Справа № 554/9207/16-к
ВИРОК
Іменем України
Дата документу 02.04.2018
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4
законного представника потерпілого - ОСОБА_5 ,
представника потерпілого - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне
провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого вчителем трудового навчання Полтавської спеціалізованої школи-інтернату №2 I-III ступенів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
20 січня 2016 року, приблизно із 15 до 16 години ОСОБА_7 , перебуваючи на території автогаражного кооперативу «Лідер» по вулиці Боровиковського, 10а (неподалік ЗОШ №16) м. Полтави, співзасновником якого являється та має там свій гараж, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно наніс один удар лопатою для прибирання снігу в область правої частини голови малолітньому потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого спричинив йому легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та синця обличчя.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав та заперечив, що взагалі 20.01.2016 року був на території автогаражного кооперативу «Лідер», хоча не спростовував, що тривалий час має там свій гараж № НОМЕР_1 , який знаходиться першим зліва при в`їзді, де зберігає свій автомобіль Опель Вектра. Не спростовував також, що в гаражі зберігає лопату для прибирання снігу. Крім того, повідомив, що 10.01.2016 року у нього мав місце злам вказаного гаражу та він викликав поліцію. Однак, заперечив, щоб коли-небудь проганяв дітей, які туди приходили. Коли бачив їх на даху гаражу, лише розмовляв із ними. Зазначив, що 20.01.2016 року (в середу) весь день перебував удома по АДРЕСА_1 , оскільки мав вихідний, що можуть підтвердити його близькі родичі і знайома. Також не заперечував, що 18.01.2016 року у Полтаві випав великий сніг, тому 19 і 20.01.2016 року він не користувався своїм автомобілем. 21.01.2016 року рано вранці, згідно заздалегідь обумовленого графіку, поїхав на роботу власним автомобілем. Цього дня також з дружиною їздив вітати її брата з Днем народження. Проти позову заперечив.
Провина обвинуваченого підтверджується такими доказами.
У відповідності до рапорту чергового Октябрського ВП ГУНП в Полтавській області від 20.01.2016 року по телефону «102» о 16.30 год. 20.01.2016 року надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про отримання її сином ОСОБА_4 тілесних ушкоджень від невідомої особи, про що вона також цього дня усно заявила слідчому, відповідно до протоколу (а. с.132, 133).
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що в січні 2016 року у школярів були канікули. 20.01.16 року він з товаришами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та Онікіним гуляли та приблизно о 15 годині вирішили піти на стадіон школи № 16 покататися на гірці. Коли зайшли на територію, де розташовані гаражі, до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_7 , який чистив сніг в районі 3-4 гаражу при вході зліва та почав питати навіщо вони кидають пляшки з-під пива в димохід, на що вони заперечили. Після цього ОСОБА_7 з середньою силою вдарив його металевою лопатою в область правого виска, а потім замахнувся на ОСОБА_12 , але жінка, що стояла збоку його зупинила і сказало, йому: «тише, це не вони». Далі вони пішли звідти. В момент отримання удару він був одягнутий у в`язану шапку та капюшон, від удару не падав. Однак, дорогою став себе погано почувати, боліла голова і хлопці провели його додому. В подальшому відчував страх, боявся виходити з дому, хоча за медичною допомогою не звертався. Упевнений, що удар йому наніс йому саме ОСОБА_7 , якого упізнавав також і на досудовому слідстві за бородою і вусами, зосередженим поглядом, віком, густими бровами та усіма загальними рисами обличчя.
Законний представник потерпілого ОСОБА_5 підтвердила, що про ці обставини їй повідомив її син ОСОБА_4 .
Неповнолітні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повністю підтвердили, що саме ОСОБА_7 в січні 2016 року після обіду під час їхньої прогулянки гаражами поблизу школи № 16 вдарив ОСОБА_4 лопатою в область голови, від чого останньому стало погано і вони відвели його додому.
Потерпілий ОСОБА_4 , а також свідок ОСОБА_11 упізнали під час досудового слідства за фотокартками ОСОБА_7 як особу, що спричинила потерпілому тілесні ушкодження (а. с.138- 143).
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_13 в присутності своїх батьків та педагога упевнено вказали та ОСОБА_7 , зазначивши, що саме він вдарив ОСОБА_4 .
За даними висновку судово-медичної експертизи №125 від 17.02.2016 року у ОСОБА_4 виявлено легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та синця обличчя. Вказані тілесні ушкодження могли утворитись від однократної дії тупого обмеженого предмету в строк та при обставинах, вказаних потерпілим. Ці тілесні ушкодження не характерні для їх утворення при падінні (а. с. 136-137).
Під час слідчого експерименту 14.04.2016 року показання потерпілого ОСОБА_4 щодо механізму отримання ним тілесних ушкоджень детально перевірені з участю судово-медичного експерта (а.с. 144-149).
