Справа №639/3009/15-к
Провадження №1-кп/639/21/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2017 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002225 від 19.11.2014 року, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.01.1990 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.140, ч.3 ст.85, ст.42 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 20.09.1993 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст.143, ч.3 ст.81, ч.1 ст.89, ст.17, ч.3 ст.81, ст.42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 11.03.1998 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.140 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 03.04.2006 року Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 30.08.2011 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі, 30.05.2014 року звільнений з Кіровської виправної колонії №33 Донецької області умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 5 місяців 2 дні;
- 17.02.2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова, з урахуванням ухвали апеляційного суду Харківської області від 23.05.2017 року, за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 19.02.2015 по 23.05.2017 року, 23.05.2017 року звільнений з під варти в залі суду у зв`язку із повним відбуттям строку покарання,
за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Стороною обвинувачення ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину за ч.3 ст.185 КК України, кваліфікованого як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у житло, чим завдано значної шкоди потерпілому, а також у вчиненні злочину за ч.3 ст.185 КК України, кваліфікованого як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у житло, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що він, будучи неодноразово судимим за корисливі злочини, останній раз 30.08.2011 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі, звільнений 21.05.2014 року умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 5 місяців 2 дні, маючи не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову повторно скоїв злочини за наступних обставин.
Згідно пред`явленого обвинувачення, 18.11.2014 року приблизно о 13 годині ОСОБА_9 перебував поблизу домоволодіння будинку АДРЕСА_2 . Саме в той час у нього виник умисел на скоєння злочинного, протиправного діяння з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна.
Для досягнення своєї злочинної цілі ОСОБА_9 , діючи з метою реалізації виниклого умислу на вчинення крадіжки, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, вирішив проникнути до будинку АДРЕСА_2 , шляхом віджиму пластикових дверей, за допомогою викрутки. Зазначену викрутку ОСОБА_9 заздалегідь приготував для використання в якості знаряддя злочину і приніс з собою для віджиму дверей. Після того, як останній шляхом віджиму відкрив металопластикові двері, він проник в приміщення будинку, де таємно заволодів чужим майном, яке належало власниці будинку ОСОБА_6 , та в подальшому з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що він протиправно заволодів майном потерпілої ОСОБА_6 , завдавши їй матеріальної шкоди на загальну суму 95 885 грн. 84 коп., а саме:
-біноклем «Юкон» з чохлом, вартість якого згідно висновку експерта №2420 від 13.03.2015 становить 2465 грн.10 коп.;
-револьвером «Флобера РФ 440», вартість якого згідно висновку експерта №2420 від 13.03.2015 становить 2400 грн.;
-золотим чоловічим годинником «Макс Тайм», вагою 11,95 грама, 585 проби, вартість якого згідно висновку експерта №2420 від 13.03.2015 становить 4780 грн.;
-золотим жіночим годинником «Чайка», вагою 20 грам, 583 проби, вартість якого згідно висновку експерта №2420 від 13.03.2015 становить 8000 грн.;
-золотим ланцюжком вагою 12 грам, 583 проби, вартість якого згідно висновку експерта №2420 від 13.03.2015 становить 4800 грн.;
-золотим ланцюжком вагою 33 грами, 583 проби, вартість якого згідно висновку експерта №2420 від 13.03.2015 становить 13200 грн.;
-двома золотими кільцями вагою по 7 грам кожне, 583 проби, з 4 камінцями цирконію, в білому золоті кожне, вартість яких згідно висновку експерта №2420 від 13.03.2015 становить 5600 грн.;
-медаллю «Захисник Вітчизни» серія КГ №123017, вартість якої згідно висновку експерта №2420 від 13.03.2015 становить 15 грн.;
-золотим кільцем з білого золота, з алмазами у кількості 14 штук, вартість якого становить 2326 грн. 09 коп.;
-хрестиком вартість якого складає 399 грн. 65 коп.;
-грошовими коштами у розмірі 1000 гривень.
Згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_9 крім того заволодів платиновим кулоном вагою 5 грам, 950 проби, з камінним ізумрудом 1,3 карати та осколками діамантів, вартість якого складає 50 900 гривень.
Таким чином, ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у житло, чим завдано значної шкоди потерпілому.
Крім цього, ОСОБА_10 обвинувачується у тому, що він, продовжуючи свої протиправні, злочинні дії, 17.02.2015 року приблизно о 09 годині перебував поблизу домоволодіння будинку АДРЕСА_3 . Саме в той час у нього виник умисел на скоєння повторного злочинного, протиправного діяння із корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна. Для досягнення своєї злочинної цілі він, діючи з метою реалізації виниклого умислу на вчинення крадіжки, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, вирішив проникнути до будинку АДРЕСА_3 , шляхом віджиму пластикового вікна, за допомогою викрутки. Зазначену викрутку ОСОБА_9 заздалегідь приготував для використання в якості знаряддя злочину і приніс із собою для віджиму вікна. Після того, як останній шляхом віджиму відчинив вікно, він проник в приміщення будинку, де таємно заволодів чужим майном, яке належало власнику будинку ОСОБА_11 , та в подальшому з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_9 протиправно заволодів майном потерпілого ОСОБА_11 , завдавши йому матеріальної шкоди на загальну суму 18 225 грн. 75 коп., а саме:
-жіночою хутряною шубою, вартість якої згідно висновку експерта №2421 від 17.03.2015 становить 4000 гривень;
-курткою чоловічою ТМ «Puma», вартість якої згідно висновку експерта №2421 від 17.03.2015 становить 960 гривень;
-кросівками чоловічими «Puma», вартість яких згідно висновку експерта №2421 від 17.03.2015 становить 573 грн.75 коп.;
-курткою чоловічою «Ralph Lauren», вартість якої згідно висновку експерта №2421 від 17.03.2015 становить 2275 грн.;
-курткою шкіряною чоловічою «Messi», вартість якої згідно висновку експерта №2421 від 17.03.2015 становить 5400 грн.;
-туалетною водою «Paco Rabanne Incvictus», вартість якої згідно висновку експерта №2421 від 17.03.2015 становить 1117 гривень;
-туалетною водою «Dolche Gabbana The One Men», вартість якої згідно висновку експерта №2421 від 17.03.2015 становить 900 гривень;
-грошовими коштами у розмірі 3000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у житло.
Однак, пред`явлене обвинувачення під час судового розгляду не є доведеним, внаслідок чого ОСОБА_9 підлягає виправдуванню, за наступних обставин.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованих злочинів за ч.3 ст.185 КК України не визнав повністю, категорично заперечує свою причетність до вчинення крадіжок із домоволодінь потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_11 .

