Провадження № 1-кп/331/164/2018

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«12» січня 2018 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої

особи ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003582 від 09.12.2017 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Просяна Покровського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, сімейний стан не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, який офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який не має судимості в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
08 грудня 2017 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні супермаркету «Варус», розташованого по проспекту Соборному, 83/85 в м. Запоріжжі, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з торгівельних полиць зазначеного магазину, таємно викрав майно, що належить ТОВ «Омега», а саме: пляшку «Маунт Гай Ром Екстра Олд», об`ємом 0.7 л. в коробці, 40 %, артикул 2566571, в кількості однієї одиниці товару, вартістю 980 гривень 36 копійок (без врахування ПДВ), сховавши її до себе у внутрішню кишеню куртки, чим намагався спричинити матеріальну шкоду ТОВ «Омега» на вказану суму, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником охорони супермаркету з викраденим товаром після проходження касової зони та в подальшому переданий працівникам поліції.

Своїми умисними діями, що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування, 19 грудня 2017 року між представником потерпілої особи ОСОБА_4 та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , на підставі вимог ст. ст. 468, 469 КПК України укладено угоду про примирення, яка відповідно до ст. 471 КПК України разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Виходячи зі змісту даної угоди, представник потерпілої особи та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, матеріальна шкода не завдана, оскільки викрадене майно повернуто власнику, у зв`язку з чим представник потерпілої особи претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має.

Згідно даної угоди, сторони погодилися на призначення покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт на строк вісімдесят годин і останній погодився на його призначення. Також вказаною угодою передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно із ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Представник потерпілої особи ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення.

В судовому засіданні суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого між ним та представником потерпілої особи виду та розміру покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілої особи ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 19 грудня 2017 року, укладену між представником потерпілої особи ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.
Речові докази:

- паперовий конверт, в якому знаходиться DVD - диск, який містить відеозапис з камери спостереження за 08.12..2017 року, встановленої в торговому залі супермаркету «Варус», який долучений до матеріалів даного кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (т. 2, а.п. 42-43);

- пляшка «Маунт Гай Ром Екстра Олд», об`ємом 0.7 л. в коробці, 40 %, артикул 2566571, яка передана на відповідальне зберігання під розписку представнику ТОВ «Омега» - залишити у законного власника за належністю (т. 2, а.п. 44-45).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником з підстав: призначення судом покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених ч. 6-7 ст. 474 КПК України;

- прокурором з підстав затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1