підготовчого судового засідання
"29" грудня 2017 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м.Києва у складі трьох професійних суддів:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
за участю захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецьк, громадянина України, працюючого заступником директора з операційних питань Державного підприємства «Укрхімтрансаміак», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,-
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Харцизьк Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого генеральним директором приватного акціонерного товариства «Інфраструктура відкритих ключів», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 - отримали.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст.291 КПК України, посилаючись в тому числі на відсутність підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту. Поряд з цим, заявив клопотання про виклик в судове засідання свідків обвинувачення. Крім того, прокурор заявив клопотання про продовження на два місяці строку застосованого до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під домашнім арештом та про продовження на такий же термін строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_11 у зв`язку із внесенням застави, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри, виходячи з тяжкості злочинів, у вчиненні яких вони обвинувачуються, та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при застосуванні до кожного з них відповідного виду запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати та не зменшилась.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування прокурору, у зв`язку з їх невідповідністю вимогам Кримінального процесуального закону України та порушенням в ході досудового розслідування норм кримінального процесуального закону. Так, обгрунтовуючи клопотання, захисник послався на те, що обвинувальний акт не містить конкретного обвинувачення обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_13 щодо конкретного місця та часу вчинення інкримінованих останнім кримінальних правопорушень, в тому числі, за наявності в змісті обвинувального акту твердження сторони обвинувачення про заподіяння діями обвинувачених матеріальної шкоди УДП «Укрхімтрансаміак», разом з тим, вказане підприємство в рамках даного кримінального провадження не визнавалось в передбаченому законом порядку потерпілою юридичною особою, що порушує право обвинувачених на захист. Поряд з цим, заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження дії обов`язків, покладених на ОСОБА_11 , у зв`язку із внесенням застави, посилаючись на те, що вказані прокурором ризики були враховані судом при застосуванні запобіжного заходу щодо ОСОБА_11 , який добровільно з`являється за першим викликом слідчого, суду, не ухиляється від кримінальної відповідальності, крім того, має незадовільний стан здоров`я, у зв`язку із онкологічним захворюванням, а тому просить суд змінити запобіжний захід у виді застави на більш м`який у виді особистого зобов`язання або ж взагалі скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_11 .
Адвокат ОСОБА_7 захисник обвинуваченого ОСОБА_11 підтримав клопотання адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України, з підстав зазначених адвокатом ОСОБА_6 , в тому числі через відсутність в обвинувальному акті відомостей про роль кожного з обвинувачених, які згідно обвинувачення діяли за попередньою змовою, що порушує право на захист, крім того, просив суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 із застави на особисте зобов`язання, посилаючись на виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та на незадовільний стан здоров`я останнього.
Захисник ОСОБА_8 також в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту, який на думку захисту не відповідає вимогам Кримінального процесуального закону України, посилаючись на те, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення з викладом обставин, які сторона обвинувачення вважає доведеними із зазначенням мотивів, форми мети, ступеню тяжкості, які у наведеному стороною обвинувачення формулюванні обвинувачення відсутні, оскільки обвинувальний акт містить фактично підозру без зазначення відповідної правової кваліфікації, що є неконкретним та унеможливлює здійснення належного захисту, оскільки відповідно до положень ст.91 КПК України доказуванню підлягає подія кримінального правопорушення, разом з тим, сторона обвинувачення проявила формальний підхід до складання обвинувального акту, в якому фактично виклала підозру щодо обвинувачених. Поряд з цим, заперечив проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_11 , посилаючись на необґрунтованість зазначення прокурором тих самих ризиків, які вже враховувались судом при застосуванні запобіжного заходу, наявність яких значно знизилась, оскільки досудове розслідування закінчено, свідки у кримінальному провадженні допитані, в тому числі проведені всі експертні дослідження.
