В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"14" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010284 від 21.07.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, ФОП, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 20 липня 2017 року приблизно об 11 годині 00 хвилин, знаходячись біля будинку по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив незаконно придбати для подальшого власного вживання наркотичний засіб ацетильований опій.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання для подальшого власного вживання наркотичного засобу ацетильованого опію, ОСОБА_4 здійснив телефонний дзвінок, невстановленій досудовим слідством особі, під час розмови з якою домовився про придбання у неї за 250 гривень наркотичного засобу ацетильованого опію, масою 0,061 г.

Діючи за попередньою домовленістю з невстановленою досудовим слідством особою, відразу після телефонної розмови з останньою, ОСОБА_4 за допомогою платіжної Інтернет системи «Приват24», перерахував на вказаний невстановленою досудовим слідством особою банківський рахунок власні гроші в сумі 250 гривень, про що відразу за допомогою мобільного телефону повідомив останній.

Після цього, невстановлена досудовим слідством особа повідомила ОСОБА_4 про місцезнаходження придбаного ним наркотичного засобу ацетильованого опію.

Діючи за вказівкою невстановленої досудовим слідством особи, ОСОБА_4 20 липня 2017 року, приблизно о 16 годині 25 хвилин пішки дійшов до недобудованого паркінгу, що неподалік будинку № 19, по вул. Харківське шосе, в м. Києві, де на асфальті, побачив та підібрав медичний шприц об`ємом 2 мл, тим самим незаконно придбав його, з речовиною коричневого кольору, яка містить наркотичний засіб ацетильований опій, масою 0,061 г.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 помістив придбаний ним медичний шприц з наркотичним засобом ацетильованим опієм до правої кишені шортів в які був одягнений, та незаконно зберігаючи його при собі, почав йти від вказаного місця. 20 липня 2017 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 19 співробітниками управління патрульної поліції в м. Києві був зупинений ОСОБА_4 , який повідомив, що зберігає при собі наркотичний засіб ацетильований опій.

В подальшому, в період часу з 16 години 45 хвилин до 17 години 10 хвилин, під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, співробітниками поліції, у присутності двох понятих, з правої кишені шортів, в які був одягнений ОСОБА_4 було вилучено медичний шприц, об`ємом 2 мл з рідиною коричневого кольору, яка містить наркотичний засіб ацетильований опій, масою 0,061 г, який ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав для подальшого власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта № 11-2/5286 від 07.09.2017 року, надана на дослідження рідина коричневого кольору, масою 1,52 г містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований. Маса опію ацетильованого (в перерахунку на суху речовину) у рідині становить 0,061 г.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.
Крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінального правопорушення ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.
Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за обставин, встановлених судом.
При кваліфікації дій обвинуваченого, суд враховує положення п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26 квітня 2002 року "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" (зі змінами та доповненнями згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. № 16, далі - Постанова) та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки він своїми умисними діями повторно вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря-нарколога під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 11.03.2011 з діагнозом розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності; має постійне місце реєстрації та проживання, позитивну характеристику за місцем проживання, спосіб життя (раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, не одружений, не працює), ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 309 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа ст. 76 КК України.
При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді домашнього арешту, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення експертизи у сумі 494 гривні 80 копійок (висновок № 11-2/5286 від 07.06.2017).
Речові докази у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010284 від 21.07.2017 знищити.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
С у д д я : ОСОБА_1