Ухвала іменем україни 20 жовтня 2017року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 20 червня 2017 року стосовно ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а:

не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор звернувся до суду з касаційною скаргою, яка не відповідала вимогам ст. 427 КПК,

а тому ухвалою колегії суддів ВССУ від 18 вересня 2017 року її залишено без руху та надано семиденний строк на усунення недоліків.

У цій ухвалі зазначалося, що касаційна скарга прокурора не містила обґрунтувань щодо незаконності ухвали апеляційного суду з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК із урахуванням відповідних положень статей 370, 412, 404, 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку.
У межах встановленого строку прокурор повторно звернувся до суду з касаційною скаргою, проте, як убачається з її змісту, не усунув недоліків, встановлених ухвалою ВССУ від 18 вересня 2017 року та допустив нові суперечності.
Так, посилаючись на істотне порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, як на підставу для скасування судового рішення, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, прокурор не наводить доводів на обґрунтування своїх вимог відповідно до положень ч. 1 ст. 412, статей 370, 404, 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку. Також він не вказує жодної з безумовних підстав, визначених у ч. 2 ст. 412 КПК, для скасування судових рішень.

Крім того, в касаційній скарзі прокурор зазначає, що апеляційним судом порушено закон України про кримінальну відповідальність, у той же час не наводить доводів на обґрунтування незаконності рішення суду апеляційної інстанції з цієї підстави.
Також, зазначаючи у вступній частині скарги про те, що предметом касаційного оскарження є ухвала суду апеляційної інстанції, прокурор у прохальній частині скарги порушує питання ще і про скасування вироку місцевого суду, у той же час його касаційна скарга не містить посилань на підстави незаконності цього судового рішення, передбачені ч. 1

ст. 438 КПК та відповідного тому обґрунтування відповідно до положень частини 2 цієї статті КПК. Вимоги касаційної скарги прокурора

не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК, якими визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Оскільки суд касаційної інстанції відповідно до правил ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами саме норм права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, наявність у ній згаданих суперечностей перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Оскільки прокурор не усунув недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк, його касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:

повернути прокурору ОСОБА_4 його касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 20 червня 2017 року стосовно ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3