Адвокат ОСОБА_9 захисник обвинуваченого ОСОБА_10 заперечила проти повернення обвинувального акту прокурору, не заперечувала проти призначення даного обвинувального акту до судового розгляду, поряд з цим, заперечила проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку застосованого до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, посилаючись на недотримання прокурором форми подачі клопотання та на відсутність належного обгрунтування прокурором ризиків, оскільки заявлені стороною обвинувачення ризики вже були предметом оцінки слідчого судді, крім того будь-які ризики, що давали б підстави для продовження терміну одного з самих суворих запобіжних заходів, такого, як домашній арешт, відсутні, так як обвинувачений перебуває під домашнім арештом 4 місяці, від слідства та суду не ухилявся, кримінальному провадженню не перешкоджає, ризик спілкування зі свідками, що звільнились з місця роботи, також відсутній, в тому числі і ризик знищення чи спотворення речових доказів, а тому просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під домашнім арештом. Поряд з цим, захисник заявила клопотання, в порядку ч.3 ст.315 КПК України, в інтересах третьої особи ОСОБА_14 (дружини обвинуваченого ОСОБА_10 ), на майно якої було накладено арешт, про скасування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 13 вересня 2017 року на грошові кошти у сумі 7200 (сім тисяч двісті) доларів США 72 купюри номіналом 100 доларів, як на предмет можливої конфіскації, що не належали обвинуваченому ОСОБА_10 , а належали дружині останнього - ОСОБА_14 , в порядку спадкування після смерті батька, та були вилучені працівниками Національного антикорупційного бюро України під час проведення 08 вересня 2017 року обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, при цьому просила повернути вказані грошові кошти володільцю - ОСОБА_14 , які не можуть бути предметом можливої конфіскації, оскільки не належать обвинуваченому.
Обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 підтримали думку та клопотання своїх захисників.
Вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, вислухавши сторін кримінального провадження щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у даному кримінальному провадженні, вислухавши клопотання захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту та про відсутність підстав для продовження, покладених на обвинуваченого ОСОБА_11 обов`язків, у зв`язку із внесенням застави, вислухавши думку захисника ОСОБА_9 про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, заперечення останньої на клопотання прокурора про продовження строку застосованого до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та клопотання про скасування арешту майна, вислухавши обвинувачених, кожен з яких підтримав позицію своїх захисників, вислухавши з приводу заявлених клопотань думку прокурора, який заперечив проти повернення обвинувального акту прокурору, послався на відсутність підстав щодо зміни або скасування застосованих відносно обвинувачених запобіжних заходів, з мотивів, зазначених у клопотанні сторони обвинувачення, в тому числі на відсутність обґрунтованих підстав для скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, що був накладений на грошові кошти, вилучені за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_10 , як на предмет можливої конфіскації, колегія суддів приходить до наступного.
Так, відповідно до вимог ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Відповідно до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення особі відповідно до обвинувального акта, що є межами судового розгляду.
Обвинувальний акт повинен містити відомості, зазначені в ч.2 ст.291 КПК України, зокрема:
1)найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2)анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3)анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4)прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6)обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
8)розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9)дату та місце його складення та затвердження.
Так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
Відповідно до вимог ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. У ньому підводяться підсумки розслідування і формулюється обвинувачення, на підставі якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого направляється до суду і визначається коло обставин, що підлягають дослідженню під час судового розгляду. Обвинувальний акт є необхідним також для того, щоб обвинувачений міг підготуватися до захисту.
Відповідно до положень п.13 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом. Поряд з цим, ч.1 ст.11 КК України встановлено, що злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Поряд з цим, вимогами п.5 ч.2 ст.291 КПК України визначено, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правової кваліфікації кримінального правопорушення.
Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 квітня 2008 року зазначив, що у контексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`яснення «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного, він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінські проти Австрії). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Песільє та Сассі проти Франції»).
Разом з тим, в обвинувальному акті, як при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, так і при формулюванні обвинувачення, при зазначенні події злочину, обставин вчинення кримінального правопорушення, обвинувальний акт не містить конкретного обвинувачення ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з чітким формулюванням обставин, які б відповідали зазначеній правовій кваліфікації закону України про кримінальну відповідальність.
Зокрема, згідно даних обвинувального акту, ОСОБА_10 , будучи заступником директора УДП, ОСОБА_11 , обіймаючи посаду директора ПрАТ «ІВК» та директор ТОВ «Вастел» ОСОБА_15 за попередньою змовою групою осіб вчинили заволодіння чужим майном, шляхом зловживання своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах, крім того, ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_15 здійснили фінансові операції з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинили дії, спрямовані на приховання чи маскування незаконного походження таких коштів, джерела їх походження, в особливо великому розмірі, тобто вчинили особливо тяжкі корупційні кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України.
Разом з тим, в обвинувальному акті, всупереч положень ч.2 ст.291 КПК України, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не містить часу, дати вчинення кримінальних правопорушень, мети та мотивів, якими керувались обвинувачені та які прокурор вважає встановленими як такі, що вказують на наявність в діях ОСОБА_11 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України та ОСОБА_10 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, на підставі яких формулювалось в подальшому обвинувачення щодо останніх та визначалась правова кваліфікація кримінальних правопорушень.
