справа №619/4/18
провадження №1-кс/619/7/18
УХВАЛА
іменем України
04 січня 2018 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні 0001884 від 29.12.2017, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
ВСТАНОВИВ:
У провадженні СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0001884 від 29.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Встановлено, що 29.12.2017 в ході проведення ОМП у службовому приміщенні МАПП "Гоптівка" Дергачівського району Харківської області у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено речовину зеленого кольору, рослинного походження в сухому стані зовні схожу на коноплю загальною вагою близько 5,56 грам.

29.12.2017 у службовому приміщенні №6 МАПП «Гоптівка» Дергачівського району Харківської області під час огляду місця події було вилучено речовину зеленого кольору, рослинного походження в сухому стані зовні схожу на коноплю загальною вагою близько 5,56 грам яку було поміщено до двох пакетів які знаходяться в пакеті, які поміщені в прозорий канцелярський файл.

Старший слідчий СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не прибула, в зв`язку зі стислими строками розгляду вищевказаного клопотання, суд вважає можливим розглянути його за її відсутності.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторони обвинувачення, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов до висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.
Як зазначено вище 29.12.2017 року відповідно до вимог КПК України внесено до ЄРДР за №0001884 відомості за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до положень ст.ст. 167-169 КПК України речовина зеленого кольору, рослинного походження в сухому стані зовні схожу на коноплю загальною вагою близько 5,56 грам яку було поміщено до двох пакетів які знаходяться в пакеті, які поміщені в прозорий канцелярський файл є тимчасово вилученим майном.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після його вилучення, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз.

Слідчий суддя вважає, що слідчий довів необхідність накласти арешт на тимчасово вилучене майно, оскільки існують підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням зазначених вимог, слідчий суддя дійшов до висновку про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

У відповідності до ст. 107 ч. 4 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 107 ч. 4, 167-169, 170, 171, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: речовину зеленого кольору, рослинного походження в сухому стані зовні схожу на коноплю загальною вагою близько 5,56 грам яку було поміщено до двох пакетів, що знаходяться в пакеті, поміщеному в прозорий канцелярський файл.

Визначення місця зберігання вказаного майна покласти на старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1