Справа № 159/2496/16-к
Провадження № 1-кп/159/10/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 420 130 201 100 000 96 про обвинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Львові, гр. України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, з освітою середньою, неодруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 зі слів, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вироком Ковельського міськсуду Волинської області від 23.09.11 р. за ч. 1 ст. 190 КК України до 680 грн. штрафу, штраф сплачено 16.01.18 р.,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим 23.09.11 р. за вироком Ковельського міськсуду Волинської області від 23.09.11 р. за ч. 1 ст. 190 КК України до 680 грн. штрафу, на шлях виправлення не став і умисно ухилився від призначеного покарання. Так, після набрання вказаним вище вироком суду законної сили 12.10.11 р., обвинуваченому ОСОБА_4 як засудженому судом було скеровано повідомлення про обов`язковість сплати штрафу у добровільному порядку у місячний термін, про що повідомити Ковельський міськсуд Волинської області шляхом надання документа (квитанції) про сплату штрафу. Однак, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, в установлений строк штрафу не сплатив. 14.11.11 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області на адресу В ДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції було направлено виконавчий лист у частині стягнення штрафу з ОСОБА_4 до примусового виконання. У зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» та внесення змін до КВК України, згідно з якими не підлягали виконанню органами державної виконавчої служби покарання у виді штрафу, виконавчий лист було повернуто без виконання. Обвинуваченому ОСОБА_4 як засудженому Ковельським міськрайсудом Волинської області 29.10.12 р. було скеровано повідомлення про обов`язок добровільно сплатити штраф до 05.11.12 р., про що повідомити суд шляхом представлення документа про його сплату (квитанції). Цим же листом обвинуваченого ОСОБА_4 як засудженого судом було повідомлено, що у разі несплати штрафу 05.11.12 р., у Ковельському міськрайсуді Волинської області буде розглядатись щодо нього подання про заміну раніше призначеного покарання на громадські або виправні роботи. Однак, обвинувачений ОСОБА_4 до встановленої судом дати добровільно штрафу не сплатив, на розгляд подання про заміну раніше призначеного покарання, не з`явився. У зв`язку з цим 05.11.12 р. та 14.11.12 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області щодо ОСОБА_4 було застосовано привід, що не був виконаний у зву`язку із постійною зміною останнім місця проживання. У зв`язку з цим ухвалою Ковельського міськрайсуду Волинської області від 22.11.12 р. ОСОБА_4 було оголошено у розшук. В ході проведення розшукових дій було встановлено місце проживання останнього, але ОСОБА_4 до суду не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, чим продовжував ухилятись від сплати штрафу та на шлях виправлення не ставав. За постановою слідчого СВ Ковельського МВ У МВС України у Волинській області від 04.03.14 р. провадження у справі було зупинене у зв`язку з розшуком ОСОБА_4 . У зв`язку із встановленням місцяперебування ОСОБА_4 за постановою слідчого СВ Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області від 13.06.16 р. провадження було відновлено. 03.03.14 р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 389 КК України.

Своїми діями, що виразились в умисному ухиленні від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме: від сплати штрафу ним як засудженим до цього виду покарання, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 389 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості від 16.01.18 р., укладеної між прокурором та обвинуваченим, згідно з якою обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України у повному обсязі підозри у кримінальному провадженні. Прокурором враховано добровільну сплату обвинуваченим як засудженим суми штрафу за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 23.09.11 р.. Сторони узгодили покарання за ч. 1 ст. 389 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України, та обов`язками, що передбачені ст. 76 КК України, що визначається судом. За змістом угоди, обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні обвинувачений також просить суд затвердити угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, що викладене у обвинувальному акті та угоді, та пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим у повному обсязі, вид покарання, що буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, наслідки невиконання угоди.

Прокурор просив затвердити угоду на умовах, викладених у ній.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь - який момент після повідомлення особі про підозру.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 389 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, що буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

З пояснень обвинуваченого вбачається, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений погодився на призначення узгодженого покарання.

Умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, у т. ч., у його редакції, чинній на дату, у яку належало ОСОБА_4 сплатити штраф.

З урахуванням наведеного, суд вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. ст.368, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 січня 2018 року у кримінальному провадженні № 420 130 201 100 000 96, укладену між прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від відбування покарання, якщо він на протязі однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 46 КК України, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена

Головуючий:ОСОБА_1