АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2018 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та діючих в його інтересах адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кримінальне провадження за № 20000831 від 28 липня 2017 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та діючих в його інтересах адвокатів ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , а також потерпілої ОСОБА_7 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28 грудня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, працюючого різноробочим, раніше не судимого, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і йому призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2-х (двох) років 6-ти (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_8 залишено попередню у вигляді застави в сумі 134 720 грн.
Зараховано в строк відбування покарання період його перебування під вартою з 28 липня 2017 року по 08 серпня 2017 року.
Стягнуто з ОСОБА_8 судові витрати на проведення експертиз в сумі 3 956,6 грн. (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят шість грн. 60 коп.).
Вирішено питання щодо речових доказів по справі.
Номерний знак Королівства Великобританії КЕ06CTZ від автомобіля АУДІ А6 та сам автомобіль марки Ауді А6, який знаходився на зберіганні в Сторожинецькому ВП повернуто власнику ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) та скасовано арешт з автомобіля, накладений
Провадження №11-кп/794/84/18 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_13
Категорія ч. 2 ст.286 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_14

ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 07.08.2017 року.
Згідно вироку районного суду, 28 липня 2017 року приблизно о 05 годині 00 хвилин водій ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Ауді А6» номерний знак НОМЕР_1 , рухався в темну пору доби по вул. Дружби в межах населеного пункту смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області, зі сторони м. Сторожинець на швидкості більше 120 км/год, що перевищує допустиму швидкість в межах населеного пункту. Наближаючись до будинку №71, не вибравши безпечної швидкості руху та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, рухаючись частково по зустрічній смузі руху, при цьому, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_15 , який рухався в межах середини проїзної частини дороги.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_15 було спричинено смерть, яка настала від травматичної ампутації тулуба на рівні поперекового відділу хребта, як наслідок полі травми, згідно висновку судово- медичної експертизи №556 від 14.09.2017 року.
Дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_8 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 2.9 (а), 12.4 та горизонтальної розмітки 1.1, встановлених Правилами дорожнього руху України.
На вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28 грудня 2017 року, обвинувачений ОСОБА_8 та діючі в його інтересах адвокати ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , подали апеляційну скаргу, в якій вони просили вказаний вирок суду змінити і застосувати до ОСОБА_8 вимоги ст. 75 КК України.

Не погоджуючись із вироком районного суду, апелянти посилались на те, що у мотивувальній частині вироку невірно було зазначено, що ОСОБА_8 у своїх показаннях пояснював про те, що він 27 липня 2017 року при зустрічі із друзями в смт. Красноїльськ вживав спиртні напої, а потім поїхав на дискотеку.

Також вказували і на те, що судом не було взято до уваги та проігноровано позицію потерпілої ОСОБА_7 , а також прокурора щодо призначення ОСОБА_8 покарання не пов`язаного із позбавленням волі, що в описовій частині жодним чином не описано і не надано правової оцінки позиції захисту.

Крім цього, вказували і на те, що судом не було взято до уваги й те, що потерпіла ОСОБА_7 просила суд не позбавляти ОСОБА_8 волі, не лише через молодий вік, а через те, що вона останньому пробачила і що окрім цього, останнім їй було відшкодовано шкоду і на даний час він їй допомагає у повсякденному житті і будь-яких претензій вона до нього немає.
Вказували, що хоча у вироку районного суду формально і були враховані пом`якшуючі обставини та при призначенні покарання застосовано ст. 69 КК України, однак вважають, що вирок суду першої інстанції є занадто суворим щодо ОСОБА_8 , оскільки характеризуючі дані його як особу, його активна співпраця, були направлені на об`єктивне розслідування даної справи, а його поведінка, давала усі підстави районному суду обґрунтовано вважати, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства.
Крім цього, на вказаний вирок суду потерпіла ОСОБА_7 також подала апеляційну скаргу, в якій вона просила вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28 грудня 2017 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.2 ст. 286 КК України змінити та застосувати до останнього покарання не пов`язане з позбавленням волі.

При цьому остання посилалася на те, що із вказаним вироком вона не погоджується, оскільки при винесенні рішення судом першої інстанції не було враховано її думку, відносно того, щоб не позбавляти ОСОБА_8 волі. Вказувала, й на те, що останній повністю відшкодував їй матеріальну і моральну шкоду, постійно допомагає її родині, вибачився перед усією родиною за скоєне і що вони йому за вказане пробачила.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 і діючих в його інтересах адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які повністю підтримали подану апеляцію та просили її задовольнити, а також потерпілу ОСОБА_7 , яка також повністю підтримала подану апеляцію та просила її задовольнити, думку прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України за обставин, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій у поданих апеляційних скаргах, не оспорюється.
Справу судом першої інстанції розглянуто в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, а тому відповідно до ст. 404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких докази судом не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2013 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимоги кримінального закону й зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання, судом повинні враховуватись ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання у відповідності до вимог ст. ст. 66, 67 КК України.

Зазначених вимог закону, районний суд при винесенні вироку дотримався не в повній мірі.

Так, аналізуючи вирок районного суду в частині призначення покарання за ч.2 ст. 286 КК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно врахував тяжкість вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого та вчиненого з необережності, що спричинило смерть людини, а також особу обвинуваченого.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст.66 КК України вірно відніс щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність будь-яких претензій з боку потерпілої, внаслідок відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Крім того, до обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , районний суд відніс керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (у крові останнього містилось 0,78 % етилового спирту т.1, а.п.82 висновок експерта 1121).
Також при призначенні покарання районним судом вірно було враховано, те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у психлікарні чи наркологічному диспансері не перебуває, неодружений, щиро розкаявся, добровільно відшкодував збитки, попросив вибачення у потерпілої і має намір допомагати їй і надалі, його молодий вік, думку потерпілої, яка не має претензій будь-якого характеру до обвинуваченого та просила його суворо не карати.
Разом з цим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , не повністю було враховано позицію прокурора, який просив у районному суді, застосувати до обвинуваченого вимоги ст. ст. 75,76 КК України, а також потерпілої, яка просила у суді не позбавляти ОСОБА_8 волі, не лише через молодий вік, а через те, що вона останньому пробачила і що на даний час останній їй допомагає у повсякденному житті і будь-яких претензій вона до нього немає.

Крім цього, колегія суддів також враховує і те, що в крові потерпілого ОСОБА_15 було виявлено 3,83 % етилового спирту, що відповідає важкому отруєнню з можливим смертельним наслідком (т.1, а.п. 180-184- висновок експерта № 556 ) і що останній, будучи пішоходом, знаходився в межах середини проїзної частини дороги, що по вул. Дружби, в смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області.

Призначаючи обвинуваченому реальне покарання, районний суд не вказав, як того вимагає Закон, чому перевиховання ОСОБА_8 неможливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи в сукупності всі обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, з урахуванням його особи та інші обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків і застосування до нього вимог ст.ст. 75, 76 КК України.

Таким чином, усі вказані вище обставини у їх сукупності істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, що в своїй сукупності і утворюють підставу для висновку суду про можливість звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч.3 ст. 75 КК України встановлення у вироку іспитового строку є невід`ємною ознакою звільнення від відбування покарання з випробуванням. За своїм змістом іспитовий строк - це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за поведінкою засудженого, а сам він під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування.

Саме таке покарання, на погляд колегії суддів, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, вирок районного суду в цій частині підлягає зміні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 377 ч.1, 404, 405, 407,408, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та діючих в його інтересах адвокатів ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , а також потерпілої ОСОБА_7 - задовольнити.
Вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28 грудня 2017 року щодо ОСОБА_8 визнаного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України - змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ст. 286 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2-х (двох) років 6-ти (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два)роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу обрану ОСОБА_8 у вигляді застави в сумі 134 720 грн. - скасувати. Гроші в сумі 134 720 грн. (сто тридцять чотири тисячі сімсот двадцять) гривень - повернути заставодавцю ОСОБА_16 .
На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Cуддя-доповідач [підпис] ОСОБА_14
Судді [підпис] ОСОБА_2
[підпис] ОСОБА_3
Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду
Чернівецької області ______________________ ОСОБА_14
(підпис)

ОСОБА_17 .