Справа № 183/6667/16
№ 1-в/183/5/18

У Х В А Л А
03 січня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання,-

03 листопада 2017 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від відбування покарання, на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».
В судовому засіданні засуджений своє клопотання підтримав, надав пояснення про те, що після постановлення вироку і до сьогоднішнього дня він відбув більшу половину призначеного строку покарання, потерпілий від злочину не має до нього претензій, тому вважає себе особо, до якої може бути застосовано Закону України «Про амністію у 2016 році».
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 .
Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали, подані до клопотання, дійшов до наступного висновку.
Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.02.2017 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, строк відбування покарання відраховується з моменту затримання.

Вирок набрав законної сили, в апеляційному порядку не оскаржувався.

ОСОБА_4 засуджений за вчинення умисного злочину, який законом віднесено до категорії тяжких, йому призначене покарання не більше десяти років.

У відповідності до ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Коментована норма закону, яка може бути застосована до засуджених за даною категорією справ містить відсилочну норму на ст.1 спеціального закону.

В свою чергу, статтею 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» постановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:

а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми;

б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом;

в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;

г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572;

ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

д) ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту");

е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР;

є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Засуджений ОСОБА_4 не підпадає під жодну категорію осіб, визначених ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому застосування до нього вимог ст.4 цього закону не можливе.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 537-539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні його клопотання про звільнення від відбування покарання, на підставі закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з моменту її оголошення, а засудженим, що відбуває покарання, протягом того ж строку, з моменту отримання копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1