Справа № 639/5103/17
Провадження № 1-кп/639/490/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2017 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 30.08.2017 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001746 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гали Грузія, грузина, громадянина Грузії, неодруженого, не працюючого ,ніде не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26.04.2007р. Київським райсудом м.Харкова за ст.309 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі,із застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком 2 роки;

-17.03.2008р. Печерським райсудом м.Києва за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 14.05.2012р. за відбуттям строку покарання;

-21.12.2016р. Дзержинським райсудом м.Харкова за ч.1 ст.121 КК України до 5 років 8 місяців позбавлення волі; звільнився 01.03.2017р. за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , 29.08.2017р. приблизно о 18 год. 05 хв., знаходився в салоні маршрутного таксі №209. Під час проїзду у вказаному маршрутному таксі поблизу зупинки громадського транспорту, що розташована напроти багатоповерхового будинку №28 по вул. Тімірязєва м.Харкова, помітив на плечі у раніше йому незнайомої ОСОБА_7 належну останній жіночу сумку, з якої виднівся її гаманець.

Саме у той час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Надалі ОСОБА_6 , реалізуючі свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу таємно заволодів гаманцем ОСОБА_7 , вартість якого в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, в якому знаходились грошові кошти у сумі 250 грн.

Однак ОСОБА_6 свій умисел до кінця довести не зміг, з причин, що не залежали від його волі, тобто не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки його дії були помічені потерпілою ОСОБА_7 , яка відібрала свій гаманець у ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_6 був затриманий свідком ОСОБА_8 , який правомірно утримував його до приїзду співробітників патрульної поліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, повністю підтверджує фактичні обставини вчиненого злочину, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 суду пояснив, що 29.08.2017р. у вечірній час він їхав у маршрутному таксі №209 до свого знайомого, щоби зайняти у нього грошей. Перебуваючи у салоні таксі, поблизу однієї із зупинок громадського транспорту, помітив на плечі у незнайомої йому дівчини жіночу сумку, з якої виднівся гаманець, який він вирішив викрасти. Однак у той час, коли він витяг гаманець із сумки ,то був помічений дівчиною, яка стала кричати, після чого він повернув гаманець дівчині. Однак після вчиненого його затримав незнайомий чоловік, який їхав з ними в маршрутному таксі, та перебував з ним поруч до приїзду працівників поліції. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст.325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої нею заяви до суду просить розглядати справу без її участі, цивільний позов не заявляє(а.с.28).

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

З урахуванням викладеного суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена повністю, його дії суд кваліфікує за ст.ст.15 ч.3, 185 ч.2 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, коли він з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Обираючи ОСОБА_6 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий, судимості не погашені, ніде не працює, не одружений, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, немає місця реєстрації, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, суд вважає рецидив злочину.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину і вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України. Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту його фактичного затримання та приведення вироку для виконання.

Після набрання вироком суду законної сили ОСОБА_6 затримати та через ДУ «Харківська установа виконання покарань №27» направити до місць відбування покарання.

Речові докази по кримінальному провадженню: гаманець з грошовими коштами у розмірі 250грн.,переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити останній як законному власнику (а.с.25 к/п).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1