Справа №585/3658/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/931/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 2 листопада 2017 року, про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого ОСОБА_8 з потерпілим ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
До Роменського міськрайонного суду Сумської області від Роменської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000774, від 23 липня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, потерпілим від якого є ОСОБА_9 , 2005 року народження.

У підготовчому судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_11 та потерпілий ОСОБА_9 заявили клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі в зв`язку з примиренням потерпілого ОСОБА_9 з обвинуваченим ОСОБА_8 .

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 2 листопада 2017 року, клопотання законного представника потерпілого ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_9 було задоволено. Обвинуваченого ОСОБА_8 було звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілим ОСОБА_9 а провадження по справі за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст. 286 ч. 1 КК України було закрито.

Суд своє рішення мотивував тим, що оскільки обвинувачений ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, завдані збитки відшкодував то, у відповідності з ст. ст. 44; 46 КК України, ОСОБА_8 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням обвинуваченого та потерпілого.

На ухвалу суду від адвоката ОСОБА_7 , який є захисником обвинуваченого ОСОБА_10 , надійшла апеляційна скарга в якій ставиться питання про скасування ухвали суду та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Захисник апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд, звільняючи ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності не перевірив факт відшкодування обвинуваченим ОСОБА_8 завданих збитків та не врахував заперечення проти цього іншого обвинуваченого ОСОБА_12 та прокурора.

Також адвокат вказує, що суд, задовольняючи клопотання законного представника потерпілого та потерпілого, про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, не надав можливості іншим учасникам кримінального провадження, зокрема обвинуваченому ОСОБА_10 , ознайомитися із змістом поданого клопотання.

Мотивує апеляційні вимоги захисник й тим, що суд не врахував, що потерпілий є неповнолітнім, а тому необхідно було з`ясувати думку органу по захисту дитинства про можливість звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.

На думку захисника, суд фактично звільнив ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за примиренням батьків потерпілого, оскільки представник потерпілого є дружиною обвинуваченого ОСОБА_8 , при цьому не перевірив, чи буде це відповідати інтересам самого потерпілого.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 , будучи раніше не судимим, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 примирився з потерпілим ОСОБА_9 та його законним представником ОСОБА_11 , які не мають до обвинуваченого ОСОБА_8 матеріальних претензій щодо завданої потерпілому шкоди.

Також з обвинувального акту, відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , вбачається, що у кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено (а. п. 1 5).

Виходячи з вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності з ст. ст. 44; 46 КК України та ст. ст. 284; 314 КПК України, у ході підготовчого судового засідання дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та закриття кримінального провадження у зв`язку з цим, відносно ОСОБА_8 .

Доводи апеляційної скарги з приводу неналежної перевірки судом факту відшкодування обвинуваченим ОСОБА_8 шкоди потерпілому не заслуговують на увагу, оскільки суд безпосередньо у підготовчому судовому засіданні встановив відсутність у потерпілого та його законного представника претензій до обвинуваченого ОСОБА_8 щодо відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням.

Не впливають на висновки суду й мотиви апеляційної скарги з приводу наявності заперечень щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у іншого обвинуваченого у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та у прокурора, оскільки, за змістом ст. 46 КК України, досягнення примирення між одним обвинуваченим та потерпілим не залежить від позиції іншого обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає необхідним звернути увагу на безпідставність мотивів апеляційної скарги про те, що обвинувачений ОСОБА_10 був позбавлений можливості безпосередньо піддати аналізу мотиви клопотання потерпілого та його законного представника, оскільки таке клопотання надійшло до суду у ході підготовчого судового засідання і обговорювалось судом з участю обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника.

Не можуть бути взяті до уваги й мотиви апеляційної скарги з приводу відсутності думки відповідного органу по захисту дитинства про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з його примиренням з неповнолітнім потерпілим, оскільки, як уже зазначалося, законний представник малолітнього потерпілого не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за таких обставин.

Крім того, чинними нормами кримінального процесуального законодавства та закону України про кримінальну відповідальність, зокрема ст. 46 КК України, не передбачено обов`язкової згоди служби у справах дітей щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого та малолітнього потерпілого і його законного представника.

При цьому, законом також не передбачено й обмежень щодо звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, у зв`язку з його примиренням з потерпілим, і у випадку наявності родинних стосунків між ними.

За наведених підстав, знаходячи ухвалу суду законною, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, а відповідно, не знаходить підстав, і для задоволення апеляційних вимог.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 2 листопада 2017 року, якою ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого ОСОБА_8 з потерпілим ОСОБА_9 , та закрито кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст. 286 ч. 1 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду на протязі 3 місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4