АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/791/15/17 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Категорія: ч. 2 ст. 115 КК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду Херсонської області матеріали кримінальної справи відносно ОСОБА_6 за апеляцією засудженої на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 23 травня 2013 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Червоне, Нововоронцовського району Херсонської області, громадянка України, з середньо - спеціальною освітою, одружену, непрацюючу, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 не маючої судимості;
засуджена за:
- п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України до позбавлення волі на 13 років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженої,
- ч. 4 ст. 187 КК України до позбавлення волі на 11 років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженої.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом частково складання призначених покарань остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі строком 14 років з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу і з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженої.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою зараховано 02.04.2012 року
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у розмірі 4 294 грн. 12 коп.
Вирішено питання щодо речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 23 травня 2013 року, ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні інкримінованих їй злочинів за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 в ніч на 31.03.2012 року, знаходячись в гостях у своєї знайомої ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , переслідуючи корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, з метою обернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинила розбійний напад на ОСОБА_9 поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, яке мало свій прояв у тому, що ОСОБА_6 нанесла ОСОБА_9 , яка спала, чисельні удари (не менше трьох) металевою підставкою для квітів у життєво важливий орган голову, чим спричинила останній, відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 7/82 к від 29.05.2012 року, наступні тілесні ушкодження:
- група а - відкриті переломи кісток склепіння та лицевого черепу, забійні рани на голові, забійні рани на голові, забої головного мозку, пошкодження твердої мозкової оболонки, кровиливи в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішніх поверхонь, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя;
- група б - забійні рани на верхній губі, синці та садна на обличчі та шиї, синці на правій руці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень;
- група в - садна на правій руці, які спричинені тупим предметом з обмеженою поверхнею впливу , який має округлу чи близьку до неї форму, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Смерть ОСОБА_9 настала від відкритого перелому кісток черепа, забоїв головного мозку, розривів оболонок головного мозку.
Після заподіяння смерті потерпілій, ОСОБА_6 заволоділа майном ОСОБА_9 , а саме: мобільним телефоном Samsung SGH D820; сім карткою МТС, золотою обручкою вартістю 1 500 грн, золотою обручкою вартістю 2 250 грн., золотою обручкою вартістю 2 000 грн., золотою підвіскою вартістю 1250 гривень та золотою каблучкою, вартістю 1 250 грн. У результаті злочинних дій ОСОБА_6 заволоділа майном на загальну суму 8 570 грн., яким розпорядилась на власний розсуд.
Не погодившись з вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 подала на нього апеляцію з доповненнями, в якій просить скасувати оскаржуваний вирок, а справу направити на додаткове розслідування.
Апеляція мотивована неповнотою досудового слідства та судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішення фактичним обставинам справи, допущенними судом істотними порушеннями процесуального законодавства.
Зокрема, на думку апелянта в судовому рішенні відсутня мотивація того, чому суд взяв до уваги одні докази та не взяв до уваги інші.
Крім того, поза належною увагою суду, як про те зазначає апелянт залишилось те, що після її затримання вона допитувалася без участі захисника.
Також, як зазначає апелянт судом не допитано свідка ОСОБА_10 , показання якого мають суттєве значення, а показання її сина ОСОБА_11 не взяті до уваги в повному обсязі.
Не звернув суд уваги і на те, що на досудовому слідстві її син давав показання під примусом, висновки експертиз носять характер припущення, а визнавальні показання вона давала під моральним та фізичним тиском працівників міліції.
Крім того, як зазначає апелянт, суд належним чином не врахував дані про її особу, а саме поганий стан здоров`я, взявши до уваги лише негативні характеристики.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку засудженої ОСОБА_6 та її захисника на підтримку вимог апеляції засудженої, думку прокурора, яка заперечував проти задоволення апеляції засудженої та просила оскаржуваний вирок суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінальної справи, обговоривши та перевіривши доводи апеляції, судова колегія приходить до наступного.

Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_12 вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів не визнала, повідомивши, що потерпілу ОСОБА_9 вона не вбивала, наміру заволодіти її майном не мала.
