Єдиний унікальний номер 722/59/18
Номер провадження 1-в/722/14/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокиряни Чернівецької області справу за клопотанням засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі,-

в с т а н о в и в:
18.01.2018 року до Сокирянського районного суду Чернівецької області надійшло вказане вище клопотання, в якому ОСОБА_3 просив про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_3 , представник СВК №67 ОСОБА_4 , прокурор Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 та представник спостережної комісії Сокирянської районної державної адміністрації ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду письмові заяви, в яких засуджений підтримав своє клопотання, представник ДУ «СВК (№67)» заперечував проти задоволення клопотання (подання) засудженого вважаючи його передчасним, а прокурор та представник спостережної комісії Сокирянської районної державної адміністрації проти задоволення клопотання не заперечували.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 16.04.2015 року за ст.ст. 187 ч.2, 69 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна належного на праві особистої власності. Строк відбування покарання відраховується з 09.11.2015 року. Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01.02.2016 року до засудженого застосовано Закон України від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Кінець строку відбування засудженим покарання - 05.11.2019 року.

В даний час засуджений відбуває покарання в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)», куди прибув 25.11.2015 року.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч.1 ст.118 КВК України засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях позбавлення волі і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах, за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.

Отже, виходячи із вказаної норми закону, обов`язок щодо створення відповідних умов для праці та працевлаштування засудженого покладено виключно на адміністрацію установи виконання покарань.

Судом встановлено, що в матеріалах особової справи засудженого та поданих до суду адміністрацією СВК №67 документах відсутні будь-які докази ухилення чи відмови засудженого ОСОБА_3 від запропонованих адміністрацією колонії робіт.

Навпаки, як встановлено із довідки №18 від 24.01.2018 року, виданої адміністрацією ДУ «СВК (№67)», під час відбування покарання в колонії ОСОБА_3 працював, при цьому норми виробітку намагався виконувати та працював з погодинним обліком робочого часу.

З наданої адміністрацією колонії довідки № 20 від 24.01.2018 року, виданої начальником ДУ «СВК (№67)» встановлено, що засуджений ОСОБА_3 після прибуття в колонію 25.11.2015 року був комісійно оглянутий лікарями медичної частини установи. Діагноз: Практично здоровий. Працездатний. В теперішній час стан здоров`я засудженого задовільний.

Відповідно до наявних в особовій справі засудженого виписок з протоколів засідання комісії відділення з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_3 :

- станом на 12.01.2017 року дотримується вимог режиму (протокол №1 від 12.01.2017 року);

- станом на 01.11.2017 року стає на шлях виправлення (протокол № від 01.11.2017 року);

- станом на 11.01.2018 року стає на шлях виправлення (протокол №1 від 11.01.2018 року).

З довідки про заохочення та стягнення засудженого судом встановлено, що за час перебування в установі ОСОБА_3 не притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог режиму відбування покарання.

Разом з тим, ОСОБА_3 був заохочений 12.01.2017 року та 18.10.2017 року за сумлінне відношення до праці по підсумкам роботи за 4-й квартал 2016 року та за виконання покладених обов`язків і дотримання техніки безпеки по підсумкам 3-го кварталу 2017 року.

Як встановлено із змісту характеристики від 24.01.2018 року, по прибуттю до установи і по червень 2016 року був працевлаштований на виробництві колонії. До роботи відносився погано, поставлені виробничі завдання не виконував. В 2016 році здобув робітничу професію «Токар» в навчальному центрі, що функціонує при установі, за результатами конкурсу фахової майстерності відзначений грамотою керівника навчального центру. З липня 2016 року по даний час працює токарем в центральній ремонтній майстерні. Поставлені йому змінні виробничі завдання виконує. Роботи із благоустрою установи виконує. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує, намагається робити для себе належні висновки. Участі у програмах диференційованого виховного впливу на даний час не приймає. Завданих злочином матеріальних збитків не має.

Витягом з протоколу №12/2017 року від 11.05.2017 року засідання комісії СВК підтверджується, що даною комісією ОСОБА_3 відмовлено у клопотанні перед судом про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, яка не довела свого виправлення.

Як в наданих адміністрацією колонії на запит суду документах, так і в матеріалах особової справи засудженого відсутні будь-які докази, які б підтверджували негативне відношення засудженого протягом всього часу перебування в місцях позбавлення волі до вимог режиму відбування покарань, соціально-виховної роботи, програм диференційованого виховного впливу тощо. Навпаки, як вбачається із характеристики засудженого, останній виконував всі вищенаведені вимоги процесу ресоціалізації та виправлення і досяг в них певних успіхів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Згідно п.3 ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

На день звернення до суду та на день розгляду даної справи ОСОБА_3 фактично відбув більше 2/3 строку призначеного судом покарання за особливо тяжкий злочин.

Враховуючи наведені вище вимоги законів та встановлені обставини в їх сукупності, із врахуванням особи засудженого ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі довів, що став на шлях виправлення.

При цьому суд враховує, що задоволення судом клопотання засудженого про застосування щодо нього вимог ст.82 КК України має на меті не остаточно звільнити засудженого від відбування покарання, а передбачає продовження відбування ним більш м`якого виду покарання, продовження процесу виправлення та подальшу можливість доведення свого виправлення.

За таких обставин, засуджений заслуговує заміни йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, тому його клопотання підлягає до задоволення.

На підставі ст. 82 КК України та керуючись ст.ст.537 ч.1 п.3, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання засудженого ОСОБА_3 задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замінити невідбуту частину покарання у виді 01 (одного) року 09 (дев`ять) місяців 06 (шість) днів позбавлення волі, призначеного вироком Брусилівського районного суду Житомирської області від 16.04.2015 року за ст.ст. 187 ч.2, 69 КК України на 01 (один) рік 09 (дев`ять) місяців 06 (шість) днів обмеження волі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7-ми днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_3 в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд.

Суддя Сокирянського районного
суду Чернівецької області ОСОБА_1