Крім того, в обвинувальному акті у формулюванні обвинувачення, як ОСОБА_11 , так і ОСОБА_10 міститься посилання на вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень за попередньою змовою групою осіб, однак, відсутній виклад обставин, за яких останні вступили в попередню змову між собою та з іншою особою із зазначенням дня, часу такої змови, мети, мотивів, якими керувались в ході такої змови обвинувачені та роль кожного з них при вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень.
Разом з тим, обвинувальний акт містить дані в частині, що стосується завданої злочинними діями обвинувачених матеріальної шкоди УДП «Укрхімтрансаміак», що є юридичною особою, якій згідно обвинувачення завдано матеріальну шкоду, однак, в ході досудового розслідування вказана юридична особа не визнавалась потерпілою від кримінального правопорушення, в тому числі обвинувальний акт не містить даних про потерпілу сторону.
Крім того, в обвинувальному акті у формулюванні обвинувачення не зазначено ряд обставин, що підлягають дослідженню в судовому засіданні, зокрема, орган досудового розслідування визначив правову кваліфікацію кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюються ОСОБА_11 та ОСОБА_10 за ч.5 ст.191 КК України як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, що взагалі суперечить диспозиції статті 191 КК України, яка встановлює кримінальну відповідальність не за заволодіння чужим майном, а за привласнення чи розтрату чужого майна, яке було ввірене такій особі чи перебувало у її віданні, в тому числі і за наявності відповідних кваліфікуючих ознак. Однак, у формулюванні обвинувачення та при правовій кваліфікації дій обвинувачених не зазначено жодної з форм розкрадання чужого майна (привласнення чи розтрата), а також відсутній виклад обставин щодо правомочності обвинувачених відносно предмета розкрадання, зокрема, чуже майно було ввірене їм чи перебувало у їх віданні.
Відповідно до вимог ст.ст.91, 374 КПК України подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення) є предметом обов`язкового доказування у кримінальному провадженні та у разі визнання особи винуватою підлягають зазначенню у мотивувальній частині вироку.
Вищезазначена неконкретність формулювання обвинувачення, на підставі якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні направляється до суду, свідчить про те, що органом досудового розслідування не в повній мірі визначено коло обставин, що підлягають дослідженню під час судового розгляду та впливають на визначення правової кваліфікації вищезазначених кримінальних правопорушень, що перешкоджає призначенню судового розгляду, під час якого передбачено оголошення обвинувального акту та роз`яснення суті обвинувачення, яке в такому формулюванні не може бути зрозумілим обвинуваченим, що тягне за собою порушення права на захист, оскільки обвинувальний акт є необхідним для підготовки до захисту.
Крім того, наведені суперечності та неконкретність формулювання обвинувачення позбавляє суд визначити межі судового розгляду щодо обвинувачених з огляду на положення ч.1 ст.337 КПК України.
Поряд з цим, слід зазначити, що при зверненні до суду з обвинувальним актом до обвинувального акту додаються документи, зазначені в ч.4 ст.291 КПК України, зокрема реєстр матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до вимог ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Однак, як вбачається з даних реєстру матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту, в ньому не в повній мірі відображені відомості про окремі процесуальні дії та рішення, прийняті під час досудового розслідування із зазначенням відповідних реквізитів процесуальних рішень та процесуальних осіб, якими такі рішення приймались, а також проводились відповідні процесуальні дії.
Так, незважаючи на те, що у кримінальному провадженні захист як підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_10 здійснювали захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , в реєстрі відсутні відомості, що приймалось відповідне процесуальне рішення про залучення захисників у даному кримінальному провадженні, в тому числі в реєстрі матеріалів досудового розслідування у переліку процесуальних дій відсутні дані, що стороною обвинувачення захисником було повідомлено при завершенні досудового розслідування про можливість відкриття зібраних стороною захисту матеріалів.
Також, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про склад групи слідчих та групи прокурорів, крім того відсутні відомості про слідчих та прокурорів, які приймали окремі процесуальні рішення.
Крім того, до обвинувального акту не долучено витяг з кримінального провадження із зазначенням групи слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні на підтвердження повноважень слідчих, які здійснювали досудове розслідування та прокурорів, які здійснювали процесуальне керівництво.
У кримінальному провадженні, що надійшло до суду відсутні відповідні документи на підтвердження повноважень слідчого та прокурора, які відповідно склали та затвердили обвинувальний акт.