По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_9 надав показання, що 17.02.2015 року зранку з 08 до 11 години (час вчинення крадіжки із домоволодіння ОСОБА_11 ) він ходив до паспортного столу Жовтневого району м. Харкова, де був присутній на прийомі у інспектора ОСОБА_12 . До паспортного відділу він звертався для поновлення паспорта громадянина України. Вказані обставини він пригадав у зв`язку із тим, що судом було досліджено трафіки з`єднань за його номером мобільного телефону НОМЕР_1 .
17.02.2015 року в денний час він знаходився на Холодній горі, де зустрів знайомого ОСОБА_13 , під час розмови останній запропонував йому придбати у нього жіночий полушубок та пояснив, що по ціні вони домовляться. Із ним вони домовились про те, що пізніше зустрінуться поблизу будинку культури «Ілліча» на Баварії. Через деякий час він зустрівся із ОСОБА_14 на просп. Ілліча у м. Харкові, останній приїхав на машині таксі, із ним також знаходився якийсь не знайомий чоловік. ОСОБА_15 показав йому декілька пакетів із речами та запропонував придбати вказані речі. Серед цих речей були жіночий хутряний полушубок, чоловічі куртки, кросівки та інші речі. ОСОБА_15 пояснив, що він хоче продати ці речі, оскільки йому потрібно терміново кудись поїхати із м. Харкова. Під час розмови останній пояснив, що ці речі не є викраденими, на деяких речах навіть були бірки. Щодо жіночого хутряного полушубка ОСОБА_15 пояснив, що раніше цю річ він дарував своїй дівчині, однак після того, як вони із нею розійшлись, він вирішив його продати. В одному із пакетів також знаходились револьвер та бінокль, які він ( ОСОБА_9 ) взагалі не хотів брати, оскільки побоювався, що ці речі можуть мати кримінальне походження. Під час розмови ОСОБА_15 пояснив, що всі речі він готовий йому продати за 5000 грн., про що вони і домовились.

