Справа № 164/2199/17 Провадження №11-кп/773/553/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 06 жовтня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:
Даною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 30 серпня 2013 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна про застосуванні до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, а тому, відповідно до п.«в» ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році», зазначений закон до засудженого не може бути застосований.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу суду скасувати, задовольнити його клопотання про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» повністю або частково. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є інвалідом III групи. має на утриманні маму, яка хворіє, а його брат несе службу в зоні проведення АТО, що не було враховано судом першої інстанції при розгляді його клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача. який доповів суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив, просив ухвалу суду першої інстанції залишити в силі, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга засудженого до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Згідно п.«в» ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 засуджений вироком Новоселицького районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2013 року за ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 23 червня 2010 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.194, ст.69, ст.70 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2010 року ОСОБА_7 був засуджений за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на З роки позбавлення волі.

Оскільки. ОСОБА_7 засуджений вироками Новоселицького районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2013 року та вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 23 червня 2010 року за вчинення кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, що у розумінні п.«в» ст.4 ЗУ «Про амністію у 2016 році» виключає застосування будь-яких положень Закону, тому суд прийшов до вірного висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році» і правомірно відмовив в задоволенні клопотання останнього.

Доводи засудженого ОСОБА_7 про наявність у нього ІІІ групи інвалідності, тяжкохворої матері на утриманні та те. що його рідний брат проходить військову службу в зоні проведення АТО, як на підстави для застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році» є безпідставними, оскільки п.«в» ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році» містить пряму заборону застосування амністії до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Апеляційний суд вважає:, що ухвала суду першої інстанції с законною та обґрунтованою і підстави для її скасування, як того простіть засуджений у своїй апеляційній скарзі, відсутні.

Па підставі викладеного та керуючись ст.86 КК України. ет.ст.4()4. 407. 537 КПК України. ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року № 1810-VІІ1. апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 06 жовтня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року. залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: