Справа № 541/574/18
Провадження № 1-кп/541/110/2018
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2018 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миргороді кримінальне провадження № 0000782 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шахворостівка Миргородського району Полтавської області, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

22.08.2017 близько 12 години ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення насіння соняшнику, прибув до масиву земельних ділянок, засіяних соняшником поблизу с.Шахворостівка Миргородського району, які на підставі договорів оренди перебувають у користуванні ОСОБА_4 . Маючи намір та бажання на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, діючи з прямим умислом, нарвав суцвіття соняху з насінням, з метою викрадення останнього, та почав вибивати його палкою, яку виготовив із фрагмента соняшникового стебла, на заздалегідь підготовлений та принесений із собою шматок тканини, зібравши таким чином 18,7 кг насіння соняшнику, вартістю, відповідно до експертного висновку від 31.08.2017, 411,00 гривень.

В подальшому, ОСОБА_5 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, які не залежали від його волі, адже був помічений ОСОБА_6 , котрий, розуміючи протиправність скоюваного втрутився та попередив дії, направлені на вчинення таємного викрадення майна.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна.

13 березня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 471, 473 КПК України. Згідно з даною угодою ОСОБА_5 та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, розміру майнової шкоди, спричиненої потерпілому на суму 411 грн., яка на даний час відшкодована обвинуваченим потерпілому в повному обсязі, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 коп. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У відповідності з ч.2 ст.474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України що, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити наступним чином:

- насіння соняху вагою 18,7кг., що передане на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити у власності потерпілого.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.314, ч. 2 ст. 373, статтями 374, 474, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 13 березня 2018 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 коп.
Речовий доказ: насіння соняху вагою 18,7 кг, що передане на зберігання потерпілому ОСОБА_4 - залишити у власності останнього .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1