Незважаючи на вищевказані показання засудженої, невизнання нею вини, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй злочинів при зазначених у вироку обставинах та кваліфікація її дій за ч. 4 ст. 187 та п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, належно досліджених та оцінених судом за принципами всебічності, повноти та об`єктивності, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_13 про те, що він знайомий з ОСОБА_6 , оскільки остання знімала раніше у його матері квартиру. 01.04.2012 року, приблизно об 11 годині, він прийшов до помешкання матері. Зайшовши в квартиру, виявив матір померлою, з ознаками насильницької смерті, після чого одразу викликав працівників міліції. В подальшому впізнав речі матері, які виявили у ОСОБА_6 . Оскільки мобільний телефон Самсунг він купував матері сам, то його зникнення відразу помітив. Раніше матір повідомляла йому про те, шо ОСОБА_6 та її син затримували плату за квартиру;
- показаннями свідка ОСОБА_14 , касира оцінювача ломбарду «Комод», який розташований за адресою: Херсонська обл., м. Генічеськ вул. Леніна 18. 31.03.2012 року близько 19 години 50 хвилин до приміщення ломбарду зайшли двоє чоловіків, одним з яких був ОСОБА_11 , а інший незнайомий їй чоловік, який надав паспорт громадянина України на імя ОСОБА_15 , повідомивши, що хоче закласти дві золоті обручки, але ОСОБА_11 поправив його, повідомивши, що потрібно закласти тільки одну обручку, іншу продати, після чого ОСОБА_11 вийшов з ломбарду. Вона одну обручку купила, а на іншу склала відповідні документи під заставу, документи складаються та вибивається чек. Взявши гроші ОСОБА_15 залишив приміщення ломбарду. Одну обручку ломбард продав, інша була вилучена співробітниками міліції 06.04.2013 року;
- показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що до нього звернувся ОСОБА_11 з проханням здати в ломбард золоті вироби, а саме: 2 обручки та кулон. При цьому ОСОБА_11 пояснив, що ці вироби належать його матері та вітчиму, які самі його здати не могли через те, що матір є іногородньою, а у нього відсутній паспорт. Отримані від реалізації золотих виробів гроші віддав ОСОБА_11 ніяких підозр у нього в той момент не виникло. Матір ОСОБА_11 . Під час досудового слідства від ОСОБА_11 дізнався, що матір останнього вбила якусь жінку та забрала в неї золото, яке вони здали до ломбарду;
- показаннями свідка ОСОБА_11 сина засудженої про те, що мати рік назад подарувала йому телефон марки Самсунг та попросила здати в ломбард ювелірні вироби, а саме: 3 обручки та кулон-підвіску у вигляді підкови. Він виконав прохання матері і здав це золото до ломбардів через свого знайомого ОСОБА_15 , пояснивши останньому, що не може здати сам, через відсутність паспорту, хоча насправді паспорт в нього був. Разом з ОСОБА_15 золоті вироби заклали в декілька ломбардів. Так, погодившись на його пропозицію ОСОБА_15 на велосипеді поїхав до ломбарду, а він залишився у нього вдома. Коли ОСОБА_15 повернувся з ломбарду, то розповів, що заклав тільки одну обручку, а другу в ломбарді не прийняли, оскільки золото було низького ґатунку. ОСОБА_15 повернув йому обручку та віддав гроші в сумі 460 гривень. Тоді він разом з ОСОБА_15 поїхали в інший ломбард м. Генічеськ. Там він дав ОСОБА_15 обручку, яку раніше не прийняли в ломбарді, а також ще одну обручку. В ломбарді вони одну обручку заклали, а іншу продали, гроші він забрав собі, а вечером віддав їх матері повідомивши її, що золоті вироби заклав в ломбард через свого знайомого. Наступного дня, 01.04.2012 року, він знову звернувся до ОСОБА_15 з аналогічною пропозицією. Вони разом пішли в ломбард, де ОСОБА_15 заклав кулон та каблучку з каменем, при цьому він в ломбард не заходив. ОСОБА_15 гроші за вказані золоті вироби передав йому, а він ОСОБА_16 . Коли матір подарувала йому мобільний телефон Самсунг, то він подумав, що телефон мати купила, а обручки її, оскільки вона двічі була замужем, за третю обручку не здогадувався звідки вона в матері. В подальшому про походження золотих виробів, які йому надала матір, дізнався від працівників міліції.