Також, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні дані про внесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України з відповідною вказівкою щодо кого саме були внесені такі відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до вимог ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Однак, у реєстрі матеріалів досудового розслідування не вказані відомості про те, що таке процесуальне рішення як обвинувальний акт було складено уповноваженим на здійснення досудового розслідування слідчим та затверджено уповноваженим на здійснення процесуального керівництва прокурором.
Вищенаведене свідчить про порушення вимог кримінального процесуального кодексу України, а тому суд приходить до висновку про необхідність повернення на підставі ч.3 ст.314 КПК України обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування як таких, що містять суперечності та не відповідають вимогам закону.
Відповідно до вимог ст.315ч.3 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Щодо вищезазначеного клопотання прокурора в частині необхідності продовження на два місяці строку застосованого до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під домашнім арештом та про продовження на такий же термін строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_11 у зв`язку із внесенням застави, колегія суддів приходить до наступного.
Так, відповідно до вимог ч.6 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. Водночас у разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора, в порядку визначеному ст.199 КПК України.
Як вбачається з даних обвинувального акту, ОСОБА_11 до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209 КК України, які відносяться до особливо тяжких, за вчинення яких передбачене покарання лише у виді позбавлення волі, а тому з урахуванням ступеню тяжкості вищезазначених злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_11 , враховуючи суворість передбаченого законом покарання, у випадку визнання останнього винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, враховуючи також розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується ОСОБА_11 , колегія суддів приходить до висновку, що наявність ризиків, передбачених положеннями ст.177 КПК України, продовжує існувати, а тому з метою запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_11 ухилитись від суду, перешкодити встановленню істини по справі шляхом впливу на свідків, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, вважає за доцільне збереження обраного обвинуваченим ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді застави, який забезпечить належну процесуальну поведінку останнього, та вважає за необхідне продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_11 , у зв`язку із внесенням застави на 2 місяці, тобто, по 28 лютого 2018 року (включно).
Також колегія суддів, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з метою запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_10 ухилитись від суду, продовжити злочинну діяльність, перешкодити встановленню істини по справі, враховуючи ступінь тяжкості вищезазначеного злочину, суворість передбаченого законом покарання, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується ОСОБА_10 , колегія суддів, вважає за доцільне збереження обраного ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладених на нього обов`язків, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та вважає за необхідне продовжити термін тримання ОСОБА_10 під домашнім арештом на два місяця.
Разом з тим, вирішуючи заявлене захисником ОСОБА_9 клопотання, в порядку ч.3 ст.315 КПК України, в інтересах третьої особи ОСОБА_14 (дружини обвинуваченого ОСОБА_10 ), про скасування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 13 вересня 2017 року на грошові кошти у сумі 7200 (сім тисяч двісті) доларів США 72 як на предмет можливої конфіскації, колегія суддів приходить до висновку, що стороною захисту не надано об`єктивних доказів, що вилучені під час проведення 08 вересня 2017 року обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання обвинуваченого грошові кошти, на які ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва накладено арешт, дійсно належали ОСОБА_16 , разом з тим, захисником не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба чи арешт накладено необґрунтовано, а тому клопотання адвоката ОСОБА_9 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна не підлягає задоволенню.
У зв`язку з тим, що колегією суддів прийнято рішення про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, клопотання прокурора про виклик свідків не підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 182, 183, 314, 315, 316, 331, 369 КПК України, колегія суддів,-
Клопотання захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту - задовольнити.
Клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів щодо обвинувачених задовольнити.
Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді домашнього арешту та покладені на нього обов`язки, а саме:
- прибувати по першому виклику до детектива, прокурора, слідчого судді чи суді на визначений час;
- не відлучатись із м.Києва без дозволу детектива, прокурора або суду;
- повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю - залишити без змін та продовжити термін запобіжного заходу ОСОБА_10 під домашнім арештом, а також покладених на нього вказаних обов`язків на 2 місяця по 28 лютого 2018 року.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у виді застави та покладені на нього обов`язків, а саме:
- носити електронний засіб контролю;
- прибувати за вимогою до слідчого (детектива), прокурора та суду;
- не відлучатися із Київської області, без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду;
- повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорта громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , інші документи, що мають право на виїзд з України та в`їзд до України;
Клопотання прокурора про виклик свідків залишити без задоволення.
Клопотання адвоката ОСОБА_9 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна залишити без задоволення.
Повний текст ухвали буде проголошено 03.01.2018 року о 13 годині 50 хвилин.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва протягом 7-ми днів з дня її оголошення.
Головуючий суддя:
Судді: 1. 2.