Справа № 461/1352/18
Провадження № 1-кп/461/270/18
22.03.2018 Колегія суддів Галицького районного суду м. Львова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в :
у провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.
Під час підготовчого судового засідання встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який був вчинений на території м. Луганська Луганської області.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про внесення подання до апеляційного суду Львівської області з подальшим скеруванням до Верховного Суду про направлення обвинувального акту для визначення підсудності за місцем скоєння злочину.
Захисник у судовому засіданні клопотання прокурора підтримав.
Таким чином, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, колегія суддів вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі, якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однакові за тяжкістю, - суд у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, колегія суддів приходить до переконання, що суд буде вважатися встановленим законом лише за умови, що він утворений безпосередньо на підставі закону, діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції й у законному складі суду станом на момент вчинення певних процесуальних дій.
Суд не вбачає підстав для розгляду цього кримінального провадження в Галицькому районному суді м. Львова, оскільки для цього відсутні виняткові обставини, перелічені в ст. 34 КПК України.
Керуючись ст.ст.32,34,314 КПК України, суд,-
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3