З показань обвинуваченого ОСОБА_9 , в цей день у нього із собою були грошові кошти у сумі 2000 грн. Потім він зателефонував колишній співмешканці ОСОБА_16 та попросив у неї позичити йому грошові кошти в борг. При зустрічі із ОСОБА_16 вона дала йому в борг 1000 грн., після цього він поїхав до ОСОБА_17 і у нього зайняв в борг ще 1500 грн. В цей день ОСОБА_18 він віддав грошові кошти на загальну суму 4500 грн., суму 500 гривень повинен був переказати йому на банківську картку. Коли він приїхав додому до ОСОБА_17 , під час розмови останній зацікавився деякими речами, після чого ОСОБА_17 забрав собі чоловічу куртку, пістолет та бінокль. Ввечері цього ж дня інші пакети із речами він відвіз на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , яку він орендував у гр. ОСОБА_19 .

Обвинувачений ОСОБА_9 надав показання, що наступного дня (18.02.2015 року) приблизно о 10 годині вони із ОСОБА_17 їхали на автомобілі таксі по просп. Постишева, їх автомобіль підрізав та зупинив інший автомобіль. Після цього із цього автомобіля вибігли невідомі чоловіки та затримали їх, пізніше йому стало відомо, що це були оперативні працівники ХМУ ГУМВС України в Харківській області. Далі його та ОСОБА_17 затримали, нібито за підозрою у вчиненні крадіжок із приватних домоволодінь, після чого його привезли до приміщення Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України. Потім працівники міліції почали застосовувати до нього фізичне насильство та психологічні погрози, внаслідок чого він вимушений був визнати вину у вчиненні цих крадіжок, оскільки за місцем його проживання були вилучені зазначені речі. На стадії досудового розслідування за його участю повинен був проводитись слідчий експеримент, з метою перевірки його показань щодо обставин вчинення двох крадіжок. Перед проведенням слідчої дії оперативні працівники міліції відвезли його до будинку, де відбулась одна із крадіжок, де на місці розповіли, що необхідно казати під час проведення слідчого експерименту. Перед проведенням слідчого експерименту працівники міліції налили йому горілки та дали випити, після чого він вже знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Далі його відвезли на слідчий експеримент, де про всі обставини вчинення крадіжок він розказував так, як йому перед цим розповідали оперативні працівники міліції.

З показань обвинуваченого ОСОБА_9 , на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду він звертався із численним скаргами на незаконні дії працівників міліції щодо незаконного затримання та застосування незаконних заходів фізичного примусу. Скарги він направляв до органів прокуратури м. Харкова, прокуратури Харківської області та Генеральної прокуратури України, до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, однак зазначені скарги були залишені без розгляду.

На підтвердження зазначених обставин стороною захисту надано до суду копії скарг ОСОБА_9 , разом із відповідями та рішеннями, прийнятими за результатами розгляду зазначених скарг (судова справа т.3 а.с.119-157).

Під час допиту у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 надала показання, що вона разом із чоловіком ОСОБА_20 проживають за адресою: АДРЕСА_2 . 18.11.2014 року приблизно о 12:00 годині вона із чоловіком ОСОБА_20 поїхали по справам. Перед цим двері до будинку та двері хвіртки вони зачинили на ключ. Коли вони проїжджали по вулиці, то бачили як в бік їх будинку йшов сусід ОСОБА_21 , разом зі своєю цивільною дружиною. Приблизно о 14 годині вони повернулись додому, вона ключем відкрила вхідні металеві двері, а коли зайшла до будинку то побачила, що в кімнатах розкидані речі, обстановка в будинку була порушена, двері на веранду були відчинені. В цей день із спальної кімнати були викрадені належні їй ювелірні вироби, жіночий золотий годинник «Чайка», чоловічий годинник із шкіряним браслетом, револьвер та бінокль, грошові кошти у сумі 1000 грн. В цей же день працівники міліції провели огляд місця події. Проникнення у двір їх домоволодіння відбулось із тильної сторони будинку, через хвіртку або через паркан, який розташовується від сусідів. Двері до будинку на веранді були взломані за допомогою лому, що знаходився у них в приміщенні котельної. Двері до приміщення котельної також були зламані. Під час проведення огляду експерт знімав відбитки пальців на тих речах, які злочинець брав у руки, а саме: із пляшки коньяку та металевої рюмки, а також із статуетки. Крім цього, працівники міліції вилучили чистий блокнот, на якому також були відбитки пальців. Через деякий час її викликали до Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, де вона впізнала револьвер «Флобера РФ 440» та бінокль «Юкон» як речі, які були викрадені з їх будинку 18.11.2014 року.

