Номер провадження: 11-кп/785/398/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.01.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , представника ВК № 74 ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 06.09.2017 року про відмову в задоволенні її клопотання про застосування умовно- дострокового звільнення відносно

ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Глиняни, Золочівського району, Львівської області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, до засудження проживала в АДРЕСА_1 ,
від відбування покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 04.07.2011 року за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді 12 років позбавлення волі,

ВСТАНОВИЛА:
До суду першої інстанції надійшло клопотання ОСОБА_8 про її умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 04.07.2011 року за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі.

Засуджена відбуває покарання в ЧВК № 74 з 26.08.2011 року. Початок строку покарання 03.03.2010 року, кінець строку покарання 03.03.2022 року.

В поданні ОСОБА_8 вказує, що 17.08.2017 року відбулося засідання адміністративної комісії в установі по акту щодо застосування до неї ст. 81 КК України, проте їй було відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, після чого вона звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з клолпотанням.

Оскаржуваною ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2017 року в задоволенні вказаного клопотання відмовлено на підставі того, що засуджена не довела своєю поведінкою і ставленням до праці свого виправлення.

В апеляції засуджена просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2017 року та застосувати до неї положення ст. 81 КК України, посилаючись на те, що суд прийняв необ`єктивне рішення, оскільки вона довела своє виправлення, завжди була працевлаштована, добре працює на виробництві, приймає участь у всіх господарських роботах, з засудженими підтримує добрі стосунки, має неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким в телефонному режимі підтримує зв`язок, має ряд хронічних захворювань.

Вислухавши доповідача, прокурора, представника ЧВК №74, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 , дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення особи.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

При цьому, критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання. На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання ОСОБА_8 , суд першої інстанції достатньо повно дослідив обставини даного провадження та належним чином вмотивував своє рішення по суті подання. Вказівка суду про те, що у ОСОБА_8 наявні стягнення у тому числі і діюче, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, поясненнях прокурора та представника ЧВК №74 в судовому засіданні апеляційного суду Одеської області під час розгляду апеляційної скарги, тому подальше виправлення ОСОБА_8 не можливе в умовах перебування на волі.
В судовому засіданні апеляційного суду Одеської області представник ЧВК №74 ОСОБА_7 пояснила, що засуджена за період відбування покарання має 18 стягнень, з яких 1 діюче, яке застосовано через сварку з іншою засудженою, тому вважає, що засуджена через свою поведінку довела, що не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.
Колегія суддів також погоджується з доводами прокурора про те, що засуджена не довела своєю поведінкою і ставленням до праці своє виправлення, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, наявними стягненнями у кількості 18, з яких 1 діюче, вчинене після подачі нею апеляційної скарги 18.10.2017 року, також негативною характеристикою засудженої.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги засудженої ОСОБА_8 є не обґрунтовані, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 - залишити без задоволення. Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_8 від відбування покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 04.07.2011 року за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3 місяців.
Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3