В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.10.2017 Справа №607/10819/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 0002481 від 27 липня 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чортків, Тернопільської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

В обвинуваченого ОСОБА_3 , 27 липня 2017 року близько 11 год. 50 хв., який перебував у приміщені гіпермаркету «Епіцентр», що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Поліська, 7, винник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні будівельного гіпермаркету «Епіцентр», діючи умисно, з корисливих мотивів і з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно викрав із прилавків гіпермаркету «Епіцентр» два конектори для садового шлангу торгової марки «cellfast», вартістю 27.50 грн. кожен, один з`єднувач для садового шлангу торгової марки «cellfast», вартістю 15.00 грн., багатофункціональний розприскувач марки «Rehau», вартістю 415.90 грн., набір надфілів торгової марки «MTX Master», вартістю 170.15 грн., кліщі переставні торгової марки «Expert tools», вартістю 132.50 грн., та дві упаковки жувальних гумок торгової марки «Mentos 3D», вартістю 22.25 грн. кожна. Вказані речі сховав у власний одяг. Виходячи із гіпермаркету «Епіцентр», підійшовши до каси, ОСОБА_3 оплатив лише за садовий шланг та губку для шліфування, при цьому за вище перелічені речі не оплатив, приховав та мав намір винести та розпорядитись ними на власний розсуд. Однак, виконавши усі дії, які ОСОБА_3 вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не закінчив його з причин, що не залежали від його волі, оскільки при виході із приміщення гіпермаркету «Епіцентр» ОСОБА_3 був затриманий охороною.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини та показав, що 27 липня 2017 року він дійсно вчинив крадіжку товарів з гіпермаркету «Епіцентр», що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Поліська, 7. Однак при виході був затриманий працівниками охорони.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого злочину, його ставлення до нього та поведінку після його вчинення, особу винного, зокрема те, що він раніше судимий, стан його здоров`я, що є задовільним, обставини, які пом`якшують покарання визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому. Обставини, які обтяжують покарання відсутні. Підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу, однак, як вбачається із заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , він просить застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, які не є тяжкими або особливо тяжкими, відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким, відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, не позбавленні батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Згідно ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої є ОСОБА_3 .

В коло осіб, до яких не застосовується амністія відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинувачений ОСОБА_3 не входить.

У зв`язку із наведеним, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, однак вважає за можливе застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році» та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом за даним вироком покарання на підставі п. в ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1