154/3446/17
1-кс/154/871/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2017 року. Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області, при секретарі ОСОБА_1 , за участю представника особи, що подала скаргу ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 та прокурорів Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,-
ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області зі скаргою на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Свою скаргу мотивує тим, що 23 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернувся до керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області з заявою про кримінальне правопорушення. В заяві зазначив, що з метою забезпечення діяльності Інтернет клубу він , як фізична особа підприємець, орендує приміщення по АДРЕСА_1 .
Незважаючи на те, що жодної протиправної діяльності Інтернет клуб не здійснює , працівники Горохівського ВП ГУНП у Волинській області за погодженням з керівництвом Горохівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури , на підставі ухвал слідчого судді Горохівського районного суду, діючи організованою групою , тривалий час, впродовж 2016-2017 років неодноразово, з використанням свого службового становища, шляхом проведення незаконних обшуків та вилучення комп`ютерної техніки і готівкових коштів, системно та протиправно протидіють законній господарській діяльності Інтернет клубу за наступних обставин.
Так, ухвалами слідчого судді Горохівського районного суду ОСОБА_6 від 14 грудня 2016 року, 16 червня 2017 року, 17 серпня 2017 року та 25 вересня 2017 року послідовно задоволені погоджені начальником Горохівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 клопотання про проведення обшуків заступника начальника СВ Горохівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 та старшого слідчого СВ Горохівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 60000036, відкритому 05 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.
Цими ухвалами ініціаторам надано дозволи на проведення обшуків приміщення та земельної ділянки , що розташовані за адресою : АДРЕСА_1 з метою відшукання та вилучення знарядь кримінального правопорушення або майна , яке здобуте в результаті його вчинення.
Обшуки проводились з грубими порушеннями процесуального закону, зокрема всупереч вимогам ч.9 ст.236 КПК України, копії протоколів обшуку в окремих випадках адміністратору Інтернет клубу не надавались.
В результаті проведених обшуків працівниками Горохівського ВП ГУНП у Волинській області в Інтернет клубі вилучено оргтехніку, готівкові кошти як особисте майна працівників клубу. Як наслідок кожного обшуку робота Інтернет клубу була щоразу паралізована.
Однак жодного знаряддя кримінальних правопорушень або майна , яке могло бути здобутим в результаті їх вчинення , виявлено не було.
Вилучені в результаті обшуків майно та готівкові кошти до цього часу не повернуті.
Отже, характерними для усіх вищезазначених обшуків особливостями, є те, що вони систематично організовуються та проводяться за ініціативою одних і тих самих службових осіб правоохоронних органів. Внаслідок їх проведення жодних знарядь будь-яких кримінальних правопорушень, як і майна, яке було б здобуте внаслідок вчинення таких правопорушень працівниками поліції не виявлено.
Водночас, вилучено майно, яке слугує засобами правомірної господарської діяльності Інтернет клубу, в тому числі й особисте майно громадян та грошові кошти до цього часу не повернуті, збитки, заподіяні протиправними діями правоохоронців, не відшкодовані.
Незважаючи на те, що досудове розслідування у безпідставно відкритому кримінальному провадженні № 60000036 триває майже півтора року, жодних доказів злочинної діяльності працівників Інтернет клубу не здобуто. По даний час жодній особі про підозру не повідомлено. Слідчі Горохівського ВП ГУНП у Волинській області та начальник Горохівського відділу прокуратури ОСОБА_7 при підготовці клопотання, а слідчий суддя ОСОБА_6 при наданні дозволів на проведення обшуків, всупереч процесуальному закону, керувались не наявними доказами, а припущеннями та інформацією з «оперативних джерел», про що слідчим суддею прямо зазначено в кожній ухвалі. При цьому в ухвалах від 16.06.2017 року, 17.08.2017 року та від 25.09.2017 року слідчий суддя ОСОБА_6 безпосередньо послався на показання утаємничених свідків «Г. та ОСОБА_10 », як на джерело доказів, не зазначаючи, при цьому, прізвищ вказаних осіб. Тобто. всупереч ст.86 КПК України, суддя свідомо застосував недопустимі докази у справі.
Відтак, на переконання ОСОБА_2 , організованою групою працівників правоохоронних органів у складі заступника начальника Горохівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 , старшого слідчого цього відділу ОСОБА_9 , начальника Горохівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області ОСОБА_6 при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 60000036 постійно чиниться протидія законній господарській діяльності Інтернет клубу, систематично перевищуються службові повноваження, внаслідок чого завдається істотна шкода охоронюваним законом правам та інтересам громадян.
Оскільки всі зазначені особи є працівниками правоохоронних органів, тобто службовими особами, діють організованою групою, використовуючи своє службове становище, в їх діях вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.206 , ч.1 ст. 365 КК України.
Незважаючи на те, що з моменту отримання заяви ОСОБА_2 керівником Володимир-Волинської місцевої прокуратури минуло більше двох тижнів, внаслідок бездіяльності останнього, жодні ознаки його реагування на заяву в порядку, передбаченому ст.214 КПК України, відсутні: необхідні відомості до ЄРДР не внесені і розслідування за вказаними у заяві фактами не розпочате.
За таких обставин бездіяльність керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області підлягає оскарженню у встановленому процесуальним законом судовому порядку.
В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 просив скаргу задовольнити, в обґрунтування надав пояснення аналогічні тим, що викладені у скарзі та заяві про вчинення злочину службовими особами.
Прокурори ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у судових засіданнях проти задоволення скарги заперечували та зазначали, що вона є необґрунтованою, а доводи адвоката ОСОБА_3 про вчинення злочину організованою групою працівників правоохоронних органів у складі заступника начальника Горохівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 , старшого слідчого цього відділу ОСОБА_9 , начальника Горохівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області ОСОБА_6 є безпідставними. Просили в задоволенні скарги відмовити.