З показань потерпілої ОСОБА_6 у вчиненні цього злочину вони підозрюють сусіда ОСОБА_22 , 1959 року народження, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 просили суд визнати ОСОБА_9 невинуватим у вчиненні цієї крадіжки та виправдати, оскільки вони вважають, що він не винуватий у вчиненні цього злочину.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 надав показання, що він є чоловіком потерпілої ОСОБА_6 18.11.2014 року приблизно о 12 год. 20 хв. вони із дружиною поїхали на роботу. Коли вони повернулись додому, то встановили, що в їх будинку було вчинено крадіжку. До будинок злочинець проник через пластикові двері, які розташовані на веранді з тильної сторони будинку, шляхом їх взлому ломом. Цей лом злочинець взяв у приміщенні котельної, яка знаходиться поблизу їх будинку. Двері до котельної також були взломані.

З показань свідка ОСОБА_20 , вони підозрюють сусіда ОСОБА_22 у вчиненні цієї крадіжки з їх домоволодіння, оскільки він перед цим допомагав їм в будівельних роботах, неодноразово був на території їх домоволодіння та він знав обстановку у дворі.

Під час допиту у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 надав показання, що він проживає разом зі своєю дружиною у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 . 17.02.2015 року зранку приблизно о 08 годині 20 хвилин вони із дружиною поїхали на роботу. Двері до будинку та двері на воротах були закриті на ключ. В період часу з 10 до 11 години його батькам зателефонувала сусідка ОСОБА_23 , яка повідомила, що в його будинку відчинене вікно. Коли він приїхав додому то встановив, що в його домоволодінні було вчинено крадіжку. Із будинку були викрадені наступні речі: норкова шуба, дублянка, дві чоловічі куртки, 2 туалетні води, біжутерія, грошові кошти приблизно 3000 грн., алкогольні напої. В цей же день працівники міліції провели огляд місця події, під час огляду місця події було вилучено відбитки пальців рук. Відбитки пальців рук вилучали: на вікні, через яке відбулось проникнення, при вході до ванної кімнати та в інших кімнатах. Приблизно через 2-3 тижні працівники поліції повернули йому частину викрадених речей та одягу, все окрім біжутерії, алкогольних напоїв, туалетної води та грошових коштів.

Після цього, в його домоволодінні, проводився слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_9 , під час якого були присутні поняті. Під час слідчого експерименту ОСОБА_9 розповідав, що в двір він проник через паркан, в тому місці, де знаходилась насип щебіню. Також ОСОБА_9 розповідав, що за допомогою викрутки він зламав металопластикове вікно, після чого проник в будинок, в сам будинок ОСОБА_9 при цьому не заходив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 надав показання, що він займав посаду слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. 17.02.2015 року ним в складі слідчо-оперативної групи проводився огляд місця події за адресою: АДРЕСА_3 , за фактом крадіжки майна із домоволодіння, яке належить ОСОБА_11 . Під час проведення досудового розслідування від оперативного підрозділу йому стало відомо про можливу причетність до вчинення крадіжок із приватних домоволодінь ОСОБА_9 . На досудовому розслідуванні за участю ОСОБА_9 проводився слідчий експеримент, під час якого він добровільно на місці події надав показання по обставинам вчинення цих крадіжок. Під час проведення слідчого експерименту в будинку АДРЕСА_3 , підозрюваний ОСОБА_9 вказав на перше вікно в будинку, як на вікно, через яке він потрапив до будинку. Насправді проникнення до будинку відбулось через інше вікно, яке розташоване з торця будинку. Чому такі показання надав ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту він не знає.