- показаннями свідка ОСОБА_17 , оголошеними в судовому засідання в порядку ст. 306 КПК України (редакція 1960 року) про те, що він працює касиром - оцінювачем у ломбарді Онікс , який розташований за адресою: Херсонська область м. Генічеськ вул. Паризької Комуни, 4. 31.03.2012 року, приблизно о 19 годині, до приміщення ломбарду зайшов раніше не знайомий йому чоловік, який згідно наданому ним паспорту громадянина України, виявився ОСОБА_15 та повідомив, що хоче закласти дві золоті обручки. Одна з обручок була з золота низького ґатунку, а тому він відмовився її приймати, а іншу обручку прийняв, та склавши відповідні документи передав кошти ОСОБА_15 . Наступного дня, - 01.04.2012 року, приблизно о 16 годині 15 хвилин, до приміщення ломбарду знову зайшов ОСОБА_15 та надавши паспорт знову повідомив про бажання закласти золоті вироби, а саме: золоту каблучку з каменем та золотий кулон. Прийнявши зазначені золоті вироби він віддав за них ОСОБА_15 гроші. 06.04.2012 року приїхали співробітники міліції та вилучили закладені ОСОБА_15 дві каблучки та підвіску;
- показаннями свідка ОСОБА_10 , оголошеними в судовому засідання в порядку ст. 306 КПК України (редакція 1960 року) про те, що він проживає разом з ОСОБА_11 в одній квартирі, за адресою: АДРЕСА_4 . 31.03.2012 року до ОСОБА_11 приїхала його мати ОСОБА_6 . Про, що розмовляли ОСОБА_11 та ОСОБА_6 йому невідомо. В цей же день приблизно о 14 годині ОСОБА_11 показав йому золоту обручку і сказав, що вона належить його матері, і він збирається закласти в ломбард. Чи належить зазначена обручка ОСОБА_6 він не знає, та взагалі, при ній ніяких прикрас не бачив.
Вищезазначені показання потерпілих узгоджуються як між собою, так і з письмовими матеріалами справи, які стали доказами винуватості засудженої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй злочинів, які, належно досліджені і перевірені під час судового розгляду, а саме:

- протоколом огляду місця події від 01.04.2012 року, приміщення кв. АДРЕСА_5 де виявлено труп потерпілої ОСОБА_9 з ознаками насильницької смерті;
- висновком судово-медичної експертизи №7/82к від 29.05.2012 року, відповідно якому при дослідженні трупа потерпілої ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження, які по характеру та ступеню тяжкості поділені на групи: група «а» - відкриті переломи кісток склепіння та лицевого черепу, забійні рани на голові, забійні рани на голові, забої головного мозку, пошкодження твердої мозкової оболонки, кровиливи в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішніх поверхонь, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя; група «б» - забійні рани на верхній губі, синці та садна на обличчі та шиї, синці на правій руці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; група «в» - садна на правій руці, які спричинені тупим предметом з обмеженою поверхнею впливу, який має округлу чи близьку до неї форму, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Всі тілесні ушкодження мають ознаки, як такі, що нанесені при житті.
Смерть ОСОБА_9 настала від відкритого перелому кісток черепа, забоїв головного мозку, розривів оболонок головного мозку.
Між тілесними ушкодженнями групи а та настанням смерті є прямий причинний зв`язок. Обставини, на які вказує ОСОБА_6 4 під час відтворення обстановки та обставин події від 02.04.2012 року, не суперечать характеру та механізму виникнення тілесних ушкоджень групи а, але є невідповідність в кількості травматичних впливів в області голови, не має відомостей про механізм виникнення ушкоджень груп «б» та «в».
