Справа № 171/839/16-к
В И Р О К
іменем України
19 вересня 2017 року

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове кримінальне провадження № 0000024 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, українця, який має вищу педагогічну освіту, працюючого прибиральником службових приміщень у КДНЗ № 125 м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, перебуває в шлюбі, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

встановив:
08.01.2016 року водій ОСОБА_8 керував автомобілем «NISSAN KUBISTAR», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався по проїзній частині автомобільної дороги Н 23 «Кіровоград Запоріжжя» в Апостолівському районі Дніпропетровської області з боку м. Кривий Ріг в напрямку м. Апостолове Дніпропетровської області.
Під час руху по вищезазначеній проїзній частині дороги водій ОСОБА_8 , грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху по обледенілому дорожньому покриттю, через що приблизно о 10 год., на ділянці 178 км + 400 м вищезазначеної автомобільної дороги автомобіль під керуванням ОСОБА_8 втратив керованість та в некерованому стані виїхав за межі проїзної частини в лівий по ходу руху автомобіля кювет, де скоїв наїзд на стовбур дерева.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирам автомобіля «NISSAN KUBISTAR», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 були заподіяні наступні тілесні ушкодження:
- ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки, перелому правої ключиці зі зміщенням, перелому 1, 2, 3-ого ребер ліворуч, які згідно з висновком судово-медичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості , що спричинили тривалий розлад здоров`я тривалістю понад три тижні (21 добу);
- ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого подвійного перелому лівої малогомілкової кістки зі зміщенням у верхній та нижній її третинах, закритого перелому лівої великогомілкової кістки у нижній її третині, закритих переломів обох правих гомілкових кісток у нижніх їх третинах, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, тривалістю понад три тижні (21 добу);
- ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню з контузійними вогнищами в лівій лобній частці, забійної рани голови, перелому луски потиличної кістки з розходженням лівого потилично-тім`яного шву, гематоми лівої лобної частки, крововиливу в міжпівкульну борозну, закритої тупої травми грудної клітки, перелому 6, 7-ого ребер праворуч, правобічного гемопневмотораксу, ушкодження правої легені, закритого перелому правої плечової кістки у середній її третині, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, як небезпечні для життя.
Таким чином, водій ОСОБА_8 грубо порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», що відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Обвинувачений ОСОБА_8 вину у скоєнні злочину визнав повністю та показав, що 08.01.2016 року він на власному автомобілі «Ніссан» разом із потерпілими виїхав до Криму. Рухаючись в напрямку м. Нікополь на території Апостолівського району, він не справився з керуванням вищевказаного автомобіля, виїхав у кювет та зіткнувся з деревом. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілі, а також він отримали тілесні ушкодження. Вказана ДТП сталася в зв`язку з поганими погодними умовами, оскільки було слизько. Повністю визнає свою вину та щиро кається, оскільки усвідомлює, що вчинив не правильні дії. На даний час він відшкодував завдану шкоду потерпілій ОСОБА_9 , а також частково, виходячи зі свого майнового стану, відшкодував матеріальну шкоду в сумі по 10000 грн. потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Цивільний позов ОСОБА_4 не визнає, оскільки вважає, що потерпіла повинна звернутися зі вказаними вимогами до страхової компанії, оскільки ним у встановленому законом порядку було застраховано цивільну відповідальність і він своєчасно повідомив страхову компанію про настання страхового випадку.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши, чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вирішив не досліджувати докази щодо обставин вчинення обвинуваченим злочину. Враховуючи невизнання обвинуваченим цивільного позову, суд вирішив допитати обвинуваченого та потерпілу ОСОБА_4 , дослідити висновки судово-медичних експертиз, висновок авто технічної експертизи, матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, а також дослідити докази на підтвердження цивільного позову ОСОБА_4 .

