Справа № 591/3996/17
Провадження № 1-кп/591/445/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2017 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,особи, відносно якої внесене клопотання ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0002420 від 21.06.2017 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Суми, який зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , з вищою освітою, раніше судимого Зарічним районним судом м.Суми 01.04.2016 року за ч.1.2 ст. ст. 185 , 69,70 КК України до штрафу у розмірі 1700 грн.,

за фактом вчинення суспільно небезпечних дій, які мають ознаки діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

Встановив:

17.06.2017 року о 01-57 год. ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння , перебуваючи в приміщенні ТРЦ «Лавина» за адресою: м.Суми, пр. М.Лушпи, 4/1, проходячи повз дитячу розважальну ігрову зону, яка розташована на третьому поверсі вказаного торгового центру та орендована ФОП ОСОБА_6 , знаючи, що в середині цієї зони є призовий фонд з іграшками, пройшов під металевим ланцюгом, яким було обмежено вхід стороннім особам в неробочий час до ігрової зони. Підійшовши до стійки адміністратора, побачив м`яку іграшку, яка була прив`язана капроновою ниткою до стійки. Розірвавши нитку, ОСОБА_5 забрав цю іграшку(ведмедя) та залишив приміщення розважальної ігрової зони. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Згідно висновку експертизи № 19/119/9-3/2144е від 29.06.2017 року вартість викраденого майна складає 396 грн., ОСОБА_5 спричинив матеріальної шкоди потерпілому на вказану суму.

Факт вчинення ОСОБА_5 зазначених суспільно-небезпечних дій, що підпадають під ознаки діянь, передбачених ч.3 ст.185 КК України, тобто крадіжка майна, кваліфікуючою ознакою якого є проникнення , знайшов підтвердження в суді, зокрема:

ОСОБА_5 суду пояснив, що пам`ятає випадок коли він вкрав м`яку іграшку. На даний час він пройшов курс лікування та його стан здоров`я покращився.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтвердив фактичні обставини, які викладені у клопотанні щодо обставин скоєння кримінального правоппорушення, вважає, що до ОСОБА_5 , слід застосувати заходи медичного характеру.

Факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 був підтверджений свідченями свідків, зокрема : ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Зазначені свідки на час вчинення злочину були працівниками ТРЦ «Лавина». Так свідки суду зазначали , що в 17.06.2017 року вночі близько 2 години ОСОБА_5 зайшов до приміщення ТРЦ «Лавина» в стані алкогольного сп`яніння. Після спливу деякого часу, працівники охорони побачили, як ОСОБА_10 вже знаходиться на вулиці біля торгівельного центру з іграшкою та розбивав рекламний щит. На запитання що він робить, останній надавав незрозумілі відповіді. Пізніше була викликана поліція.

Крім того, факт вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_11 підтверджується протоколом огляду предметів від 24.06.2017 року- диску відеозапису з камер спостереження з ТРЦ «Лавина» (а.с.56-58), протоколом огляду предметів від 24.06.2017 року м`якої іграшки ведмедя (а.с.59-60), висновком товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/2144е (а.с.68-70) тощо.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 546 від 06.07.2017 року ОСОБА_5 на момент вчинення вказаних дій страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.64-67).

А тому, прокурор зазначав, про те, що оскільки ОСОБА_5 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, він потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.

Відповідно до абзацу 2 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

В судовому засіданні був допитаний експерт лікар-психіатр ОСОБА_12 , яка зазначила, що ОСОБА_5 під час досудового розслідування пройшов стаціонарне лікування в Сумському обласному психоневрологічному диспансері, перебував на лікуванні понад мінімального строку курсу лікування, був виписаний у зв"язку з покращенням психічного стану. На даний час ОСОБА_5 продовжує лікування амбулаторно та психічний стан його задовільний. Щодо висновку судової психіатричної експертизи № 546 від 06липня 2017 року, яким ОСОБА_11 визнаний неосудним, таким що не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом. Пояснила, що такий висновок був наданий та відповідав психічному стану ОСОБА_5 на час проведення експертизи. Вказаний висновок не зовсім відповідає стану здоров"я ОСОБА_5 на сьогодні, оскільки він пройшов курс стаціонарного лікування. Зазначила, що допускає можливість застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторного лікування.

Згідно висновку комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 817 від 06.11.2017 року , проведеної за ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 19.09.2017 року, ОСОБА_5 страждає на шизофрению, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом,неповна ремісія, не може повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними та за своїм психічним станом на теперішній час потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Прокурор просив застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру з урахуванням висновків комісійної судово-психіатричної експертизи № 817 від 06.11.2017 року.

Захисник просила застосувати до її підзахисного захід медичного характеру у вигляді амбулаторного примусового лікування.

Надавши всім наявним у справі доказам, з огляду на висновки комісійної судово-психіатричної експертизи № 817 від 06.11.2017 року, суд вважає необхідним у зв`язку з вчиненням ОСОБА_5 у стані неосудності суспільно небезпечних діянь, які мають ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги .

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

Ураховуючи, що відповідно до частини 2 статті 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта суд стягує лише з обвинуваченого і лише у разі ухвалення обвинувального вироку, процесуальні витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні з ОСОБА_5 стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19, 93, 94 КК України, ст.ст. 512-513 КПК України, суд,

Ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги .

Речові докази м`яку іграшку (ведмідь), яка зберігається у потерпілого ОСОБА_6 (а.с.61-62) залишити останньому на праві власності .

На ухвалу суду протягом 7 діб з моменту її проголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя ОСОБА_13 -Когер