Заслухавши пояснення прокурорів, представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступного.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14 грудня 2011р. №19-рп/2011 по справі про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини зазначив, що завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний (стаття 2 КПК України). Положення КПК України регламентують діяльність органів державної влади та їх посадових осіб, яка стосується сфери публічно-правових відносин, що виникають внаслідок злочинних посягань, відповідальність за які встановлено в нормах кримінального права.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Виходячи зі змісту ч.1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, є предметом оскарження у порядку ст.303 КПК України і полягає у невнесенні відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Слідчий суддя зазначає, що закріплений у КПК перелік відомостей, які вносяться до ЄРДР, має на меті недопущення проведення досудового розслідування без наявності хоча б однієї із зазначених підстав чи умов. Внесення до ЄРДР відомостей без наявності хоча б однієї з цих підстав чи умов є неправомірним.
Щодо наявності обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, то відповідно до п.10 ч.1 ст.3 КПК України, кримінальне провадження це процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого КК України.
Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Враховуючи приписи ч.1 ст.2, п.10 ч.1 ст.3, ч.1 та п.4 ч.5 ст. 214 КПК України можливо зробити висновок, що однією із обов`язкових умов для внесення відомостей до ЄРДР є виявлення діяння, яке містить склад злочину, передбаченого особливою частиною КК України.
Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.
Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.
При цьому, виходячи зі змісту ч.4 ст.214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Судом встановлено, що 23 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернувся до керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області з заявою на протиправні дії працівників Горохівського ВП НПГУ у Волинській області, Горохівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури, Горохівського районного суду Волинської області.
Відповідно до супровідного листа керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури 28 листопада 2017 року за вих. № 911- 2689 вих.-17 , у відповідності до вимог ст.214, 216 КПК України, наказу прокурора Волинської області № 64 від 06.04.2016 року, матеріали заяви ОСОБА_2 направлено на ім`я заступника прокурора Волинської області.
11 грудня 2017 року заступником прокурора Волинської області заяву ОСОБА_2 направлено до слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Волинській області.
Згідно відповіді заступника начальника відділу начальника 1 відділення слідчого відділу УСБУ у Волинській області від 11 грудня 2017 року за вих. № 54/14/4494 вбачається, що заява ОСОБА_2 від 23 листопада 2017 року про вчинення працівниками правоохоронних органів - начальником Горохівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 , старшим слідчим цього ж відділу поліції ОСОБА_9 , начальником Горохівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області ОСОБА_6 , в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 60000036, злочинів передбачених ч.3 ст.206, ч.1 ст.365 КК України при проведенні обшуків у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , та неповернення вилученого під час обшуку майна, розглянута.
В ході розгляду заяви та доданих до неї матеріалів встановлено, що у них відсутня конкретна інформація, яка може свідчити про обставини вчинення працівниками правоохоронних органів злочинів, передбачених ч.3 ст.206, ч.1 ст.365 КК України.
Крім того було встановлено, що зазначені особи працівники правоохоронних органів діють в межах правових норм кримінального процесуального законодавства.
Таким чином, за результатами розгляду вказаної заяви та доданих до неї матеріалів слідчим відділом Управління Служби безпеки України у Волинській області не встановлено обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для початку досудового розслідування за вищевказаним фактом.
Отже враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вбачає, що зазначені обставини скаржником у своїй заяві до прокурора та скарзі до суду містять у собі по суті оскарження дій слідчого при проведенні обшуку, прокурора про надання погодження на обшук та слідчого судді при надання дозволу на обшук.
Скарги на дії щодо проведення обшуку відповідно до вимог ст. 303 КПК України, не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Проаналізувавши наведені норми закону та доводи скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про внесення відомостей до ЄРДР не містить тих фактичних даних, у тому числі тих обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Заява ОСОБА_2 по суті є запереченнями проти матеріалів кримінального провадження, які зібрані органом досудового розслідування по кримінальному провадженню за ч. 1 ст.203-2 КК України та оскарження процесуальної дії по проведенню обшуку.
Непогодження із матеріалами кримінального провадження не може бути підставою для внесення відомостей до ЄРДР, при цьому скаржник не позбавлений можливості відповідно до вимог Конституції України та КПК України в рамках існуючого кримінального провадження доводити відсутність кримінального правопорушення. Крім того, остаточного рішення по кримінальному провадженню не прийнято та відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Крім того, відмовляючи у задоволенні скарги суд бере до уваги висновок Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01 липня 2013 р., котрий визначає, що при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення, органам ВС МВС України та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину і внесенні їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід враховувати роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму ВСУ «Про незалежність судової влади».

Згідно п.10, 11 даної постанови, судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

При цьому, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Крім того, слідчий суддя при вирішенні даної скарги враховує рішення Ради суддів України від 21.06.2013 р. незгода учасника судового процесу у справі з прийнятим судовим рішенням не може бути приводом до реєстрації заяви, повідомлення про вчинене суддею кримінального правопорушення. Ініціювання кримінального переслідування судді у згаданому контексті є способом незаконного впливу на суд.

Беручи до уваги вищенаведене, приходжу до висновку, що незгода заявника із прийнятим рішенням суддею не може бути безумовним приводом для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення суддею злочину.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_2 .
Керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя , -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні скарги представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_11 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено 03.01.2018 року.
Слідчий суддя: (підпис)
Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_12