Єдиний унікальний номер: 378/886/17
Провадження № 1-кп/378/89/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.11.2017 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
законного представника малолітнього
потерпілого ОСОБА_4 : ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань смт. Ставище Київської області кримінальне провадження №0000177 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Винарівка Ставищенського району Київської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого (пенсіонер), зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , не військовозобов`язаного, раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст 156 КК України за наступних обставин.

ОСОБА_6 , 07.08.2017 року, точного часу не встановлено, перебуваючи разом із малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в приміщенні власного житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив розпусні дії фізичного характеру відносно малолітнього ОСОБА_4 , які полягали в оголенні статевих органів дитини, їх мацанні та непристойних доторканнях.

Даними діями ОСОБА_6 спричинив малолітньому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді саден на статевому члені, які згідно висновку судово-медичного експерта № 81 від 08.08.2017 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому обвинуваченні в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України визнав повністю, підтвердив фактичні обставини пред`явленого обвинувачення, а саме - вчинення ним розпусних дій щодо малолітнього потерпілого ОСОБА_4 за фактичних обставин викладених в обвинувальному акті.

Оскільки фактичні обставини справи ніким із учасників судового розгляду - ні обвинуваченим, ні законним представником малолітнього потерпілого не оспорюються, тому суд вважає викладені фактичні обставини справи достовірними і такими, що не потребують дослідження в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі фактичні обставини справи, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 156 КК України, як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує його покарання.

Судом враховується те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, визнає вину в його скоєнні повністю. Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 вказує на те, що він по місцю проживання характеризується задовільно, раніше не судимий, пенсіонер, являється особою похилого віку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом не встановлено.

Вирішуючи питання призначення покарання обвинуваченому, суд враховує обставини вчинення злочину, його тяжкость, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , наявність обставини, що пом`якшує його покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, а також беручи до уваги, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, тяжких наслідків від скоєного не наступило, враховуючи думку прокурора та законного представника малолітнього потерпілого, які просять призначити покарання обвинуваченому, що не пов`язане з позбавленням волі, суд вважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, міру покарання йому слід обрати в межах санкції частини статті, за якою його визнано винним у виді позбавлення волі без призначення додаткового покарання, оскільки обвинувачений не являється родичем, вітчимом, опікуном чи особою, на яку покладено обов`язки щодо виховання потерпілого або піклування про нього, із застосуванням умов ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, і призначенням іспитового строку із зобов`язанням відповідно до п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч.2 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з вказаним органом, бо саме така міра покарання є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд обговорив можливість застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України, проте, підстав для її застосування не знаходить.

Відповідно до ст. 100 ч. 9 п. 5 КПК України речові докази - системний блок "Everest" слід залишити власнику ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 368 -370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_6 умови ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази - системний блок "Everest" залишити власнику ОСОБА_6 ..

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1