Справа № 188/1257/17
Провадження № 1-кп/188/136/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю - прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження № 000404 від 14.06.2017 по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася та проживає АДРЕСА_1 , гр- ка України, незаміжня, освіта середня, не працює, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше судима:

25.06.2015 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,104 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

30.12.2015 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 190 КК України до 3 років 3 міс. позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

02.11.2015 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст.71 КК України приєднано 3 міс. Звільнена 25.12.2015 року на підставі Дніпропетровського апеляційного суду з відбуванням покарання з іспитовим строком 2 роки;

24.03.2016 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 79 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи раніше судимою, на шлях виправлення не стала, потрібних висновків для себе не зробила, своєї поведінки не змінила та у період відбування покарання з випробуванням вчинила умисний повторний злочин проти власності при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 10.06.2017 приблизно о 08 год. 00 хв., перебуваючи у будинку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , діючи зі злочинними намірами, направленими на таємне, повторне викрадення чужого майна, керуючись корисливими намірами, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно викрала мобільний телефон "HUAWEI CUN-U 29" вартістю 2699,00 грн., мобільний телефон марки "Samsung GT-C3321" вартістю 809,00 грн., а також спортивну кофту "Adidas" вартістю 539,00 грн., чим спричинила власнику ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 4047,00 грн. Викрадене ОСОБА_4 привласнила, розпорядившись ним на власний розсуд.

Допитана по суті пред"явленого обвинувачення за ч.2 ст. 185 КК України обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю та пояснила , що дійсно 10.06.2017 р. о 08.00 год. , перебуваючи в гостях у ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 вчинила крадіжку двох мобільних телефонів та спортивну кофту , які належать потерпілому ОСОБА_5 .

У скоєному щиро розкаюється. Просить суд не позбавляти волі та застосувати до неї ЗУ " Про амністію у 2016 році " по тим підставам , що вона на даний час вагітна ( вагітність на 8 місяці).

Потерпілій ОСОБА_5 в судове засідання двічі не з"явився. Про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений.

Суд ухвалив справу розглянути у відсутність потерпілого , так як з матеріалів справи вбачається , що заподіяна шкода відшкодована , цивільний позов не заявлено .

Після допиту обвинуваченої , суд дійшов висновку , що її показання є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння нею змісту обставин вчиненого кримінального правопорушення , добровільності та істинності її позиції.

За згодою учасників судового провадження , суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюються , роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку . Суд ухвалив провести часткове дослідження доказів.

Судом досліджувалися такі докази :

- протокол огляду предмету від 14.06.2017 р. В ході проведення даної слідчої дії потерпілий ОСОБА_5 надав для огляду працівникам поліції упаковочні коробки з-під мобільних телефонів , які у нього було викрадено. Даним документом також підтверджується , що об"єктом злочину є мобільний телефон , марки "HUAWEI CUN-U 29" вартістю 2699,00 грн. та мобільний телефон марки "Samsung GT-C3321" вартістю 809,00 грн., ( а.с. 13-14 ) ;

- протокол пред"явлення особи для впізнання за фотографіями від 27.06.2017 р. В ході проведення даної слідчої дії свідок впізнав обвинувачену за фото № 1 та пояснив , що на фото № 1 є особа , яка здавала в ломбард мобільний телефон ( а.с. 19 ) ;

- протокол огляду викраденого предмету від 26.06.2017 р.. В ході проведення даної слідчої дії обвинувачена ОСОБА_4 добровільно видала працівникам поліції спортивну кофту , яку вона викрала у потерпілого ОСОБА_5 ( а.с. 28-29 ).

- висновок судової товарознавчої експертизи № 2793-17 від 26.06.2017 р. За даним висновком середня ринкова вартість мобільних телефонів станом на 10.06.2017 р. становить : телефон "HUAWEI CUN-U 29"- 2699 грн. , телефон "Samsung GT-C3321" - 809 грн. , спортивної кофти " Адідас" - 539 грн. ( а.с. 38-39 ) .

- протокол проведення слідчого експерименту від 23.08.2017 р. В ході проведення даної слідчої дії обвинувачена ОСОБА_4 на місці показала та розповіла про обставини вчинення крадіжки вищевказаного майна у потерпілого ОСОБА_5 ( а.с. 74-76 ) .

На думку суду , зазначені докази є належними , достовірними та достатніми для визнання винуватості обвинуваченого та призначення йому відповідного покарання.

Дії обвинуваченої за ч. 2 ст. 185 КК України , як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ) , вчинена повторно , кваліфіковані правильно.

Визначаючи вид та міру покарання , суд бере до уваги , що обвинуваченою скоєно злочин середньої тяжкості , відповідно до ст. 12 КК України .

Вивчаючи її особу встановлено , що вона раніше судима ( судимість не погашена - інкримінований злочин вчинила під час іспитового строку ) , за місцем проживання характеризується посередньо. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває .

Обставиною , що пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченої , сприяння розкриттю злочину .

Обставин , що обтяжують покарання суд у справі не знаходить.

Враховуючи всі зазначені обставини , особу винної , суд вважає , що обвинувачена повинна понести покарання у виді реального позбавлення волі .

Крім того , суд бере до уваги , що обвинувачена за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24.03.2016 р. була засуджена за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі ?із застосуванням ст. 79 КК України вона була звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки . Таким чином , суд вважає , що обвинуваченій необхідно призначити покарання на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків , шляхом часткового приєднання призначених покарань.

Дане покарання буде відповідати тяжкості скоєного правопорушення та особі обвинуваченої . Підстав до застосування до обвинуваченої норм ст. 69 , 75 КК України немає .

Як зазначалося вище , в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявили клопотання про застосування до неї амністії та звільнити її від відбування покарання, оскільки вона на даний час перебуває у стані вагітності . Повністю визнає свою вину, з наслідками застосування амністії ознайомлена .

Прокурор в судовому засіданні не заперечує проти звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі п.«б» ст. 1 ЗУ " Про амністію у 2016 ".

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2016 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Законупоширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов"язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п.«б» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню вагітні жінки на день набрання чинності цього Закону .

В судовому засіданні встановлено , що згідно довідки КЗ " Петропавлівська ЦРЛ " ДОР обвинувачена ОСОБА_4 дійсно перебуває на обліку по вагітності . Діагноз - вагітність 36-37 тижнів.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченій ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до неї не може бути застосована.

Судові витрати за проведення судової експертизи слід покласти на обвинувачену.

Речові докази визначити відповідно до вимог ст.. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Міра запобіжного заходу не застосовувалася.

На підставі зазначеного , керуючись ст.ст. 85,86 КК України , ст. 3акону ЗУ " Про застосування амністії в Україні ", п.«г» ст. 1 ЗУ " Про амністію у 2016 році " , ст. 370, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки .

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24.03.2016 р. та остаточно призначити до відбування три роки та шість місяців позбавленні волі.

На підставі п. «б» ст. 1 ЗУ " Про амністію у 2016 році " ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 99 ( дев"яносто дев"ять ) грн. за проведення судової експертизи .

Речові докази :

- картонні коробки від мобільних телефонів залишити потерпілому ОСОБА_5 ;

- копія договору про здачу речей в ломбард залишити в матеріалах справи ;

- спортивну кофту , марки " Адідас " - залишити обвинуваченій ОСОБА_4

- мобільний телефон "HUAWEI CUN-U 29" - залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 діб після його проголошення .

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченій. Копію вироку направити потерпілому для відома .

Суддя ОСОБА_1