Єдиний унікальний номер справи 185/6022/17
Провадження № 1-кп/185/430/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001945 від 09 листопада 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополя АР Крим, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 12 лютого 1997 року Центральним районним судом м. Сімферополя за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України виконання вироку відстрочене на 2 роки;

- 25 лютого 1999 року Центральним районним судом м. Сімферополя за ч. 2 ст. 215-3, ч. 2 ст. 145, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 42, ч. 1 ст. 43 КК України призначено остаточне покарання у вигляді 6 років позбавлення волі;

- 10 січня 2006 року Центральним районним судом м. Сімферополя за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 20 лютого 2006 року Київським районним судом м. Сімферополя за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70, 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі. 01 жовтня 2010 року звільнений умовно-достроково, не відбутий термін 1рік 6 місяців 12 днів;

- 22 серпня 2011 року Київським районним судом м. Сімферополя за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 18 серпня 2016 року звільнений із Оріхівської ВК № 88 Запорізької області по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
11 липня 2017 року приблизно о 23.40 годині ОСОБА_4 , знаходячись поблизу будівлі учбово-підготовчого комплексу по вул. Преображенській м. Павлограда, керуючись корисливим мотивом, підійшов ззаду до потерпілої ОСОБА_6 - схопив за сумку, яка висіла у останньої на правому плечі та відкрито повторно викрав її майно, а саме: сумку, зі шкурозамінника, без вартості, в якій знаходився: мобільний телефон марки «iPhone 4S».
З викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник і розпорядився ним на власний розсуд. В результаті зазначених дій, ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 2745 грн. 36коп. (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3370-17 від 25 липня 2017 року).
12 липня 2017 року приблизно о 00.25 годині ОСОБА_4 , знаходячись поблизу занедбаного дитячого садка, розташованого по вул. Будівельній м. Павлограда, керуючись корисливим мотивом, підійшов до неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 та шляхом ривка відкрито повторно викрав мобільний телефон марки «ТТЕ», який потерпіла тримала в руці.
Таким чином, ОСОБА_4 реалізував свій злочинний умисел, направлений на відкрите повторне викрадення майна ОСОБА_7 та зник з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення і розпорядився ним на власний розсуд, в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 2707 грн.60 коп. (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3370-17 від 25 липня 2017 року).
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому, та відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_4 винний у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються за обставин, які вказані вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття, добровільне відшкодування шкоди, обставиною, що обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України є рецидив злочину. Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. 69 КК України не вбачається. Закон передбачає наявність судом врахування декількох обставин, що пом`якшують покарання та особу обвинуваченого, що передбачає врахування суб`єктивних ознак, які знижують ступінь суспільної небезпеки особи винного. Суд враховує, що вчинено тяжке кримінальне правопорушення, в тому числі стосовно неповнолітнього, ОСОБА_4 є особою, яка має декілька непогашених судимостей.

Цивільний позов заявлено не було.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.
Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи та дактилоскопічних експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної чинності.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на проведення експертиз у сумі 988,96 коп. на користь держави.

Речові докази:

мобільний телефон марки «Айфон 4С», який передано під розписку на відповідне зберігання ОСОБА_6 залишити за належністю,

мобільний телефон марки «ZTE», який передано під розписку на відповідне зберігання ОСОБА_8 залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1