КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1294/17
Провадження № 1-кп/534/179/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 рокуКомсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю: прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні матеріали кримінального провадження №0000691 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольська Полтавської області, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

28 квітня 2017 року, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , умисно таємно викрав належну ОСОБА_5 музичну колонку марки «SoundKing» вартістю 4500 грн.

Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_5 майнової шкоди загальною сумою 4500 грн.

24 травня 2017 року, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , умисно таємно повторно викрав належну потерпілому ОСОБА_5 музичну колонку марки «SoundKing» вартістю 4500 грн.

Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому майнової шкоди загальною сумою 4500 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав частково та показав, що на підставі усної угоди найму житла декілька місяців проживав в квартирі потерпілого. В квітні 2017 року, маючи фінансові труднощі, ОСОБА_6 здав до ломбарду одну музичну колонку потерпілого, а приблизно через місяць і другу. На майбутнє мав бажання викупити це майно, проте пропустив строк погашення відсотків і його було реалізовано ломбардом.

Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив в судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_6 орендував у нього квартиру. Після того як останній виселився, ОСОБА_5 виявив зникнення двох музичних колонок «SoundKing», про що повідомив до поліції. На час розгляду справи в суді завдану злочином шкоду йому не відшкодовано.

Крім показань потерпілого та обвинуваченого, вина ОСОБА_6 підтверджується дослідженим в судовому засіданні письмовими доказами.

Так, згідно протоколу огляду від 07.07.2017 року, місцем вчинення злочину являється квартира АДРЕСА_2 . В ході огляду слідів проникнення до квартири не виявлено (а.с.38).

В ході слідчого експерименту, проведеного під час досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_6 підтвердив факт вчинення ним викрадення майна потерпілого та уточнив обставини вчинення злочину на місці події (а.с.46).

Суд вважає неспроможними та не приймає до уваги твердження ОСОБА_6 про те, що в подальшому він мав намір викупити з ломбарду викрадене майно та повернути потерпілому, так як вони спростовуються діями самого обвинуваченого, які виразилися у наступному.

Так, 28 квітня 2017 року обвинувачений ОСОБА_6 уклав з ломбардом договір фінансового кредиту (позики) строком на один місяць та передав під заставу одну музичну колонку потерпілого. Проте, до спливу зазначеного строку позику не повернув, а навпаки уклав новий договір фінансового кредиту (позики) від 25 травня 2017 року, на підставі якого передав під заставу другу колонку потерпілого (а.с.42). Відповідно до витягу з кримінального провадження потерпілий ОСОБА_5 звернувся до поліції із відповідними заявами про вчинення кримінального правопорушення лише 06 та 20 липня 2017 року, проте обвинуваченим ОСОБА_6 будь-яких дій, направлених на повернення викраденого майна, вчинено не було .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 мав умисел саме на викрадення чужого майна, а його заперечення в цій частині є неспроможними.

Розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень проти власності. Його дії підлягають кваліфікації:

-за ч.1 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку);

-за ч.2 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не засуджувався, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря-нарколога, за місцем проживання характеризується посередньо. Обвинувачений ОСОБА_6 являється учасником бойових дій.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує сприяння розкриттю злочину.

Інших обставин, які б обтяжували або пом`якшували ОСОБА_6 покарання, судом не встановлено.

Виходячи із змісту ст.66 КК України щире каяття характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 , не заперечуючи факту заволодіння чужим майном, надавав неправдиві показання з приводу того, що у подальшому мав намір його повернути, тобто своєї провини у викрадені майна потерпілого фактично не визнавав.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність у обвинуваченого щирого каяття.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів необхідне і достатнє покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи наведені вище обставини, що характеризують особу обвинуваченого, його вік, розмір завданої шкоди, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливість звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності суд вважає, що за даним вироком строк випробування має бути мінімальним.

Відповідно до довідок № 649 від 31 травня 2015 року та № 1463 від 31 жовтня 2015 року обвинувачений ОСОБА_6 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України в районі проведення антитерористичної операції сектору «С», тому у відповідності до ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII, є суб`єктом амністії.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 , будучи обізнаним про право на застосування амністії та її наслідки, проти застосування амністії заперечував, що у відповідності до вимог ст.10 згаданого Закону виключає можливість її застосування на цій стадії кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у виді 100 годин громадських робіт;

- за ч.2 ст.185 КК України - у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом однорічного строку випробування не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області. Апеляційна скарга подається через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Після проголошення вироку учасники судового розгляду мають право отримати його копію, подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1