Справа №127/2590/18
Провадження №1-кс/127/1197/18
08 лютого 2018 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_3 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна,
Розслідуванням установлено, що 01 березня 2013 року ТОВ «Органік Плюс» в особі директора ОСОБА_4 , який діяв на підставі Статуту товариства, уклав договір позики з ОСОБА_5 про те, що останній передає позичальникові 962 тис. грн. в якості поворотної фінансової допомоги із строком їх повернення до 01.03.2018 року. 06.03.2013 року цими ж особами укладено додаткову угоду №1 до договору позики, згідно якої внесено зміни до пунктів договору від 01.03.2013 року щодо внесення коштів частинами в гривні еквівалентно доларам США.
У подальшому, під час розгляду цивільної справи у суді про стягнення з ТОВ «Органік Плюс» заборгованості, 21.06.2017 р. директором ТОВ «Органік Плюс» ОСОБА_4 визнано борг перед ОСОБА_5 та укладено мирову угоду, згідно якої ОСОБА_5 погоджується отримати майно бувше у використані, яке є власністю ТОВ «Органік Плюс» загальною вартістю З млн. 288 тис. 128 грн. Разом із цим, ОСОБА_4 , при укладенні мирової угоди, діючи всупереч інтересів ТОВ «Органік Плюс», а саме Статуту товариства заподіяв збитки учасникам товариства на вказану суму. Так, Статутом товариства передбачено, що рішення про відчуження майна на суму, що становить п`ятдесят і більше відсотків майна Товариства приймаються більшістю не менш як 3/4 голосів всіх учасників, однак такого рішення зборами підприємства не приймалось, а ОСОБА_4 прийняв рішення одноосібно.
Разом із цим, рішенням Вінницького міського суду від 08.11.2017 року у справі №127/4629/17 визнано недійсними договір позики від 1 березня 2013 року, що укладений між ОСОБА_5 та позичальником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Органік Плюс» з приводу позики Товариством 962000 грн. 00 коп. та додаткову угоду №1 від 6 березня 2013 року до договору позики від 1 березня 2013 року, у зв`язку з їх фіктивністю.
Судом доведено, що ОСОБА_5 не мав наміру передавати у власність ТОВ «Органік Плюс» (позичати), а ТОВ «Органік Плюс», від імені якого діяв директор ОСОБА_4 , не мало наміру приймати у власність від ОСОБА_5 кошти в сумі 962000 грн. Укладаючи договір позики від 01 березня 2013 року та додаткову угоди до нього від 06 березня 2013 року, ТОВ «Органік Плюс» та ОСОБА_5 переслідували інші цілі, ніж передбачені цим правочином, а саме: шляхом створення штучної заборгованості та укладання мирової угоди у цивільній справі, здійснити відчуження майна ТОВ «Органік Плюс» на користь ОСОБА_5 .
Зокрема, накладення арешту необхідно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями посадових осіб ТОВ «Органік Плюс» та ОСОБА_5 , внаслідок вчинення ними кримінального правопорушення (цивільний позов), оскільки у провадженні потерпілою ОСОБА_6 заявлено позов на суму 962 тис. грн. В зв`язку з вищевикладеним прокурор ОСОБА_3 звернулася з даним клопотанням до слідчого судді.
В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилась, суду надала заяву про розгляд клопотання про арешт майна у її відсутність, клопотання підтримала.
Представник ТОВ «Диво-птаха» у судове засідання не викликався, оскільки прокурором ОСОБА_3 в клопотанні було доведено те, що у разі виклику особи, у володінні якої знаходиться вищевказане майно, існує реальна загроза зміни або знищення його, тому з огляду на необхідність збереження майна та забезпечення його арешту, клопотання розглядається без представника ТОВ «Диво-птаха».
Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та вмотивованим, а тому підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 170 ч. 1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ст. 170 ч. 1 абз. 2 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до ст. 173 ч. 2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
Як вбачається із матеріалів клопотання, а саме із мирової угоди, укладеної між ОСОБА_5 та ТОВ «Органік Плюс», яка була затверджена ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2016 року, 02.11.2016 року ОСОБА_5 здійснив реєстрацію права власності на господарські будівлі за адресою: м. Вінниця, вул. Гонти, 44, які у подальшому, згідно з актом приймання-передачі до протоколу №2 від 08.11.2016 року установчих зборів учасників ТОВ «Диво-птаха» передав у статутний фонд ТОВ «Диво-птаха». Згідно з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.11.2017 року у справі №127/4629/17 визнано недійсними договір позики від 01.03.2013 року, який був укладений між ОСОБА_5 та ТОВ «Органік-Плюс» з приводу позики товариством у сумі 962000 грн. та додаткову угоду №1 від 06.03.2013 року до договору позики від 01.03.2013 року у зв`язку з їх фіктивністю..
Згідно ст. 170 ч. 2 п. 1 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст. 170 ч. 3 КПК України у випадку, передбаченою ст. 170 ч. 2 п. 1 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Наведене свідчить про те, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор, отримане ОСОБА_5 на підставі мирової угоди, яка укладена на підставі фіктивних документів з ТОВ «Органік-Плюс», є доказом злочину, зазначене майно знаходиться у володінні ТОВ «Диво-птаха», зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, накладення арешту на вищезазначене майно необхідно з метою забезпечення відшкодування шкоди.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_3 задовольнити.
Заборонити посадовим особам ТОВ «Диво-птаха» користуватися чи розпоряджатися арештованим майном, до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.
Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_3 .
Зобов`язати прокурора повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: