Постанова
Іменем України
22 лютого 2018 року

м. Київ
справа № 524/4928/16-к
провадження № 51-2362 км 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу представника потерпілого ТОВ Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Кременчукліфт» ОСОБА_6 на вирок Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 30 листопада 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001043, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився та проживає у АДРЕСА_1 , раніше судимого, останнього разу 26 березня 2015 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 190 КК до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн.,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 липня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК.
Прийняте рішення щодо речових доказів.
Згідно з вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 10 березня 2016 року у вечірній час доби, діючи повторно, проник у приміщення ліфтової, розташованої на технічному поверсі другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належне ТОВ Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Кременчукліфт» майно на суму 880 грн.
21 березня 2016 року у вечірній час доби ОСОБА_7 , діючи повторно, проник у приміщення ліфтової, розташованої на технічному поверсі третього під`їзду будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав належне ТОВ Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Кременчукліфт» майно на суму 540 грн.
22 березня 2016 року у вечірній час доби ОСОБА_7 , діючи повторно, проник у приміщення ліфтової, розташованої на технічному поверсі першого під`їзду будинку АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав належне ТОВ Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Кременчукліфт» майно на суму 440 грн.
28 березня 2016 року у вечірній час доби ОСОБА_7 , діючи повторно, проник у приміщення ліфтової, розташованої на технічному поверсі першого під`їзду будинку АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав належне ТОВ Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Кременчукліфт» майно на суму 640 грн.
09 травня 2016 року у вечірній час доби ОСОБА_7 , діючи повторно, проник у приміщення ліфтової, розташованої на технічному поверсі першого під`їзду будинку АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав належне ТОВ Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Кременчукліфт» майно на суму 500 грн.
У цей же день, 09 травня 2016 року у вечірній час доби ОСОБА_7 , діючи повторно, проник у приміщення ліфтової, розташованої на технічному поверсі другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належне ТОВ Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Кременчукліфт» майно на загальну суму 728,5 грн.
У цей же день, 09 травня 2016 року у вечірній час доби ОСОБА_7 , діючи повторно, проник у приміщення ліфтової, розташованої на технічному поверсі будинку АДРЕСА_7 , звідки таємно викрав належне ТОВ Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Кременчукліфт» майно на суму 460 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 30 листопада 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Як убачається зі змісту касаційної скарги, представник потерпілого ТОВ Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Кременчукліфт» ОСОБА_6 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого внаслідок м`якості, просить судові рішення щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. На думку представника, положення ст. 75 КК щодо ОСОБА_7 застосовані неправильно, що призвело до м`якості призначеного йому покарання. Крім того, вказує на безпідставне невизнання судом обставиною, що обтяжує покарання, вчинення злочинів повторно. Зазначене залишилось без уваги суду апеляційної інстанції, який залишив вирок місцевого суду без зміни.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 вважав касаційну скаргу представника потерпілого необґрунтованою та просив відмовити у її задоволенні.

Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, та кваліфікація вчиненого за ч. 3 ст. 185 КК у касаційній скарзі не оспорюються.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Згідно приписів ст. 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Так, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК, які згідно з вимогами ст. 12 КК є тяжкими злочинами.
Обираючи засудженому міру примусу, суд послався на обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та сприяння слідству, відсутність обставин, що його обтяжують, а тому призначив ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років, яке не є максимальним у межах санкції вказаної норми.
Разом з цим, свого рішення про звільнення засудженого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК суд належним чином не мотивував, не обґрунтував підстав, з яких він дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання з урахуванням даних про особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, маючи незняту і непогашену судимість за вчинення злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив на шлях виправлення не став, натомість, діючи повторно, вчинив сім епізодів таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням, що є більш тяжкими злочинами порівняно з попередніми.
Пославшись у вироку на незначну вартість викраденого, суд не дав оцінку тому, що заподіяна потерпілому майнова шкода не відшкодована, та що об`єктом злочинного посягання в даному випадку, окрім відносин права власності, також виступають права та безпека громади, зокрема мешканців відповідних будинків, які тривалий час відчували незручності у зв`язку з неможливістю користуватися ліфтами.
З урахуванням вказаних обставин, на думку колегії, застосування щодо ОСОБА_7 положень ст. 75 КК є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки не сприяє меті покарання та недостатнє для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Переглядаючи вирок за апеляцією представника потерпілого, апеляційний суд доводів апеляційної скарги належним чином не перевірив та необґрунтовано залишив вирок місцевого суду в частині призначеного покарання без зміни.
Враховуючи викладене, касаційна скарга представника потерпілого підлягає частковому задоволенню, а ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_7 скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність ст. 75 КК з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене та, за умови підтвердження такого ж обсягу обвинувачення і тих же даних про особу винного, призначення засудженому покарання із застосуванням ст. 75 КК слід вважати м`яким.
На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, колегія суддів

ухвалила:
Касаційну скаргу представника потерпілого ТОВ Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління «Кременчукліфт» ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 30 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3