Справа № 496/4543/17
Провадження № 1-кп/496/36/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Біляївка, клопотання прокурора Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 02 квітня 2018 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не одноразово судимий, який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Біляївським районним судом Одеської області розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 152, п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України.
Відповідно до змісту ч. 2 ст. 331 КПК України, 07 квітня 2018 року спливає термін тримання ОСОБА_6 під вартою.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою на 60 діб на тій підставі, що обвинувачений офіційно не працює, не одружений, за місцем реєстрації не мешкає, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та наявність ризику передбаченого ст. 177 ч. 1 КПК України. Також вказав у клопотанні, що ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення умисного тяжкого злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, тому є наявний ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду.
Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заявила клопотання про зміну запобіжного заходу, яке обґрунтовує тим, що обвинувачений хворіє та не надання обвинуваченому необхідного лікування може привести до втрати ноги. Обвинувачений за станом здоров`я не має можливості переховуватись від слідства бо самостійно без милиць не може пересуватись. Обвинувачений позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, так як все речові докази, які мають суттєве значення для справи були вилучені. Не має потреби незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, так як під час досудового слідства, а також і в суді було допитано зазначених осіб та зроблений висновок експерта.
Обвинувачений підтримав захисника та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Вислухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали судового провадження, судова колегія приходить до наступного:
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини , в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність соціальних зв`язку в підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, та інші.
Відповідно до листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/04/13 від 04.04.2013 року, запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового слідства та/або суду; знищити, сховати або створити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому є кримінальному провадженні; перешкоджати інше кримінальному провадженню іншим чином;
вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, обвинувачується.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 , дійсно хворіє та потребує термінового лікування, що підтверджується медичною довідкою ОУВП № 21, в якій вказано що обвинуваченому ОСОБА_6 , при прибутті проведено огляд медичним працівникам. В особовій справі ув`язненого була в наявності довідка ООТД від 18.09.2017 року, в якій встановлено діагноз: В-90, залишкові зміни перенесеного туберкульозу легенів у вигляді великих залишкових фіброзно-вогнещевих змін та кальцинатів МБТ-, М-, Кат-1, спонтане лікування.
30 грудня 2017 року ОСОБА_6 був госпіталізований до стаціонару медичної частини з діагнозом: тромбофлебіт під шкіряних судин правої гомілки. Набрякова-больова форма. Ускладнення під шкіряним абсцесом в області гомілки. Стан після оперативного лікування. Порушення функцій правого колінного суглобу. Проведено консультаційний огляд в лікувальному закладі, а саме в МКЛ № 1 міста Одеси 22.01.2018 року
27 лютого 2018 року ОСОБА_6 був вивезений до хірургічного відділення МКЛ № 11 міста Одеси з метою проведення огляду лікарем хірургом. Де було підтверджено вищевказаний діагноз. Крім того було призначено лікування та після проведення лікування на протязі 10 днів рекомендовано проведення оперативного лікування в умовах хірургічного відділення міської лікарні.
Факт того, що ОСОБА_6 не отримує належного лікування, підтверджується Листом Прокуратури Одеської області № 16-9403-18 від 16.01.2018 року, в якому підтверджено про встановлення порушення вимог чинного законодавства з питань медичного забезпечення в ОСІ.
Тобто, вказаний запобіжний захід за вказаних умов суттєво порушує права ОСОБА_6 стосовно його права на медичне забезпечення, що є неприпустимим.
Згідно до довідки Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області № 3129 від 11 грудня 2017 року, обвинувачений проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та разом з ним проживали його дружина ОСОБА_8 , та дочка ОСОБА_9 .
Також судом встановлено, що на утриманні у обвинуваченого перебуває малолітня дитина ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Вказане свідчить про те, що у обвинуваченого є фактичне постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.
Проте згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані національними судами (справа Єлоєв проти України» п.60).
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних ) запобіжних заходів (правова позиція , викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі « Харченко проти України».
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Також суд вважає, що в обвинуваченого немає потреби впливати на потерпілих, свідків та експертів, так як під час досудового слідства та розгляду справи в суді, було допитано вказаних осіб та висновки експертиз вже виготовлені.
Аналізуючи викладене, вбачається відсутність на даний момент ризиків передбачених ст. 177 КПК України та прокурором не доведено їх наявність та необхідність застосування за даних обставин. Суд вважає що відсутня мета застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою так як тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 177, 331 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 02 квітня 2018 року про продовження терміну тримання під вартою - відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу - задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , крім періоду перебування на стаціонарному лікуванні (операція, період реабілітації) відповідно до встановленого діагнозу ОСОБА_6 .
Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- заборонити ОСОБА_6 залишати своє фактичне місце мешкання, з 22.00 годин до 06.00 години;
- за першим викликом чи вимогою з`являтися до суду.
Встановити строк домашнього арешту ОСОБА_6 - з 02.04.2018 р. до 01 червня 2018 р. включно.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання відповідному підрозділу органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Органом національної поліції негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту і повідомити про це суд.
Звільнити ОСОБА_6 з під варти в залі суду.
Ухвала оскарженню не підлягає (заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду).

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3

02 квітня 2018 року