Справа № 163/3128/17
Провадження № 1-кп/163/36/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2018 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження № 0000299 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нудиже Любомльського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, середньої-спеціальної освіти, одруженого, військовозобов`язаного, на утримані двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 30 вересня 2017 року, близько 01 години 45 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю в межах від 97,5 км/год. до 104.4 км/год. в місті Любомль Волинської області, неподалік будинку № 55 по вулиці Брестська, проявив безпечність та неуважність під час руху, не вибрав безпечну швидкість в даній дорожній обстановці, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого допустив зіткнення із транспортним засобом «Seat Toledo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в зустрічному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_10 , пасажир автомобіля «Volkswagen Passat», згідно висновку судово-медичної експертизи, отримала наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма з переломом кісток основи черепу, крововиливи під м`які оболонки головного мозку, крововиливи в м`які оболонки головного мозку, крововиливи в м`які покриви голови, закрита тупа травма грудної клітки з численними переломами ребер з права та ліва, забій обох легень, закрита тупа травма таза з переломом верхньої гілки правої лобкової кістки, множинні рани правої вушної мушлі, чола справа, численні садна, синці голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, що за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння. Причиною смерті ОСОБА_10 стала сукупність всіх вищевказаних тілесних ушкоджень, які ускладнились набряком головного мозку та легень.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля Seat Toledo, ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому тіла п`ятого поперекового хребця, які згідно висновку експерта за ступенем тяжкості відносяться до середнього ступеня тяжкості за ознаками тривало розладу здоров`я; пасажири даного автомобіля: ОСОБА_8 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки у вигляді перелому восьмого ребра справа, рани в ділянці верхньої губи дещо справа, які згідно висновку експерта за ступенем тяжкості відносяться до середнього ступеня тяжкості за ознаками тривало розладу здоров`я; ОСОБА_9 , отримала тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому четвертого та п`ятого поперекових хребців першого ступеню, переломи поперечних відростків третього та четвертого поперекових хребців зліва, гематоми в м`яких тканинах правої здухвинної ділянки, садна на шкірі правої здухвинної ділянки, які згідно висновку експерта за ступенем тяжкості відносяться до середнього ступеня тяжкості за ознаками тривало розладу здоров`я.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. п. 2.3.б, 10.1., 12.1. та 12.4 Правил дорожнього руху України.

Так, в порушення вимог п. 2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну.

В порушення вимог п. 10.1. ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напряму руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

В порушення вимог п. 12.1. ПДР України, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, а також … стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним..

В порушення вимог п. 12.4. ПДР України, перевищив дозволену швидкість руху транспортних засобів в населених пунктах.

Доказами, на підтвердження встановлених судом обставин, є наступні.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення ним інкримінованого йому злочину, викладені в обвинувальному акті. При призначені покарання, просив не позбавляти його волі, оскільки має на утриманні двох неповнолітніх дітей та зобов`язання щодо утримання дитини загиблої ОСОБА_10 .

Показання ОСОБА_4 є послідовними та не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , кожен зокрема, в судовому засіданні показали, що збитки їм частково відшкодовані, претензій до ОСОБА_4 не мають, тому просили суд не позбавляти його волі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що вона є рідною сестрою загиблої ОСОБА_10 . Безпосередньо очевидцем ДТП не була, про дану подію їй стало відомо зі слів батька. Зазначила, що її сестра перебувала в близьких стосунках з ОСОБА_4 . Претензій ні вона, ні родичі до ОСОБА_4 не мають, так як останній в письмовій формі зобов`язався відшкодувати витрачені ними кошти на поховання та надавати щомісячну грошову допомогу до досягнення сином ОСОБА_10 повноліття. Щодо міри покарання погодилась з позицією інших потерпілих.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з допитом потерпілих, обвинуваченого та дослідженням його характеризуючих даних. При цьому учасникам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд оцінює, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілих в повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих обставин, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у суду немає.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Згідно з п. 20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові № 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, одружений, збитки потерпілим на момент розгляду справи відшкодував частково, по мірі своєї матеріальної можливості, що стверджується їхніми безпосередніми поясненнями в судовому засіданні, останні на його суворому покаранні не наполягають, ним вчинено необережний злочин, загибла ОСОБА_10 30.09.2017 року на протязі цілого дня перебувала разом з ним та бачила, що він в обідню пору вживав алкогольні напої, проте не перешкодила йому керувати автомобілем, а навпаки спільно з ним їхала, і тому вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України.

Враховуючи, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого загинула людина, суд вважає за необхідне застосувати додаткове покарання та позбавити ОСОБА_4 права керування транспортними засобами.

На думку суду, обрана міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі ст.124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати на проведення експертиз.

До вступу вироку у законну силу, обвинуваченому ОСОБА_4 залишити попередньо обрані заходи забезпечення кримінального провадження, а саме: запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом - правом керувати транспортними засобами.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 4154 (чотири тисячі сто п`ятдесят чотири) гривні 34 копійки судових витрат на проведення експертиз.

Речові докази:

-автомобіль марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Любомльського ВП ГУНП у Волинській області, повернути власнику ОСОБА_4 ;

-автомобіль марки «Seat Toledo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Любомльського ВП ГУНП у Волинській області, повернути власнику ОСОБА_7 .

Заходи забезпечення кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, залишити попередні: запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та тимчасове обмеження у користуванні правом керувати транспортними засобами.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя Любомльського районного суду ОСОБА_1