Справа № 509/3199/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2017 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт.Овідіополь клопотання прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002007 від 26.08.2016р. порушеному за ст.190 ч.4 КК України, про арешт майна, яке належить ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:
19 серпня 2017 року прокурор звернувся до слідчого судді з зазначеним клопотанням, з якого вибачається, що 26.08.2016 до Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що 08.08.2016 невідомі особи в камуфляжному одязі, перестрибнувши через паркан будівельного майданчика розташованого за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Молодіжне, вул.Іллічівська,1, намагались захопити об`єкт незавершеного будівництва, 70% готовності, але невдовзі прибула охорона на чолі з керівництвом ЖБК «Баварія» та зупинили захоплення зазначеного об`єкту.
Так, при проведенні досудового розслідування по вищезазначеному кримінальному провадженню, слідчим здійснено перевірку фактичних обставин викладених в заяві шляхом проведення слідчих дій, а саме: проведено огляд місця події; перевірено правовстановлюючі документи, які вказують на наявність підстав вважати, що невстановлені слідством особи намагаються захопити об`єкт незавершеного будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; допитано в якості свідка ОСОБА_7 ; отримано тимчасовий доступ до речей і документів; отримано відповідь головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо порушення вимог діючого законодавства;
Також, під час проведення слідчих (розшукових) дій, органу досудового розслідування стало відомо, що обидві сторони конфлікту намагаються вчинити ряд протиправних дій шляхом (привласнення, відчуження, переоформлення, продажу) зазначеної земельної ділянки.
За даним фактом розпочате кримінальне провадження №0002007 від 26.08.2016р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.190 ч.4 КК України.

Враховуючи що для подальшого забезпечення проведення досудового розслідування, попередження настання негативних наслідків щодо можливості відчуження (привласнення, реалізації, переоформлення, продажу)зазначеного об`єкту незавершеного будівництва, виникла необхідність в арешті даного майна.
Як передбачено ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання.

Заявник ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.

Власник майна ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання посилаючись на його безпідставність, також вказуючи на те, що дане клопотання вже неодноразово розглядалось у суді, арешт накладався, однак невдовзі був скасований апеляційним судом. Заявник неодноразово звертався як до суду загальної юрисдикції Приморський райсуд м.Одеси, так і адміністративного суду з метою захисту порушених прав, однак у позовах йому було відмовлено.

Вивчивши вищевказане клопотання, матеріали додані до нього, матеріали кримінального провадження та доводи прокурора, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, у зв`язку з необґрунтованою необхідністю накладення арешту на вищевказане майно.

Так у судовому засіданні заявник ОСОБА_4 пояснив, що мав можливість звернутися, як до суду загальної юрисдикції так і до адміністративного суду зі заявою про забезпечення позову, однак цього не зробив посилаючись на існування арешту у кримінальному провадженні. Цивільний позов у кримінальному провадженні ним не заявлений. Не встановлена чи заподіяна йому шкода і у якому розмірі.

Кримінальне провадження внесено в ЄРДР понад рік тому 26.08.2016 року та до цього часу досудове слідство не завершене і справа не направлена до суду. Підозру ОСОБА_5 не пред`явлено.

У разі накладення арешту на майно законного власника ОСОБА_5 , буде порушене його право власності на зазначений будинок та земельну ділянку. Заявник ОСОБА_4 не позбавлений можливості скористатися своїм правом на звернення до суду в рамках розгляду цивільної або адміністративної справи зі заявою про забезпечення позову.

Оскільки прокурором не надано достатнього обґрунтування накладення арешту на майно ОСОБА_5 , вважає за необхідне у задоволенні клопотання відмовити.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна, яке належить ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до палати по кримінальним справам Апеляційного суду Одеської області на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1