Справа № 441/1024/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/987/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області

під головуванням судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 28.08.2017 року про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням,

з участю прокурора ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:

засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Городоцького р-го суду Львівської обл. від 28.08.2017 року та постановити нову ухвалу якою відмовити начальнику Городоцького РС управління пробації ЗМУ з питань виконання покарань та пробації МЮУ у задоволенні подання про скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням за вироком Франківського районного суду м. Львова від 21.12.2016 року.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 28.08.2017 року Подання начальника Городоцького районного сектору управління пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_8 задоволено.

Скасовано звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням за вироком Франківського суду м. Львова від 21.12.2016 року.

Направлено засудженого ОСОБА_6 для відбування, призначеного за вироком Франківського суду м. Львова від 21.12.2016р., покарання у виді позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з часу його фактичного затримання.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог засуджений зазначає, що на думку суду, основним аргументом для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, було те, що останній вчинив три адміністративні правопорушення. Однак з таким висновком суду він не погоджується.

Адміністративні правопорушення можуть вказувати на те, що людина не бажає стати на шлях виправлення лише тоді, коли вони якимось чином «переплітаються» із вчиненим злочином, або мають однорідні «об`єкти» складу правопорушень, зокрема, коли засуджений за хуліганство вчиняє «дрібне хуліганство», або засуджений за крадіжку вчиняє дрібну крадіжку. Вважає, що не доцільно називати особу яка порушила правила дорожнього руху, перейшовши дорогу у невстановленому місці, такою що не стала на шлях виправлення після вчиненого нею злочину. Засудженого було притягнуто до відповідальності за ст.ст. 178 (Розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях) та 175-1 (куріння

тютюнових виробів у заборонених місцях) КУпАП, які ніяк не вказують на те, що він в подальшому може вчиняти злочини і не став на шлях виправлення.

Суд не взяв до уваги і те, що засуджений на даний час створив сім`ю і з дружиною проживає разом, хоча шлюб ще не зареєстрований. Засуджений має постійне місце проживання, дружина засудженого вагітна і перебуває на 5 місяці вагітності, засуджений забезпечує сім`ю. Також на його утриманні і вихованні знаходяться п`ятеро дітей його дружини від попереднього шлюбу. Засуджений є єдиний годувальник великої сім`ї. Вважає, що всі ці факти свідчать про те, що останній став на шлях виправлення однак суд не взяв до уваги дані обставини.

Суд також взагалі не взяв до уваги і даних про особу засудженого, не врахував, того, що він служив в АТО в період з серпня 2015р. по жовтень 2016р.

Засуджений ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що справа неодноразово призначалась до розгляду та ОСОБА_6 у встановленому порядку повідомлявся про день, час та місце розгляду його апеляційної скарги. Відтак, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 не з`явився у судове засідання без поважних причин.

При апеляційному розгляді справи прокурор заперечив проти задоволення апеляційних вимог.

Згідно матеріалів справи, вироком Франківського суду м. Львова від 21.12.2016р. ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України з випробуванням на 1 рік.

Начальник Городоцького РС управління пробації ЗМУ з питань виконання покарань та пробації МЮУ ОСОБА_8 звернулася до суду першої інстанції з поданням, в якому просила скасувати засудженому ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити його для відбування покарання за вироком суду, оскільки засуджений зарекомендував себе з негативної сторони, систематично вчиняв правопорушення, а саме тричі притягався до адмінвідповідальності.

Подання мотивувала тим, що вирок Франківського суду м. Львова від 21.12.2016 року був прийнятий до виконання 28.03.2017р. ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, а саме: тричі притягався до адміністративної відповідальності 26.01.2017р. за ч.1 ст. 178 КУпАП, 22.02.2017р. за ч.1 ст. 175-1 КУпАП, 12.03.2017р. за ч.1 ст. 178 КУпАП, що свідчить про те, що засуджений безвідповідально відноситься до виконання покарання, з ним неодноразово проводились індивідуальні профілактичні бесіди та застосовувались письмові попередження про направлення до суду матеріалів про скасування звільнення від відбування покарання і направлення його для відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 78 КК України.
Заслухавши доповідача, прокурора, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України направлення засудженого для відбування призначеного покарання можливе при настанні однієї з наступних підстав - якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки; систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 , на нього тричі накладались адміністративні стягнення протягом року : постановою від 26.01.2017 року за ч.1 ст. 178 КУпАП (накладено штрафв розмірі 85 грн.), постановою від 22.02.2017 року за ч.1 ст. 175-1 КУпАП (попередження) та постановою від 12.03.2017р. за ч.1 ст. 178 КУпАП (накладено штраф в розмірі 85 грн.).

Засуджений ОСОБА_6 19.06.2017 року сплатив один зі штрафів в сумі 85 грн.

Дані постанови засудженим ОСОБА_6 не оскаржувались, він з ними погодився і вони вступили в законну силу.

Згідно ст.166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, покладені на нього, або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративне стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, належно дослідивши матеріали подання, особової справи №13/2017 на ОСОБА_6 , копій постанов про притягнення до адміністративної відповідальності від 26.01.2017р., 22.02.2017р. та 12.03.2017р., дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_6 систематично вчиняв адміністративні правопорушення, що свідчить про небажання засудженого ставати на шлях виправлення.

Суд першої інстанції дійшов вірного переконання про необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_6 для відбування призначеного йому вироком суду покарання.

Доводи апелянта про те, що суд не врахував відомості про його особу та те, за які саме правопорушення притягнуто засудженого до адміністративної відповідальності не заслуговують на увагу і не можуть братися судом до уваги, оскільки в даному випадку не мають жодного значення для вирішення питання скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням за вироком Франківського суду м. Львова від 21.12.2016 року та направлення засудженого для відбування, призначеного за вироком покарання у виді позбавлення волі.

В даному випадку законодавець дає підстави для направлення засудженого для відбування, призначеного за вироком покарання у виді позбавлення волі незалежно від того за яке саме адміністративне правопорушення притягнуто до відповідальності засудженого. Стаття 166 КВК України передбачає можливість внесення кримінально-виконавчою інспекцією до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, якщо засуджений систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративне стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений систематично вчиняв адміністративні правопорушення, що потягли за собою накладення адміністративних стягнень, а це в свою чергу свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Інші його позитивні характеристики, як сім`янина та перебування в зоні АТО в період з серпня 2015р. по жовтень 2016року (ще до винесення вироку Франківським районним судом м. Львова від 21.12.2016 року) жодного значення для вирішення даного подання не мають і не можуть братись судом до уваги.

Відтак, підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого та скасування ухвали першої інстанції немає.

Колегія суддів при перевірці справи в апеляційному порядку не виявила допущених істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, на які покликаються апелянти, які тягнули б за собою скасування ухвали.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 28.08.2017 року про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4