Справа № 752/9065/17
Провадження № 1-кп/752/711/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.12.2017 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представників потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянки України, освіта середня, не одруженої, має на утриманні неповнолітню дитину, 2001 року народження, не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_7 03.02.2017 року о 18 годині 00 хвилин, перебуваючи у кіоску "А-8", розташованому за адресою: місто Київ, проспект Науки, 15-А, будучи матеріально відповідальною особою згідно акту прийому-передачі товару від 29.01.2017 року, в ході надання послуг з реалізації тютюнових виробів та товарів продовольчої групи за договором підряду від 31.01.2017 року, укладеного між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вестіум", реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке було їй ввірено представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестіум", діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів привласнила тютюнові вироби в асортименті, продовольчі товари в асортименті та промислові товари в асортименті на загальну суму 114 882 гривні 15 копійок, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Вестіум", а також грошові кошти в розмірі 6000 гривень, після чого розпорядилась вказаним майном та грошовими коштами на власний розсуд, чим завдала Товариству з обмеженою відповідальністю "Вестіум" матеріальну шкоду на загальну суму 120 882 гривні 15 копійок.

Обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнала в повному обсязі, однак давати суду покази відмовилася, крім того звернулась з клопотанням про застосування відносно неї вимог Закону України "Про амністію у 2016 році", посилаючись на те, що вона має на утриманні дитину, якій не виповнилося 18 років. Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестіум" про стягнення з неї 120 882 гривень 15 копійок визнала в повному обсязі.

Щиро розкаялась у вчиненому.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, та надійшов до висновку про те, що дії обвинуваченої ОСОБА_7 за ст. 191 ч. 1 КК України кваліфіковані органом досудового розслідування правильно як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.

При обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд враховує:

- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії злочинів середньої тяжкості;

- особу обвинуваченої, яка не одружена, має на утриманні неповнолітню дитину 2001 року народження, не працевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягалася.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України, є її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винної можливе без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити їй покарання за ст. 191 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі, однак із застосуванням правил ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винної та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

В той же час, зважаючи на вимоги Закону України "Про амністію у 2016 році" та враховуючи клопотання обвинуваченої про застосування до неї вимог вказаного Закону України "Про амністію у 2016 році", суд надходить до висновку про необхідність звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 1 п. в) Закону України "Про амністію у 2016 році", як таку, що засуджується за вчинення умисного злочину середньої тяжкості і є особою, не позбавленою батьківських прав, яка на день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" має неповнолітню дитину, якій не виповнилося 18 років.

Цивільний позов потерпілого Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестіум" до обвинуваченої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 120 882 гривні 15 копійок слід задовольнити в повному обсязі на підставі ст. 128 КПК України, ст. 61 ч. 1 ЦПК України, оскільки обвинувачена ОСОБА_7 визнала позовні вимоги в повному обсязі, а тому вони не підлягають доказуванню.

Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України, та призначити їй покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання.

Звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 1 п. в) Закону України "Про амністію у 2016 році".

Цивільний позов потерпілого - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестіум" до обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ) на користь потерпілого Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестіум" матеріальну шкоду в розмірі 120 882 (сто двадцять тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривні 15 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1