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_25 надав показання, що він працює старшим експертом-криміналістом в Новобаварському ВП ГУ НП в Харківській області. 18.11.2014 року він приймав участь при проведенні огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Шепетівська, 17, під час якого на місці події було вилучено два відрізки зі слідами пальців рук, а також було вилучено блокнот. В подальшому вказані відбитки слідчим були направлені на проведення дактилоскопічної експертизи.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_26 надав показання, що в березні 2015 року він був курсантом Харківського національного університету внутрішніх справ та проходив практику в Жовтневому РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. В період практики він приймав участь в якості понятого при проведенні слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_9 . Під час проведення слідчого експерименту підозрюваний розповідав, як він вчиняв крадіжки та показував спосіб проникнення до приватних домоволодінь. Слідчий експеримент проводився слідчим, за участю підозрюваного ОСОБА_9 , його захисника, в присутності потерпілих та двох понятих. Під час проведення слідчої дії до підозрюваного фізичне насильство чи психологічний тиск не застосовувались.

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 надала показання, що до грудня 2014 року вона проживала цивільним шлюбом разом із ОСОБА_9 . В цей період часу він працював на будівництві та займався демонтажем металевих конструкцій. Потім вони розійшлись, після чого ОСОБА_9 почав знімати квартиру десь на Салтівці. 17.02.2015 року приблизно о 16 чи 17 годині ОСОБА_9 зателефонував їй та попросив зайняти грошові кошти у сумі приблизно 1000 1500 гривень, оскільки він хотів придбати в знайомих якісь речі. Потім вона поїхала на вул. Даргомижського у м. Харкові, де її зустрів ОСОБА_9 , із ним було ще двоє чоловіків. Одного із цих чоловіків вона бачила раніше, це був ОСОБА_27 . Під час зустрічі із ОСОБА_9 вона передала йому грошові кошти у сумі 1000 грн. Потім ОСОБА_9 забрав у цих чоловіків два пакети із речами, за що він передав їм грошові кошти. В одному із пакетів вона бачила хутряний полушубок. Далі на автомобілі таксі вони підвезли її додому на ОСОБА_28 , після чого вони кудись поїхали, більше ОСОБА_9 в цей день вона більше не бачила. Наступного дня (18.02.2015 року) до неї додому приїхали працівники міліції та провели обшук в її квартирі, під час якого вони вилучили чоловічій наручний годинник та старий мобільний телефон, які належали ОСОБА_9 . В цей же день їй стало відомо, що працівники міліції затримали ОСОБА_9 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 надала показання, що вона знайома із ОСОБА_9 , оскільки він протягом одного місяця орендував у неї квартиру за адресою: АДРЕСА_4 . В один із днів ОСОБА_9 звернувся до неї та просив зайняти йому грошові кошти у сумі 1500 гривень, однак у неї такої суми не було. 17.02.2015 року ввечері ОСОБА_9 приніс у квартиру якісь речі в пакетах. Він не розповідав звідки ці речі та попросив її, щоб вона не брала ці пакети. Наступного дня 18.02.2015 року в її квартирі працівники міліції провели обшук, під час якого в коридорі квартири знайшли пакети, які напередодні приніс ОСОБА_9 . В пакетах було виявлено та вилучено хутряну шубу, чоловічі кросівки «Puma», мобільний телефон «Samsung», куртку червоного кольору «Puma Ferrari», чоловічу шкіряну куртку «Messi», чоловічу туалетну воду, біжутерію, мобільний телефон «Samsung». Під час обшуку працівники міліції також вилучили належні їй особисті речі та ікону.

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 надав показання, що він знайомий із ОСОБА_9 . 17.02.2015 року ОСОБА_9 приїхав до нього додому з якимсь чоловіком, та попросив зайняти йому грошові кошти у сумі від 1500 до 3000 грн., точної суми він не пам`ятає. Після цього ОСОБА_9 залишив у нього вдома речі, а саме: револьвер, бінокль та чоловічу куртку «Ralph Lauren».Вказані речі ОСОБА_9 залишив як залог того, що він в подальшому поверне йому грошові кошти. 18.02.2015 року його та ОСОБА_9 працівники міліції затримали за підозрою у вчиненні злочину. В цей же день працівники міліції у них вдома провели обшук, під час якого виявили та вилучили зазначені речі, які напередодні залишив у нього вдома ОСОБА_9 .

