У Х В А Л А
29 березня 2018 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополь, АР Крим, розлучена, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України.

В С Т А Н О В И В :
Заступник військового прокурора Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваної ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000192 від 13.08.2015, за підозрою військовослужбовця Служби безпеки України ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, з 27.09.2013 року ОСОБА_4 проходила військову службу на посаді провідного спеціаліста організаційно-інформаційного сектору ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому званні «капітан-лейтенант»

Під час проходження служби ОСОБА_4 повинна, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

На виконання вимог ст. ст. 10, 13 Закону України № 2229-ХІІ від 25.03.1992 року "Про Службу безпеки України", ст.ст. 11, 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України №1262 від 27.12.2007 року, виходячи з положень Декларації "Про боротьбу за звільнення України", прийнятої 20.03.2014 року Верховною Радою України, з метою вжиття заходів щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, а також вирішення питань подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України військовослужбовцями Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим, Головою Служби безпеки України видано розпорядження №44 від 24.03.2014 року «Щодо військовослужбовців Служби безпеки України, які проходять військову службу в органах, підрозділах, закладах, установах Служби безпеки України, що дислоковані в Автономній Республіці Крим».

Відповідно до вимог вказаного розпорядження ОСОБА_4 до 30.03.2014року повинна була прибути для подальшого проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_3 (м.Київ, вул.Володимирська,33).

Допитані в якості свідків співслужбовці ОСОБА_4 : ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали, що вказане вище розпорядження № 44 від 24.03.2014 року було належним чином доведено до військовослужбовців Служби безпеки України, які проходили службу на території АР Крим.

Разом з тим, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, ОСОБА_4 вирішила стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, достовірно знаючи про необхідність виконання зазначеного розпорядження, до 30.03.2014 року без поважних причин до Центрального управління Служби безпеки України не прибув та незаконно ухилився від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України.

Таким чином, ОСОБА_4 являючись військовослужбовцем Управління Служби безпеки України у м. Севастополь, достовірно знаючи про необхідність прибуття до 30.03.2014 року до Центрального управління Служби безпеки України, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст.ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, розпорядження Голови Служби безпеки України №44 від 24.03.2014 року, до 30.03.2014 року до Центрального управління Служби безпеки України (м. Київ, вул. Володимирська, 33) не прибула та незаконно ухилилася від подальшого проходження військової служби у Службі безпеки України, чим вчинила дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї, тобто кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

У зв`язку із цим, 13 серпня 2015 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від неї.

Під час досудового розслідування слідчим та прокурором здійснювались спроби викликати ОСОБА_4 для проведення слідчих дій до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону.

Так, 09.02.2016 на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України військовою прокуратурою Білоцерківського гарнізону було опубліковано повістку про виклик ОСОБА_4 на 15.02.2016 року до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону для проведення процесуальних дій у вказаному вище кримінальному провадженні.

Однак, 15.02.2016 року ОСОБА_4 до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону не прибула, документів, підтверджуючих поважність причини його неявки до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону не надходило.

Отже, слід зробити висновок, що ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування та перешкоджає кримінальному провадженню.

Необхідність обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

У зв`язку із наведеним, 13 серпня 2015 року прокурором оголошено розшук підозрюваної ОСОБА_4 , проведення якого доручено оперативному підрозділу Головного управління Національної поліції в м. Києві.

Прокурором подано клопотання до слідчого судді про обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Необхідність обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про необхідність затримання підозрюваної ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться в наступних матеріалах провадження: протоколах допитів свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , витягу з офіційного веб-сайті ГПУ від 09.02.2016 та рапорту прокурора від 15.02.2016.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи те, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування щодо нього запобіжного заходу буде переховуватися від суду, з метою приводу підозрюваної ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заступник військового прокурора Білоцерківського гарнізону підполковник юстиції ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність та підтримав дане клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 187-190 КПК України ,-

У Х В А Л И В :
Клопотання заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваної ОСОБА_4 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Надати дозвіл заступнику військового прокурора Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 на затримання ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополь, АР Крим, розлучена, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, з метою її приводу до залу судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В разі встановлення місця знаходження підозрюваної ОСОБА_4 , повідомити заступник військового прокурора Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 , м. Біла Церква, вул.Шолом-Алейхема, 21А, тел.: НОМЕР_1 .

Ухвала втрачає свою силу з моменту приводу підозрюваного до суду, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали або відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1