Всі тілесні ушкодження могли бути спричинені підставкою, яка була надана експерту для дослідження. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено округле садно, яке могло бути спричинено торцевою частиною труби - осі підставки в місці приєднання в нижній частині основи підставки. Тілесні ушкодження групи а могли бути спричинені металевою основою підставки, яка має поверхні у вигляді ребра;
- протоколом виїмки від 07.04.2012 року, під час якої у потерпілого ОСОБА_13 вилучено коробку з-під мобільного телефону Самсунг 820, IMEI: НОМЕР_1 ;
- протоколом огляду від 01.04.2012 року, відповідно до якого, проведено огляд квартири за місцем проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_4 , під час якого вилучено мобільний телефон Самсунг 820, ІМЕІ: НОМЕР_1 ( який співпадає з номером ІМЕІ на коробці з-під мобільного телефону, вилученого у потерпілого ОСОБА_13 ;
- протоколом виїмки від 06.04.2012 року, в якому відображено, як при проведенні вказаної слідчої дії, у ОСОБА_18 касира ломбарду «Онікс», за адресою: Херсонська область м. Генічеськ вул. П.Комуни 4, було виявлено та вилучено золоту обручку, золоту каблучку з каменем та золоту підвіску;
- протоколом огляду від 06.04.2012 року, відповідно до якого, при проведенні огляду ломбарду «Комод», розташованого за адресою : Херсонська область м. Генічеськ вул. Леніна 18, було виявлено та вилучено золоту обручку;
- протоколом пред`явлення предметів для впізнання від 07.04.2012 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_13 впізнав каблучку з каменем, як таку, що належала його матері ОСОБА_9 ;
- протоколом відтворення обстановки та обставин події за участі підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника від 02.04.2012 року, в ході якого вона підтвердила раніше дані нею покази, вказала на місце вчинення нею вбивства ОСОБА_9 та продемонструвала спосіб вчинення даного злочину, а також вказала на металеву підставку з-під квітів, якою завдавала удари ОСОБА_9 по голові. В ході зазначеної слідчої дії виявлено та вилучено два змиви речовини, схожої на кров з поверхні даної підставки, а також саму підставку;
- висновком судово-імунологічної експертизи № 92 від 04.05.2012 року, відповідно до якого, на двох тампонах змивах речовини схожої на кров, вилучених з поверхні підставки з-під квітів, виявлено кров, яка могла походити від потерпілої ОСОБА_9 ;
- висновком трасологічної експертизи № 727 від 17.04.2012 року, відповідно до якого, будь-яких слідів, котрі б свідчили про відмикання чи спробу відмикання циліндрового механізму , вилученого 01.04.2012 року під час огляду місця події, за фактом вбивства ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , сторонніми предметами, які за розмірами та формою відрізняються від форми та розмірів штатних ключів (підробленими чи підібраними ключами, відмичкою і т.п.) не виявлено.
- висновком стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 468 від 19.07.2012 року, згідно якого ОСОБА_6 психічними захворюваннями у розумінні ст.19 ч.2 КК України не страждала і не страждає, виявляє органічний емоційно лабільний (астетичний) розлад, у період часу, який відноситься до інкримінованого їй діяння, у неї не було будь-яких тимчасових, хворобливих розладів душевної та усвідомлювальної діяльності, у той час могла віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування заходів медичного характеру, не супроводжуються вираженим зниженням інтелекту, тотальними та стабільними порушеннями властивостей особистості, не обмежує та не виключає її здатність правильно сприймати, давати правильні покази, розуміти та керувати своїми діями, передбачати їх наслідки.
Судова колегія апеляційного суду вважає невизнання обвинуваченою ОСОБА_6 вини в інкримінованих їй злочинах, як її бажання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене і рахує, що суд першої інстанції оцінюючи в сукупності всі докази по справі, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вищезазначені докази є допустимими і достатніми, та такими, що в повній мірі доводять вину засудженої у вчиненні інкримінованих їй злочинів. Зазначені докази правильно покладені в основу ухваленого по справі обвинувального вироку.

Доводи апеляції засудженої щодо порушення її права на захист є безпідставними так як після її затримання 02 квітня 2012 року в цей же день їй було призначено захисника ОСОБА_19 , який безпосередньо приймав участь, як при її першому допиті, так і під час відтворення обстановки та обставин події.
Перевірялися судом і заяви засудженої про застосування відносно неї недозволених методів ведення слідства та примушування її невідомими особами до визнання вини у вчиненні вбивства ОСОБА_9 .
Так, не знайшли свого підтвердження доводи засудженої ОСОБА_6 про застосування до неї недозволених методів ведення слідства з боку працівників Каховського РВ УМВС України в Херсонській області, оскільки такі дані були предметом перевірки за результатами якої була винесена постанова старшого слідчого Каховської міжрайонної прокуратури ОСОБА_20 від 04 вересня 2012 року у порушенні кримінальної справи за вказаними фактами було відмовлено.