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_29 надала показання, що вона проживає цивільним шлюбом разом із ОСОБА_17 . В лютому 2015 року до них додому за адресою: АДРЕСА_5 , приїхав ОСОБА_9 , він був із якимсь другом. Під час розмови ОСОБА_9 попросив у її цивільного чоловіка - ОСОБА_17 , зайняти йому грошові кошти, після чого він позичив ОСОБА_9 грошові кошти. Потім ОСОБА_9 залишив у них вдома на зберігання пакет із якимись речами, що саме знаходилось в пакеті їй не відомо. Наступного дня, приблизно о 20 годині, до них додому приїхали працівники міліції та провели обшук в домоволодінні. Під час обшуку працівники міліції вилучили вказаний пакет, в якому знаходились наступні речі: чоловіча куртка, пістолет та бінокль.

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 надала показання, що вона працювала інспектором в Новобаварському РВ ГУ ДМС у Харківській області. В 2014 році заявник ОСОБА_9 звертався до відділу із заявою про оформлення паспорту громадянина України. Після цього розпочалась процедура оформлення паспорту, яка проводилась тривалий час, оскільки заявнику необхідно було підтвердити факт належності до громадянства України. В 2015 році ОСОБА_9 декілька разів приходив до паспортного відділу на прийом, для отримання консультаційної допомоги. 17.02.2015 року (вівторок) у паспортному відділі дійсно був робочий день, однак чи приходив в цей день на прийом ОСОБА_9 вона не пам`ятає, оскільки вже пройшов тривалий час. Облік осіб, які звертаються на консультацію, за журналами в Новобаварському РВ ГУ ДМС у Харківській області не ведеться.

Згідно відповіді Новобаварського РВ у м. Харкові ГУ ДМС у Харківській області №18/1958 від 06.04.2017, у відділі немає в наявності документально підтверджених відомостей про те, що 17.02.2015 року у період часу з 08 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. ОСОБА_9 був на прийомі у співробітника ОСОБА_12 , яка звільнена в лютому 2017 року за власним бажанням (судова справа т.3 а.с.84).

Окрім показань потерпілих та свідків події, судом досліджено зібрані по кримінальному провадженню докази в їх сукупності, які надані стороною обвинувачення, однак вказаними письмовими та речовими доказами не підтверджується винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

По епізоду таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 .
Згідно протоколу огляду місця події від 18.11.2014 року, слідчим ОСОБА_30 проведено огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , під час проведення якого встановлено, що вхід в будинок здійснюється із двох сторін: перший - через металеві двері з 2 врізними замками, які на момент огляду були без видимих пошкоджень; другий - зсередини двору через пластикові двері. На вказаній двері та на рамі виявлені сліди вижиму. Під час проведення огляду встановлено, що обстановка у будинку порушена, з місця події вилучено: блокнот та два відрізки зі слідами пальців рук, які було виявлено на пляшці з під коньяку «Шабо» об`ємом 0,5 літри (к/п а.с.11-13).

Під час проведення судового розгляду потерпіла ОСОБА_6 надала показання, що при проведенні 18.11.2014 року огляду місця події в її будинку взагалі були відсутні особи, які зазначені в протоколі як поняті, а саме: ОСОБА_31 та ОСОБА_32 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.02.2017 року було надано доручення органу досудового розслідування на проведення слідчих (розшукових) дій щодо встановлення повних анкетних даних, а також місцезнаходження свідків ОСОБА_33 та ОСОБА_34 .

Однак, органом досудового розслідування місцезнаходження свідків ОСОБА_35 та ОСОБА_36 не встановлено, за адресами, зазначеними у протоколі, свідки не проживають та ніколи не проживали, за даними адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області, вказані особи зареєстрованими чи знятими з реєстрації не значаться (судова справа т.3 а.с.43-45, 48-50).

Висновком експерта №110 від 12.03.2015 року підтверджується, що два сліди пальців рук розмірами 17х24 мм. та 15х19 мм., вилучених 18.11.2014 року при огляді місця події за фактом крадіжки майна гр. ОСОБА_6 з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , залишені не ОСОБА_9 та не ОСОБА_17 , дактилокарти яких представлені на дослідження, а іншою особою чи особами (к/п а.с.22-25).
Вказаний доказ прямо підтверджує показання обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він не проникав до будинку за адресою: АДРЕСА_2 ,та не вчиняв крадіжку майна, яке належить потерпілій ОСОБА_6

18.02.2015 року під час проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_29 та ОСОБА_17 було виявлено та вилучено, зокрема: куртку «Ralph Lauren», сумку з біноклем «Yukon», а також пістолет «Safari» (к/п а.с.40-42).

