Справа № 487/2976/16-к
Провадження № 1-кп/487/81/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.12.2017 рокуЗаводський районний суд м. Миколаєва у складі колегії: головуючого судді - ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , при секретарі ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст. 115 і ч.1 ст. 304 КК України і ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває обвинувальний акт відносно обвинувачених ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст. 115 і ч.1 ст. 304 КК України і ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді, виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, посилаючись на те, що судовий розгляд триває, вчинення обвинуваченим особливо тяжкого злочину, особу обвинуваченого, які раніше судимий, не навчається, не має постійного місця роботі і законного джерела доходу, тобто не має соціально сталих зв`язків за місцем проживання, батьки не мають на нього впливу, належного контролю за ним ніхто не здійснював, не має також осіб які б контролювали його поведінку та наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, тому інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник, просили вирішити клопотання прокурора на розсуду суду.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В подальшому ухвалами суду продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Судовий розгляд по справі триває, але у обвинуваченого 30.12.2017 року закінчується строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінуємого кримінального правопорушення, вчинення особливо тяжкого злочину, у тому числі беручи до уваги особу обвинуваченого те, що обвинувачений раніше судимий, не навчається, не має постійного місця роботі і законного джерела доходу, тобто не має соціально сталих зв`язків за місцем проживання, батьки не мають на нього впливу, належного контролю за ним ніхто не здійснював, також наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, враховуючи стійку антисоціальну поведінки обвинуваченого, суд приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а вік та стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджають його перебуванню під вартою в умовах СІЗО.
На підставі викладеного суд приходить до переконання про наявність підстав для продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Доводи обвинуваченого та його захисника суд не приймає до уваги.
Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 23.02.2018 року до 17-00 годин.

Копію ухвали надіслати начальнику СІЗО м. Миколаєва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2