Справа № 183/5602/17
№ 1-кп/183/431/18

У Х В А Л А
09 березня 2018 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою на 60 днів, оскільки строк запобіжного заходу спливає 14.03.2018 року і на теперішній час не змінились ризики, які враховувались судом під час його обрання. Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжкого корисливого злочину, при цьому останній раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, а тому перебуваючи на волі можуть вчиняти нові злочини та переховуватися від суду з огляду на тяжкість покарання, що їм загрожує.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку тримання обвинувачених під вартою, просив обрати відносно обвинувачених запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки вони мають постійне місце проживання.
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожен окремо, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Заслухавши прокурора, захисника та обвинувачених, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченим суд враховує наступне. ОСОБА_6 є раніше неодноразово судимим за вчинення тяжких корисливих злочинів і знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності. В свою чергу, хоча ОСОБА_5 згідно обвинувального акта раніше не судимий, але обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину за попередньою змовою з ОСОБА_6 з проникненням у житло. Також, в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходяться справи за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, тобто також тяжких корисливих злочинів. Суд бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у злочині, у вчиненні якого вони обвинувачуються. Судом також враховується, що кожен з обвинувачених не одружений, не працює, що свідчить про відсутність у них стійких соціальних зв`язків за місцем свого проживання. Тому, враховуючи схильність обвинувачених до вчинення корисливих кримінальних правопорушень, існує нагальна необхідність запобігти спробам обвинувачених перебуваючи на волі вчиняти нові злочини, а також переховуватися від суду з огляду на тяжкість покарання, що їм загрожує. Крім того, стороною захисту не надані належні та переконливі докази на підтвердження того, що ризики та обставини, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу, на сьогодні змінились.
Тому, враховуючи вказані вище обставини та особу обвинувачених, суд приходить до висновку, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати на даний час.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та (або) продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Тому, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду кримінального провадження необхідно продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ніякий з передбачених законом більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування їх на волі буде суперечити інтересам суспільства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 під вартою задовольнити.
Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 04 травня 2018 року включно.
Обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 04 травня 2018 року включно.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1