Справа № 487/5247/17
Провадження № 1-кп/487/493/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.10.2017 року Заводський районний суду м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
законного представника ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, громадянина України, офіційно не працює, раніше судимий 20.09.2013 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, не має зареєстрованого місця проживання, фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
16.09.2017 приблизно о 23-40 год., ОСОБА_5 , разом з невстановленою особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , побачили неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , який в цей час прямував до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , після чого, у них виник злочинний намір на заволодіння майном останнього.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , діючи повторно, разом з невстановленою особою, попрямували за неповнолітнім потерпілим ОСОБА_6 , та слідом за ним зайшли до першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 . Після того, як неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 , зайшов до під`їзду він попрямував до ліфту на першому поверсі, а ОСОБА_5 , разом з невстановленою особою, пішли за потерпілим. Знаходячись біля ліфту, ОСОБА_5 висловив погрозу неповнолітньому ОСОБА_6 , а саме повідомив що, спричинить удар в живіт та наказав віддати свій мобільний телефон, на що неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 , сприймаючи погрозу як реальну, віддав ОСОБА_5 свій мобільний телефон марки «Меіzu М2» вартістю 3300 гривень, який знаходився в правій руці потерпілого. Після того, як ОСОБА_5 відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілого марки «Меіzu М2», до потерпілого підійшла невстановлена особа, та наказала віддати грошові кошти, на що неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 , сприймаючи раніше висловлену погрозу ОСОБА_5 як реальну, дістав із заднього лівого карману джинсів гаманець чорного кольору, який матеріальної цінності не представляє, в якому знаходились грошові кошти в сумі 70 гривень, та невстановлена особа відкрито заволоділа вказаним гаманцем з грошовими коштами.
Після чого, ОСОБА_5 , разом з невстановленою особою, утримуючи викрадене майно при собі з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 і невстановлена особа спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 3370 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково, не визнав вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб та суду показав, що він що 16.09.2017 року зустрів знайомого на ім`я « ОСОБА_8 », з яким спілкувався та випив пляшку пива. Потім вони вирішили піти до магазину та купити ще пива. Коли проходили біля будинку АДРЕСА_2 , знайомий ОСОБА_8 запропонував йому зайти до під`їзду будинку. Він не запитував для чого їм заходити у під`їзд, оскільки подумав, що в цьому будинку у Слави проживають знайомі та він бажає зайти до них. Вхідні двері до під`їзду будинку були відчинені та вони зі ОСОБА_8 увійшли. На першому поверсі біля ліфту стояв потерпілий. Він запитав у потерпілого котра година, на що останній витягнув з кишені телефон та відповів йому. Побачивши в руках потерпілого телефон він вирішив його забрати. Сказав потерпілому щоб він віддав йому телефон, а якщо буде кричати, то він його вдарить. Потерпілий віддав йому телефон, після чого він розвернувся та направився на вихід з під`їзду. Весь цей час знайомий ОСОБА_8 знаходився у нього за спиною та він не бачив, що той робив. Коли він виходив з під`їзду ОСОБА_8 ще залишався там. Через пару хвилин ОСОБА_8 наздогнав його на вулиці та запитав, що вони будуть робити з телефоном. Він відповів, що телефон йому не потрібен та віддав його ОСОБА_8 , після чого вони розсталися. Про те, що ОСОБА_8 забрав у потерпілого гаманець з грошима він не знав. Також зазначив, що не може пояснити мотиву свого вчинку, але в скоєному щиро кається, завдану потерпілому матеріальну шкоду відшкодував перед судовим засіданням.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 16.09.2017 приблизно о 23-40 год. разом з друзями повертався до дому за адресою АДРЕСА_3 . Друзі проводили його до під`їзду будинку та залишились на вулиці, а він увійшов у під`їзд. Коли він підходив до ліфту то почув що на вулиці хтось крикнув, щоб притримали двері. В той час коли він натиснув кнопку виклику ліфта у під`їзд зайшли двоє чоловіків. ОСОБА_5 підійшов до нього та спитав котра година. Другий чоловік у цей час стояв позаду ОСОБА_5 на відстані приблизно 2-3 метрів. Він дістав з кишені свій мобільний телефон та подивившись відповів ОСОБА_5 , що зараз 23-42 год. Після чого, ОСОБА_5 наказав йому віддати мобільний телефон та сказав, що якщо він буде кричати, то той вдарить його у живіт. Оскільки він сприйняв погрозу ОСОБА_5 як реальну, то віддав йому мобільний телефон. Після чого, ОСОБА_5 розвернувся та пішов в бік виходу з під`їзду, а до нього підійшов другий чоловік та наказав віддати йому гроші. Він дістав з кишені гаманець для того, щоб витягти гроші, але той чоловік забрав й нього гаманець з грошима та вийшов з під`їзду. Після чого, він зайшов до своєї кватири та повідомив про все що сталося батькові, а той викликав поліцію. Вказаним злочином йому було завдано матеріальну шкоду в сумі 3370 грн. (3300 грн. вартість мобільного телефону, 70 грн. знаходились в його гаманці). Вказана сума матеріального збитку була йому відшкодована обвинуваченим до початку судового засідання, матеріальних претензій до обвинуваченого він не має та просить суд залишити його позов без розгляду.
В судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_7 суду пояснив, що 16.09.2017 року він знаходився вдома за адресою АДРЕСА_3 . Приблизно о 23-30 год. зателефонував його син ОСОБА_6 та повідомив, що повертається до дому з друзями, які його проводжають до під`їзду будинку. З балкону своєї квартири він бачив як син з друзями зайшли у двір та підійшли до під`їзду, а слідом у двір увійшли двоє чоловіків, які розмовляли між собою. Він пішов відчиняти вхідні двері синові. Коли син увійшов до квартири то розповів що його пограбували, та він відразу викликав поліцію. В ході проведення слідчих дій був затриманий ОСОБА_5 та він його упізнав по одягу, оскільки він був одягнений в яскраву футболку та довгі бриджі. Внаслідок пограбування сину була завдана матеріальна шкода в сумі 3370 грн., яка відшкодована обвинуваченим ОСОБА_5 до початку судового засідання. Просив залишити цивільний позов ОСОБА_6 без розгляду
Окрім вище викладених пояснень обвинуваченого, потерпілого та законного представника вина обвинуваченого підтверджується:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.09.2017 р., згідно якого ОСОБА_6 звернувся до правоохоронних органів із заявою про те, що 16.09.2017 р. в 23-42 год. дві невідомі особи, знаходячись на першому поверсі в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , відкрито з погрозою застосуванням насильства, яке не є небезпечним, відкрито заволоділо його мобільним телефоном «Меіzu М2» вартістю 3300 грн. та грошовими коштами в сумі 70 грн.;
- протоколом огляду місця події від 17.09.2017 р. з таблицею фотознімків до нього, згідно з яким оглянутий під`їзд будинку АДРЕСА_2 ;
- копіює квитанції про придбання мобільного телефону та технічних документів на нього;
- довідкою ФОП ОСОБА_9 , якою підтверджується, що вартість мобільного телефону «Меіzu М2» складає 3300 гривень;
- протоколом огляду предмета від 27.09.2017 р. та фото таблицею до нього, згідно з яким проведено огляд одягу в який був одягнений ОСОБА_5 під час скоєння грабежу 16.09.2017 року.
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_5 щодо відсутності попередньої змови між ним та його знайомим на ім`я ОСОБА_8 , а також доводи захисника про необхідність виключення з обвинувачення кваліфікуючої ознаки грабіж вчинений за попередньою змовою групою осіб, оскільки як з показів самого обвинуваченого, так і з показів потерпілого та його законного представника в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 та невстановлена в ході досудового розслідування особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), під час скоєння злочину діяли узгоджено, зі спільним умислом і кожен із них безпосередньо виконував діяння, що повністю утворює об`єктивну сторону складу злочину.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесений до категорії тяжких злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відшкодування матеріальної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання не виявлено.
При обранні виду та міри покарання, суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не має постійного місця роботи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого ОСОБА_10 злочину, конкретних обставин його вчинення та його роль, наслідків вчиненого, даних про його особу, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_5 є, передбачене санкцією ч.2 статті 186 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі.
Разом з тим, приймаючи до уваги вищевикладені обставини, а також враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та відшкодування шкоди, які суттєво знижують ступень тяжкості скоєного злочину, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання та на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_7 підтвердили факт відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди в сумі 3370 грн., та просили залишити цивільний позов без розгляду, суд вважає можливим, відповідно до п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України, цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту - залишити, до набрання вироком законної сили.
Речові докази футболка жовтого кольору та бриджі сірого кольору, грошові кошти в сумі 141 грн., які знаходяться на зберіганні у камері схову Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, повернути ОСОБА_5 .
Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1