Також, не знайшли свого підтвердження факти застосування недозволених методів слідства працівниками міліції до ОСОБА_6 які були викладені в заяві адвоката ОСОБА_21 , оскільки за фактом перевірки встановлено, що тілесні ушкодження, які були виявлені у ОСОБА_6 03.04.2012 року фельдшером швидкої допомоги виникли у результаті втрати свідомості та падіння, до спричинення вказаних тілесних ушкоджень сторонні особи не причетні. За вказаною заявою було порушено кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001128 від 09.05.2013 року, яке постановою старшого слідчого Каховської міжрайонної прокуратури ОСОБА_22 закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Крім того, відповідно до відповіді заступника начальника УКР УМВС України в Херсонській області, було проведено комплекс оперативно-розшукових заходів, спрямованих на перевірку пояснень ОСОБА_6 , щодо, нібито, погроз з боку невстановлених слідством осіб, які погрожували їй та змусили залишити відчинені двері у потерпілої, за результатами якого інформації, що підтверджує пояснення ОСОБА_6 не отримано, встановити особи невідомих чоловіків не надалося можливим.
Безпідставними є і посилання засудженої на необґрунтованість недопиту судом першої інстанції свідка ОСОБА_10 , оскільки судом було вжито вичерпних заходів щодо встановлення його місця перебування та приводу до суду, однак здійсненими заходами встановити його місце перебування не представилось можливим.
Не підтверджуються матеріалами кримінальної справи і доводи апеляції засудженої про те, що її син на досудовому слідстві давав показання під тиском працівників міліції, оскільки аналогічні показання, дані під час досудового слідства, свідком ОСОБА_11 були дані і під час його допиту в суді першої інстанції.
Покарання засудженій призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, а також роз`яснень, що містяться в Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, з урахуванням характеру і ступеню тяжкості вчинених нею злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких, особи винної, яка характеризується задовільно, вчинила відразу два злочини, наслідком одного з яких стала смерть людини, обвинувачена хоча і вважається такою, що немає судимості однак раніше притягувалась до кримінальної відповідальності.

При призначенні обвинуваченій покарання судом були враховані всі дані про особу винної, в тому числі і дані про її стан здоров`я (довідки з медичних закладів, виписні епікризи, тощо) а тому посилання засудженої про їх не врахування та посилання суду лише не негативні дані про її особу, є неспроможними, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання засудженої по справі не встановлені.

З урахуванням наведених обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_6 в умовах ізоляції від суспільства на визначений термін у межах санкцій норм кримінального закону, в порушенні яких вона визнана винуватою. Визначений судом строк покарання є справедливим, необхідним та достатнім для її перевиховання засудженої та попередження вчинення нею нових злочинів. Підстав для призначення більш м`якого покарання колегія суддів не вбачає.
Перевіркою матеріалів справи не встановлено істотних порушень процесуального законодавства під час досудового слідства та під час розгляду справи в суді, які були б безумовними підставами для скасування вироку.
Разом з тим, відповідно ч. 2 ст. 365 (редакція 1960 року) КПК України, якщо розгляд апеляції дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, щодо яких апеляції не надійшли, апеляційний суд зобов`язаний прийняти таке рішення.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Дана норма закону діяла до її зміни Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, у зв`язку з чим строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з вищевказаного розрахунку підлягає зарахуванню в строк відбування покарання з моменту її затримання по 20 червня 2017 року, включно.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи ОСОБА_6 була затримана 02.04.2012 року і в подальшому їй було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, що фактично і є датою початку її попереднього ув`язнення.

Зважаючи на викладене, у зв`язку з необхідністю застосування до засудженої ОСОБА_6 вимог ч. 5 ст. 72 КК України, в порядку ст. 365 КПК України,оскаржуваний вирок підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України (редакція 1960 року), колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 23 травня 2013 року, відносно ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, в порядку ст. 365 КПК України (редакція 1960 року), змінити.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк її попереднього ув`язнення з 02.04.2012 року по 20.06.2017 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом одного місяця з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом :
Суддя: