з полиць вітрини продукти харчування, а саме: пляшку горілки «Хлібного Дару», ємністю 1 л., вартістю 231 грн., три пачки цигарок, «Мальборо», загальною вартістю 97,56 грн., пляшку солодкої води «Пепсі Кола», ємністю 2 л, вартістю 33 грн., пляшку мінеральної води «Боржомі», ємністю 0,5 л., вартістю 31 грн., пляшку пива «Балтика 7-ка», ємністю 0,5 л, вартістю 21,99 грн., пляшку солодкої води «Кока-кола», вартістю 11.29 грн., пачку морозива «Ескімо», вартістю 21 грн., пачку горішків «Біг Боб», вартістю 9.99 грн. та пачку чіпсів «Люкс», вартістю 32 грн. Після чого, підійшов до продавця-касира, яка провела товар через систему зчитування штрих-кодів, що маються на товарах та передала його ОСОБА_6 , який в подальшому склав їх до поліетиленового пакету та утримуючи при собі вказані товарно-матеріальні цінності вибіг з приміщення АЗС та побіг по вул. Соборна, в напрямку центру м. Василькова, однак виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг завершити злочин з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони на відстані близько 200 метрів від приміщення АЗС.

23.11.2017 р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено пропідозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України

22.11.2017 р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, тобто у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

23.11.2017 р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначених кримінальних правлпорушень підтверджується протоколом огляду місця події від 22.11.2017 (приміщення магазину АЗС «БРСМ-Нафта», що належить ТОВ «Євро Пауер», розташованого за адресою: вул. Соборна, 70-а, м. Васильків), протоколами допиту свідків, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , товарними чеками, протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 23.11.2017 року.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадження, вчиняти нові кримінальні правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перебуваючи на волі, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки з місця вчинення злочину втік та в подальшому був затриманий. Крім цього, ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків.

Окрім цього, ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та потерпілих по вказаному кримінальному провадженні, оскільки наглядно з ними знайомий.

Разом з цим, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки на даний час підозрюється у вчиненні двох грабежів, вчинених 14.11.2017 та 22.11.2017 року.

Застосування застави щодо ОСОБА_6 є неможливим, оскільки, перебуваючи на волі, останній моженезаконно впливати на потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженню. Окрім цього ОСОБА_6 ніде не працює, що свідчить про відсутність в нього стійких соціальних зв`язків з іншими особами та що дає підстави вважати про його можливе уникнення від явки до органів слідства шляхом зміни свого місця проживання. Разом з цим, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_6 є неможливим, оскільки перебуваючи на волі, останній моженезаконно впливати на потерпілих та свідків по даному кримінальному провадженню. Окрім цього, ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків з іншими особами, що дає підстави вважати про його можливе уникнення від явки до органів слідства шляхом зміни свого місця проживання, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування особистого зобов`язання та особистої поруки щодо ОСОБА_6 є неможливим, оскільки перебуваючи на волі, останній моженезаконно впливати на потерпілих та свідків по даному кримінальному провадженні. Окрім цього ОСОБА_6 ніде не працює, що свідчить про відсутність в нього стійких соціальних зв`язків з іншими особами, що дає підстави вважати про його можливе уникнення від явки до органів слідства шляхом зміни свого місця проживання. Разом з цим, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити, оскільки є ризики, що підозрювана особа буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні вимоги клопотання не визнали, просили у його задоволенні відмовити, оскільки прокурором не доведено фактів переховування підозрюваного від слідства, у зв`язку з чим і не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому ОСОБА_6 та його захисник вважають, що у даному випадку може бути застосований більш м`який запобіжний захід - домашній арешт.

Заслухавши слідчого, прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя, прийшов до наступного висновку.

За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі-Лист ВССУ) наголосив на тому, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

4) перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

5) враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".

Відповідно до п. 5 Листа ВССУ, слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК, а також своєчасність надання підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання).

Згідно ч.1 ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити:

1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа;

2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу;

5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;

7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

У випадку недотримання слідчим, прокурором вимог ст. 184 КПК слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні.

Слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики підозрюваному, обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування підозрюваного, обвинуваченого на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо;

7) майновий стан підозрюваного. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту);

8) наявність судимостей у підозрюваного,

9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За вимогами ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Положенням ч. 5, ч. 6 ст. 194 КПК України визначено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Зі змісту клопотання вбачається, що відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 22.11.2017 о 11 год. 00 хв. затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні також містяться відомості щодо повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінальний правопорушень, а саме:

22.11.2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, тобто у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

23.11.2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено пропідозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж).

23.11.2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

Відповідно до Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про: - час та дату повідомлення про підозру, зміну повідомлення про підозру, особу, яку повідомлено про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (частина четверта статті 278, стаття 279 КПК України); - а також, об`єднання та виділення матеріалів досудових розслідувань (стаття 217 КПК України).

Натомість, слідчим, в порушення вимог ч. 4 ст. 278 КПК України, не надано доказів внесення змін правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що підтверджується витягами з кримінального провадження №0002043 та кримінального провадження №0002050, які надані слідчим до клопотання.

Також, не надано доказів, що до Реєстру внесено відомості про об`єднання кримінального провадження №0002043 та кримінального провадження №0002050, та що дане клопотання подано в рамках кримінального провадження №0002043.

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК, враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у кримінальних правопорушень, відсутність об`єктивних даних щодо переховування підозрюваного від слідства, оскільки підозрюваний має сталі соціальні зв`язки, одружений, має сім`ю, зареєстрований та проживає в межах юрисдикції органів досудового розслідування і суду, також в поданні слідчого відсутні будь-які докази про наявність зазначених ризиків і про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Не доведені такі ризики і прокурором у судовому засіданні.

Оскільки, в порушення п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчим та прокурором не було надано слідчому судді об`єктивних доказів про наявність достатніх підстав вважати, що відносно ОСОБА_6 існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не надано доказів про недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні, оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а саме домашній арешт із покладенням на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 195, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого із прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002043 від 22.11.2017р., про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків, Київської області, українця, громадянина України, що має повну середню освіту, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,запобіжний захід - у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок:

- не залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 цілодобово;

- з`являтися на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю органу внутрішніх справ за місцем фактичного проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1