Додатковою судово-медичною експертизою №639 від 27.04.2016 року підтверджено показання потерпілого ОСОБА_4 дані ним в ході слідчого експерименту від 14.04.2016 року на відповідність об`єктивним судово-медичним даним (а.с.153-154).
Крім того, вказані свідки та потерпілий підтверджували, що 20.01.2016 року на землі було багато снігу, а приблизно о 16 годині цього дня було ще видно. Викладене стверджується загальновідомими синоптичними даними, згідно яких з`ясовано факт снігопаду увечері 18.01.2016 року в Полтаві та захід сонця 20.01.2016 року о 16 год. 13 хв.
Згідно зі Статутом автогаражного кооперативу «Лідер» від 04.05.2011 року, розташованого по вулиці Боровиковського, 10а, ОСОБА_7 є співзасновником вказаного кооперативу (а.с.201-211).
На виконання доручення суду слідчим відділом Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області було витребувано відомості про користувачів гаражів кооперативу «Лідер» та виключено можливе перебування у місці та під час вчинення злочину перших п`яти власників (користувачів) гаражів, розташованих зліва при вході до вказаного кооперативу, оскільки останні це заперечили та мають риси зовнішності, які цілком відрізняються від обвинуваченого ОСОБА_7 (а.с. 212-228).
Таким чином, винуватість ОСОБА_7 у заподіянні ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я за ч. 2 ст. 125 КК України доведена поза розумним сумнівом сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів.
При цьому підстав не довіряти показанням потерпілого та вказаних вище свідків у суду не має підстав, оскільки вони здобуті в установленому законом порядку, належним чином перевірені та узгоджуються між собою і іншими доказами, водночас, жодним чином не спростовані стороною захисту.
Показання дані в якості свідків за ініціативи та попереднього спілкування сторони захисту - ОСОБА_14 , а також ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які зазначили, що обвинувачений ОСОБА_7 20.01.2016 року був вдома, суд оцінює критично, зважаючи, що ОСОБА_15 тривалий час проживає із останнім в цивільному шлюбі, а ОСОБА_16 він виховував з дитинства як доньку. При цьому остання не вказувала точного часу, коли пішла цього дня з дому, не називаючи суду і з ким саме, а свідок ОСОБА_14 , яка є близькою подругою ОСОБА_15 та неодноразово отримувала у неї гроші в борг, не зазначила суду точного часу повернення до помешкання ОСОБА_7 після обіду 20.01.2016 року, вказуючи, що цього дня святкували, хоча загальновідомим великим релігійним святом, яке почитається ОСОБА_7 є 19 січня «Водохреща». При цьому свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 впевнено зазначили, що 21.01.2016 року (четвер) ОСОБА_7 мав раніше обумовлений робочий день в школі-інтернаті та точно з самого ранку поїхав на роботу власним автомобілем, що потребувало попередньої розчистки снігу в гаражному кооперативі «Лідер», для чого в своєму гаражі він має відповідну лопату.
За таких обставин, зважаючи, що зазначені свідки є зацікавленими у результатах розгляду справи, їх показання, щодо алібі обвинуваченого, які суперечать об`єктивним доказам, здобутим в ході судового розгляду, суд не приймає до уваги в якості достовірних доказів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, який відноситься до невеликої тяжкості, а також те, що потерпілий за медичною допомогою не звертався та наразі стан його здоров`я задовільний.
Також суд бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше не судимий, виключно позитивно характеризується, працює вчителем трудового навчання в школі-інтернаті, є пенсіонером за віком, на обліках нарколога і психіатра не перебуває, страждає на ряд серйозних захворювань.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є: похилий вік обвинуваченого. Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину щодо малолітнього.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження нових злочинів без його ізоляції від суспільства, призначенням йому покарання у виді штрафу на рівні максимальної межі санкції інкримінованої статті.
Цивільний позов в інтересах потерпілого ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково, з огляду на засади розумності, справедливості та виваженості, в сумі 10 000 грн. При цьому суд враховує характер та інтенсивність страждань малолітнього потерпілого, який зазнав фізичного насильства, отримав черепно-мозкову травму та струс головного мозку, хоча і легкого ступеню, відчував страх, зазнав душевних переживань та був змушений докладати зусиль для захисту та відновлення своїх прав.
Витрати на юридичну допомогу потерпілого в сумі 10 000 грн. також підлягають стягненню із обвинуваченого, оскільки підтверджуються відповідним договором та квитанцією професійного адвоката та з огляду на тривалість досудового розслідування та судового розгляду.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_17 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 10 000 (десять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди та 10 000 (десять тисяч) грн. на відшкодування витрат на професійну правову допомогу.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів із дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1