Справа № 599/1629/17
В И Р О К
Іменем України
16 листопада 2017 року Зборівський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участі прокурора ОСОБА_3
потерпілої цивільного позивача ОСОБА_4
представника потерпілої цивільного позивача ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей
про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.128, ч.1 ст.125 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення проти здоров`я особи за таких обставин.
Так, 08 липня 2017 року приблизно о 15 год ОСОБА_6 , перебуваючи на подвір`ї господарства ОСОБА_4 в с.Яцківці, Зборівського району, під час конфлікту із останньою, підняв із землі металевий кутник, не маючи наміру попасти ним у голову чи інші життєво-важливі органи, кинув ним у сторону ОСОБА_4 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом правої тім`яної кістки, забоєм головного мозку легкого ступеня і раною тім`яної ділянки голови справа. Зазначені вище ушкодження за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень. В подальшому ОСОБА_6 , під час конфлікту із ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні її житлового будинку умисно наніс удари кулаками рук по тілу потерпілої, а саме в голову, обличчя, груди та по руках, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді синців голови, правого плеча і кистей. Зазначені ушкодження за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 є винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.128 та ч.1 ст.125 КК України, зокрема, у заподіянні із необережності тяжких тілесних ушкоджень та умисних легких тілесних ушкоджень.
Будучи допитаним в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав та пояснив, що 08 липня 2017 року приблизно о 15 год. перебував на подвір`ї господарства ОСОБА_4 в с.Яцківці, Зборівського району, під час конфлікту із останньою, підняв із землі металевий кутник, не маючи наміру попасти ним у життєво важливі органи кинув ним у сторону ОСОБА_4 спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження та після цього в приміщенні її житлового будинку умисно наніс удари кулаками рук по тілу ОСОБА_4 , а саме в голову, обличчя, груди та по руках, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження у вигляді синців.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 , доведена показами потерпілої ОСОБА_4 , які ствердила, що в післяобідню пору 08 липня 2017 року ОСОБА_6 під час конфлікту між ними спричинив їй тяжкі та умисні легкі тілесні ушкодження. Цивільний позов підтримала повністю, просить його задоволити із мотивів викладених у позовній заяві.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор, потерпіла та представник потерпілої також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпіла, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характер і ступінь тяжкості наслідків, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, щиро розкаявся у вчиненому, а тому вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді громадських робіт.
Прокурор підтримав позов заявлений в кримінальному провадженні в інтересах держави в особі фінансового відділу Зборівської районної державної адміністрації, Зборівської центральної районної лікарні до ОСОБА_6 про відшкодування витрат понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, а саме 3381,46 грн. з мотивів, викладених у позовній заяві та просить його задоволити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_6 позов визнав та не заперечує проти його задоволення.
Фактичні витрати закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину визначаються згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат на лікування закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використанням, затвердженим постановою КМ України від 16.07.1993 року № 545.
Як передбачено п.1 цього Порядку, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати на стаціонарне лікування потерпілого від цього злочину, а в разі, якщо лікування проводиться закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрати на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача ОСОБА_6 в користь держави в особі фінансового відділу Зборівської районної державної адміністрації витрат затрачених на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 кримінальними правопорушеннями вчиненими ОСОБА_6 які мали місце 08 липня 2017 року спричинено матеріальну та моральну шкоду.
Матеріальна шкода полягає в тому, що у зв`язку із спричиненими тілесними ушкодженнями вона оплатила витрати на лікування. Безпосередньо на лікування нею витрачено кошти в сумі 1412,91 грн.,що підтверджується відповідними товарними та касовими чеками, квитанціями.
Моральна шкода, яка спричинена ОСОБА_4 , полягає у фізичних та душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із отриманими тілесними ушкодження внаслідок вчинення злочину щодо неї.
Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування та п. 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України особа, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Суд виходить з того, що відповідач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними та матеріальними правами, наслідки зазначеної процесуальної дії йому роз`ясненні, визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідає інтересам дитини. За наведених обставин, визнання позову відповідачем слід прийняти і позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 94, 128, 369-371, 373-374 КПК України, керуючись ст. 22, ст. 23, ст. 1166, ст. 1167, ст. 1187, ст.1188 ЦК України, ст. 119 ЦПК України, суд,-
засудив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України і призначити йому покарання у виді двохсот двадцяти годин громадських робіт та передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді двохсот годин громадських робіт, на підставі ч.І ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, з встановленням остаточного покарання - двохсот двадцяти годин громадських робіт.
Речові докази по справі металевий предмет кутник повернути ОСОБА_4 після вступу вироку в законну силу.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На даний вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Зборівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_1