Провадження: № 1-кп/484/377/17
Справа: № 484/3913/17
Вирок

іменем України

22.11.2017 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, освіта середньо спеціальна, не працюючого, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

За участю сторони кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_5

встановив:

обвинувачений ОСОБА_3 переслідуючи прямий умисел направлений на придбання, зберігання та виготовлення наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наприкінці вересня 2017 року, близько 11.00 год., перебуваючи у своїх справах біля Цукрового заводу розташованого по вул. Проспект праці м. Первомайська Миколаївської області, зірвав кілька рослин роду коноплі, які там росли, які приніс до квартири, яка розташована по АДРЕСА_2 , де зберігав та шляхом подрібнення рослин коноплі виготовив наркотичний засіб для вживання шляхом куріння.

Відповідно до висновку судовохімічної експертизи № 1796 від 10.10.2017 надана на експертизу подрібнена рослинна є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Загальна маса канабісу у перерахунку на висушену речовину становить 906,19 г.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання та виготовлення наркотичних засобів у великих розмірах, без мети збуту.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, згідно якої прокурор та ОСОБА_3 дійшли згоди щодо визнання винуватості, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді 2-х років позбавлення волі, із застосуванням ст.. 75 КК України 1 рік іспитового строку та п.1,2 ч.1 ст.. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор підтримав позицію обвинуваченого щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, що будуть застосовані у разі затвердження угоди судом, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та постановлення обвинувального вироку з призначенням міри покарання, визначеної в угоді.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 371, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 листопада 2017 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Первомайської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди, у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 ч.1 п.п.1.2 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайоннний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: