ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:[1]
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 31 серпня 2017 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 24 травня 2016 року у кримінальному провадженні щодо засудженого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, не судимого,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
встановив:
У касаційній скарзі захисником викладено вимогу про скасування ухвали апеляційного суду, постановленої відносно засудженого ОСОБА_6 , із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Вимогу мотивовано неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність через незастосування положень ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки апеляційним судом залишено поза увагою факт добровільного звернення засудженого ОСОБА_6 до лікувального закладу для проходження лікування від наркоманії.
Вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 18 березня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту на строк шість місяців. Вироком суду також вирішено долю речових доказів і питання процесуальних витрат.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину за таких обставин.

09 лютого 2016 року ОСОБА_6 , знаходячись неподалік заводу «Сандора» у м. Миколаєві, незаконно придбав у невстановленої органом досудового розслідування особи шість медичних шприців обємом по 5 мл з наркотичним засобом концентратом з макової соломи (опій екстракційний), масою в перерахунку на суху речовину 8,556 г, та пляшку обємом 0,5 л з наркотичним засобом концентратом з макової соломи (опій екстракційний), масою в перерахунку на суху речовину 30,577 г, які перевіз на власному автомобілі до місця свого проживання по АДРЕСА_1 , де зберігав без мети збуту до виявлення та вилучення працівниками поліції 11 лютого 2016 року пляшки при проведенні обшуку вказаного будинку та шприців при проведенні обшуку зазначеного автомобіля на АДРЕСА_2 .

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 24 травня 2016 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок суду від 18 березня 2016 року щодо нього без зміни.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у касаційній скарзі захисника не оспорюються, як і кваліфікація дій за вказаним правопорушенням.

Суд касаційної інстанції доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність через незастосування положень ч. 4 ст. 309 КК України про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності вважає безпідставними.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 звернувся до КУ «Обласний наркологічний диспансер» Херсонської обласної ради 29 березня 2016 року та був направлений на лікування в денний стаціонар, де проходить лікування з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками» (а.к.п. 81).

Апеляційний суд, відмовляючи у звільненні від кримінальної відповідальності, діяв відповідно до вимог процесуального закону, не всупереч закону України про кримінальну відповідальність, а саме чатині 4 ст. 309, та положенням п. 24 постанови Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», оскільки за змістом вказаної норми кримінального закону особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.

Звернення ж ОСОБА_6 після постановлення вироку щодо нього до лікувльного закладу не є підставою до звільнення від кримінальної відповідальності за злочин, за вчинення якого його вже засуджено.

Враховуючи те, що закон України про кримінальну відповідальність застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не встановлено, суд дійшов висновку, що касаційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 376, 434, 436, 438 КПК України, суд

постановив:

Ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 24 травня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження за касаційною скаргою № 5-6219км16 Категорія: ч. 1 ст. 309 КК України
Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_8
Доповідач в суді апеляційної інстанції: ОСОБА_9
Доповідач в касаційній інстанції: ОСОБА_1