Крім визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні вищевказаного злочину, його вина знайшла своє підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 08.01.2016 року вона їхала разом з обвинуваченим в його автомобілі до Криму, під час руху сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої вона отримала тілесні ушкодження, з якими була доставлена в лікарню. На лікування вона витратила 13648 грн., що підтверджується квитанціями та чеками. Обвинуваченим відшкодовано їй матеріальну шкоду в сумі 10000 грн., тому вона зменшує свої вимоги та просить стягнути матеріальну шкоду в сумі 3648 грн. Також просить стягнути з обвинуваченого моральну шкоду в сумі 31000 грн. за завдані їй моральні страждання, фізичний біль протягом тривалого часу, завдання їй післяопераційного порізу, що зіпсувало зовнішній вид її тіла.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 65 від 28.03.2016 року у потерпілої ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки, перелому правої ключиці зі зміщенням, перелому 1, 2, 3-ого ребер ліворуч, які згідно з висновком судово-медичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я тривалістю понад три тижні (21 добу)
Згідно висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_5 № 94 від 26.04.2016 року у потерпілої виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого подвійного перелому лівої малогомілкової кістки зі зміщенням у верхній та нижній її третинах, закритого перелому лівої великогомілкової кістки у нижній її третині, закритих переломів обох правих гомілкових кісток у нижніх їх третинах, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, тривалістю понад три тижні (21 добу).
Згідно висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_9 № 93/1 від 26.04.2016 року у потерпілої виявлено тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню з контузійними вогнищами в лівій лобній частці, забійної рани голови, перелому луски потиличної кістки з розходженням лівого потилично-тім`яного шву, гематоми лівої лобної частки, крововиливу в міжпівкульну борозну, закритої тупої травми грудної клітки, перелому 6, 7-ого ребер праворуч, правобічного гемопневмотораксу, ушкодження правої легені, закритого перелому правої плечової кістки у середній її третині, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, як небезпечні для життя.
Згідно висновку судової авто технічної експертизи № 70/27-124 від 22.02.2016 року у даній дорожній обстановці водій ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.1 ПДР, технічна можливість уникнути даної ДТП для водія ОСОБА_8 визначалася виконанням ним вимог п.12.1 ПДР і у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому їх виконати, дії водія ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.12.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходилося в причинному зв`язку з даною ДТП.
З урахуванням досліджених в суді доказів, які є належними і допустимими, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у здійсненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження та тяжке тілесне ушкодження, тобто злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує його вік, сімейний та матеріальний стан, враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, суд також враховує конкретні обставини скоєного ним злочину та його відношення до цього - щире каяття, часткове відшкодування завданої шкоди, також враховує, що вчинений обвинуваченим злочин згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, суд також враховує думку потерпілих, які просять не призначати покарання у вигляді реального позбавлення волі. З урахуванням наведеного, а також приймаючи до уваги, що ОСОБА_8 раніше не судимий, з необережності вперше скоїв тяжкий злочин, за місцем роботи та проживання характеризується виключно позитивно, працює, тобто займається суспільно-корисною працею, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Беручи до уваги, що дії обвинуваченого виразились у грубому порушенні правил безпеки дорожнього руху, які призвели до завдання потерпілим тілесних ушкоджень середньої тяжкості та тяжкого ступеню тяжкості, суд вважає, що застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами є справедливим та необхідним.
Відповідно до положень ст.75 КК України суд вважає можливим, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, пом`якшуючі покарання обставини та інші обставини справи, виправлення обвинуваченого без відбування основного покарання з випробуванням.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та часткове добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не встановив.

Позивачем ОСОБА_4 заявлено вимоги про стягнення з обвинуваченого витрат на лікування в сумі 13648 гр., моральної шкоди в сумі 41000 гр.

В обґрунтування заявлених вимог потерпіла ОСОБА_4 зазначила, що після отриманих тілесних ушкоджень на лікування нею було витрачено 13648 грн., в підтвердження чого надано касові чеки та видаткові накладні на придбання медикаментів, які просить стягнути з обвинуваченого. В ході судового розгляду обвинуваченим відшкодовано 10000 грн., тому просить врахувати вказану суму під час вирішення позовних вимог.

У відповідності вимог ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла шкоду в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством України. Відповідно до статті 1167 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно наданих позивачем касових чеків та видаткових накладних нею було придбано ліки та медичні препарати на загальну суму 13648 грн. Суд приймає до уваги та визнає належними та допустимими доказами у справі вказані касові чеки та видаткові накладні, якими підтверджено понесені позивачем витрати на лікування, тобто витрати на придбання таких ліків та медичних засобів визнано судом виправданими.

Таким чином, судом на підставі наданих та досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що позивачем понесено витрати на лікування на загальну суму 13648 грн.

Враховуючи ту обставину, що відповідачем в добровільному порядку відшкодовано позивачу матеріальну шкоду в сумі 10000 грн., вказана сума повинна бути врахована, тому з ОСОБА_8 на користь позивача ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати на лікування в сумі 3648 гр.

Незаконними діями обвинуваченого позивачу ОСОБА_4 було завдано моральних страждань, оскільки позивачу було завдано тілесні ушкодження, з якими вона тривалий час лікувалася, позивач перенесла 2 операції, до теперішнього часу позивач відчуває фізичний біль. Вказані обставини вимагають від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Все це відбулося з вини відповідача, в звязку з чим з відповідача підлягає стягненню моральна шкода. Суд вважає, що достатньою сумою відшкодування моральної шкоди є 5000 гр.

Заперечення обвинуваченого проти позову з тих підстав, що ним застрахована цивільно-правова відповідальність, суд не бере до уваги з наступних підстав.

Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 14 вересня 2016 р. у справі № 6-725цс16, яка відповідно до ч.1 ст.458 КПК України є обов`язковою для всіх судів загальної юрисдикції).
Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню витрати на проведення експертизив сумі 613 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_8 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 3648 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Речовий доказ по справі вважати повернутим за належністю.

Стягнути із ОСОБА_8 на користь держави 613 грн. 80 коп. за проведення судової авто технічної експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку вручити після оголошення обвинуваченому, потерпілим та прокурору.

Суддя: