АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/745/17 Справа № 712/9608/17 Категорія: ч.3 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6
з участю прокурораОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги:

- прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 з доповненнями,

- захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9

на вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 17.08.2017 року, яким

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грахово,

Граховського району Удмуртської АРСР, росіянина, громадянин України, освіта

середня технічна, непрацюючого, не одруженого, не військовозобов`язаного,

учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, учасником бойових дій,

інвалідом та депутатом не являється, дітей на утримані не має, зареєстрований

та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- Придніпровським районним судом м.Черкаси 20.06.2007 за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185,15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- Придніпровським районним судом м.Черкаси 21.08.2009 за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 69, ч. 3 ст. 185, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Апеляційного суду Черкаської області призначено 5 років позбавлення волі, 17.02.2012 умовно-достроково звільнений;

- Придніпровським районним судом м.Черкаси 20.11.2013 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185,

ст. 70, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 28.10.2015 умовно-достроково звільнений з невідбутим строком 6 місяців 8 днів,

засуджено за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з 18.08.2017 року, зараховано у термін попереднього ув`язнення з 20.07.2017 по 17.08.2017 рік включно.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироку законної сили.

Окрім того, стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі 593 грн. 22 коп.

Вирішена доля речових доказів у відповідності до ст.100 КПК України.

в с т а н о в и л а :
Як вбачається з цього вироку ОСОБА_9 , 19.03.2017 приблизно о 10 год. 00 хв., повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов до під`їзду № 5 будинку АДРЕСА_2 , піднявшись на сходовий майданчик, розташований між 1 та 2 поверхом, де використовуючи викрутку зламав замок дверей кладової і впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник у вказане приміщення, звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав чуже майно, що належить ОСОБА_11 , 1978 р.н., а саме: самокат трюковий з написом «Revolution Suppy Co», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4/1175 від 21.06.2017 могла становити 880 грн., і з викраденим з місця вчинення злочину зник, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно, поєднана з проникненням у приміщення.

В апеляційних скаргах:

- прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 не заперечуючи доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій за ч.3 ст.185 КК України, просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю покарання призначеного судом, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м?якості і неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що суд не в повній мірі врахував характер та ступінь небезпечності вчиненого злочину, особу обвинуваченого та рекомендації і роз`яснення, викладені в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання». Просить в ході апеляційного перегляду дослідити дані, які характеризують особу ОСОБА_9 та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. При цьому посилається на те, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за злочини проти власності, був позбавлений волі, але жодних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, а знову вчинив умисний злочин вказаної категорії. Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 не одружений без стійких соціальних зв`язків, є працездатним, але ніде не працює.

15.11.2017 року до апеляційного суду надійшли доповнення прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 в яких вона не змінюючи апеляційні вимоги зазначені в апеляційній скарзі в частині скасування вироку та ухвалення нового вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 за ч.3 ст.185 КК України, просить стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судово-товарознавчої експертизи від 21.06.2017 №4/1175. Зазначає, що суд стягнувши з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі 593 грн.22 коп., порушив вимоги ст.ст.118, 124 КК України, оскільки таке визначення, як судові витрати у кримінальному процесуальному кодексі України відсутнє.

- захисник ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 порушує питання про зміну цього вироку в частині відбування покарання. Вона просить вирок змінити в бік пом`якшення покарання, застосувати вимоги ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_9 від його відбування з випробуванням на мінімальний іспитовий строк. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції не враховано те, що обвинувачений ОСОБА_9 , має молодий вік, постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, судимість згідно ст.89 КК України, хоч і не погашена, але покарання ним відбуте в повному обсязі, санкція статті є злочином середньої тяжкості. Цивільний позов у справі потерпілою не заявлений і вона до ОСОБА_9 претензій не мала.

09.10.2017 року ухвалою судді-доповідача апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 17.08.2017 року порвернуто апелянту у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просить справу відносно ОСОБА_9 розглядати без її участі та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу подану прокурором ОСОБА_10 з доповненнями та заперечив вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 ; обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечили апеляційну скаргу прокурора з доповненнями та підтримали вимоги своєї апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи цих апеляційних скарг та доповнення до апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора з доповненнями підлягає до часткового задоволення, апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог процесуального закону судом першої інстанції при прийнятті рішення по даному кримінальному провадженню дотримано не в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на доказах, досліджених в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оцінених відповідно до вимог ст. 94 КПК України, та ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст.65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з?ясувати вік, стан здоров?я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім?ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Як встановлено колегією суддів, покарання обвинуваченому суд першої інстанції призначив виходячи з вимог ст.ст. 50, 65,66 КК України та правових позицій викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий на шлях виправлення не став та вчинив корисливий злочин проти власності, що свідчить про відсутність динаміки усвідомлення вчиненого та небажання до виправлення, обставин, що пом`якшують покарання, зокрема його щирого каяття, визнання вини в повному обсязі, за відсутності обставин, що обтяжує покарання, з видом та розміром якого погоджується і колегія суддів.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що доводи прокурора про м`якість призначеного покарання, та доводи захисника про суворість покарання не впливають на законність та обґрунтованість вироку, оскільки місцевий суд, вірно кваліфікувавши дії ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України призначив йому покарання у виді позбавлення волі з дотриманням положень ст.ст. 65, 66 КК України. На думку колегії суддів, при цьому була в достатній мірі врахована ступінь тяжкості вчиненого ним злочину. Також, помилковими є апеляційні доводи захисника ОСОБА_8 про те, що санкція статті за якою обвинувачується ОСОБА_9 є злочином середньої тяжкості, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України злочин вчинений ним є тяжким. При призначенні покарання, суд вірно врахував обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 а саме, щире каяття та визнання вини в повному обсязі, а тому підстав для подальшого пом`якшення покарання в тому числі подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, як про це просить захисник в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно п.3 ч.1 ст.118 КПК України, процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою: рішення про відшкодування процесуальних витрат.

У обвинувальному акті щодо ОСОБА_9 та у резолютивній частині вироку зазначено, про стягнення з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 593 грн. 22 коп.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора з доповненнями в частині стягнення витрат за проведення експертизи є обґрунтованими, а тому вирок в цій частині підлягає зміні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 з доповненнями, задовольнити частково, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 17 серпня 2017 року щодо ОСОБА_9 , змінити в частині стягнення витрат за проведення експертизи. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 593 грн. 22 коп.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_9 - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий :

Судді :