АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1207/17 Справа № 182/2704/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002238 від 30 травня 2017 року про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 4 187 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА :
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, змінивши запобіжний захід відносно ОСОБА_7 на більш м`який у вигляді домашнього арешту за адресою його проживання та реєстрації.

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_9 , погоджене прокурором ОСОБА_10 , у кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР № 0002238 від 30.05.2017 року та продовжено строк тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 до 20 жовтня 2017 року.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187 КК України, які є особливо тяжкими злочинами. Також, на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою ризики у виді переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілу, свідків, можливість вчинення інших кримінальних правопорушень та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, не зменшились, а також враховуючи те, що у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник посилається на необґрунтованість підозри і відсутність будь-яких доказів причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому злочинів. Зазначає про відсутність доказів наявності ризиків, вказаних в клопотанні слідчого. Також, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя не розглянув можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, з огляду на його стійкі соціальні зв`язки, факт перебування на утриманні чотирьох малолітніх дітей, а також, що він офіційно не працевлаштований проте є само зайнятою особою. Зауважує, що суворість покарання та тяжкість обвинувачення не може бути єдиною підставою для продовження застосування такого виключного запобіжного заходу.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник підтримали апеляційну скаргу та, з підстав, викладених в скарзі просили її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його реєстрації та проживання.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на її безпідставність та просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до вимог частин 3, 4, 5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи підозрюваного і захисника, викладені в судовому засіданні та зазначені в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Згідно наданих матеріалів, 20 липня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне заподіяння смерті, двох осіб із корисливих мотивів; ч. 3 ст. 289 КК України, яке виразилось у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя потерпілого; ч. 4 ст. 187 КК України, яке виразилось у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187 КК України, при цьому, обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначених злочинів, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 30 травня 2017 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 08.08.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_11 , представника потерпілого ОСОБА_12 , спеціаліста ОСОБА_13 , згідно якого потерпіла показала обставини спричинення їй тілесних ушкоджень в ході слідчого експерименту, висновками судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_14 , потерпілої ОСОБА_11 , висновком судової експертизи зброї від 02.06.2017 року, висновком судової балістичної експертизи від 05.06.2017 року, висновком судово-медичної експертизи зразків крові підозрюваних ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_7 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_17 від 25.07.2017 року, згідно якого останній надав показання щодо обставин вчинення ним, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_7 злочинів, та іншими доказами, долученими до клопотання слідчого.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Так, апеляційним переглядом встановлено, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені під час досудового слідства та існували під час обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, а саме підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, при цьому колегія суддів враховує тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, що у відповідності до ст. 12 КК України є особливо тяжкими та за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років або довічне позбавлення волі, тому висновки слідчого судді щодо можливості запобігання вказаним ризикам виключно шляхом продовження саме такого запобіжного заходу, є обґрунтованими.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Доводи захисту про те, що слідчий суддя, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 не з`ясував про можливість застосування до нього будь-яких альтернативних запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а також не взяв до уваги те, що підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, у тому числі і чотирьох малолітніх дітей на утриманні, постійне місце проживання та хоча офіційно не працює, але фактично є самозайнятою особою, оскільки на території домоволодіння обладнав майстерню з виготовлення та ремонту меблів, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зазначені в апеляції доводи були враховані судом під час вирішення питання про застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, однак вони не вплинули на правильність висновків суду, тому що ризики, зазначені в ухвалі суду, є реальними та не зменшилися, і запобігти їхньому уникненню, окрім як застосуванням найбільш суворого запобіжного заходу неможливо, а тому слідчим суддею було обґрунтовано задоволено клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, продовжений судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та не підлягає скасуванню, а в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 183, 194, 199, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002238 від 30 травня 2017 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4