Змістом протоколів пред`явлення речей для впізнання від 19.03.2015 року підтверджується, що потерпіла ОСОБА_6 впізнала револьвер № НОМЕР_2 та бінокль « ІНФОРМАЦІЯ_2 » як речі, що були викрадені 18.11.2014 року із її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 (к/п а.с.52-57).

Разом із цим, факт вилучення вказаних речей за місцем проживання ОСОБА_29 та ОСОБА_17 , а також показання зазначених свідків про те, що ці речі приніс до них додому ОСОБА_9 , сам по собі не свідчить про вчинення ним крадіжки майна із домоволодіння потерпілої ОСОБА_6 .

Судом досліджено в якості письмового доказу протокол слідчого експерименту від 21.03.2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_9 .
Під час проведення слідчого експерименту 21.03.2015 року ОСОБА_9 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , розповів, що 18.11.2014 року він переліз через паркан та проник на територію домоволодіння. Далі він підійшов до вхідної двері та пояснив, що на момент вчинення крадіжки двері були металопластиковими, далі за допомогою викрутки він вскрив двері та проник всередину будинку, де вчинив крадіжку золотих виробів, бінокля та револьвера. Вказати конкретне місце знаходження викрадених речей на момент вчинення злочину він не може, оскільки не пам`ятає (к/п а.с.148-155).
Судом враховується, що з показань потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_20 , під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_9 знаходився в якомусь незрозумілому та неадекватному стані, можливо він перебував в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_9 показав, що він переліз через паркан та проник у двір з вулиці, тобто із фасадної сторони будинку, хоча насправді злочинець на територію двору зайшов із тильної сторони будинку (через хвіртку від сусідів). Він пояснював, що за допомогою викрутки зламав вхідні металеві двері, при цьому вказані двері не можливо було взламати таким чином. Насправді були зламані пластикові двері на веранді з тильної сторони будинку, за допомогою лому, який знаходився в приміщенні котельної. Знаходячись в будинку ОСОБА_9 пояснював, що на другий поверх він взагалі не підіймався, хоча злочинець шукав цінності і в кімнатах на другому поверсі. В спальну кімнату ОСОБА_9 взагалі не заходив, при цьому саме із цієї кімнати були викрадені всі ювелірні вироби, які належали потерпілій ОСОБА_6 .

Вказані обставини під час допиту у судовому засіданні підтвердили потерпіла ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_20 , які вказали на істотні суперечності в показаннях ОСОБА_9 , які він надавав під час проведення слідчого експерименту, та його показання суперечать дійсним обставинам кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що під час проведення 21.03.2015 рокуслідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_9 надавав пояснення щодо способу та механізму проникнення до будинку потерпілої ОСОБА_6 , а також по обставинам вчинення крадіжки, які суперечить фактичним даним та обставинам вчинення цього злочину, ці показання суперечать об`єктивним даним, відображеним у протоколі огляду місця події від 18.11.2014 року, тому вказаний протокол слідчого експерименту від 21.03.2015 рокуне може бути визнаний належним доказом на підтвердження винуватості ОСОБА_9 у вчиненні зазначеного злочину.

По епізоду таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_11 .
Згідно протоколу огляду місця події від 17.02.2015 року, слідчим ОСОБА_24 проведено огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Під час огляду встановлено, що з лівої сторони від вхідної двері в будинок розташоване вікно, на рамі вікна містяться сліди у вигляді вм`ятин, а також на верхній частині рами відсутній один із фрагментів та механізм не має фіксації кріплення. Під час проведення огляду встановлено, що обстановка в будинку порушена, з місця події було вилучено: два відрізки зі слідами пальців рук із пляшки лікеру «Сharis», один відрізок зі слідами пальців рук із коробки «Martell», один слід пальців рук із зовнішньої сторони вікна (к/п а.с.66-70).

Під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 надав показання, що при огляді місця події ним було оглянуто вікно, через яке відбулось проникнення до будинку. За результатами огляду було складено протокол та фототаблицю до нього, на фото №2 зображено те вікно, на якому були сліди злому та яке було відкритим на момент проведення огляду (к/п а.с.69).

Висновком експерта №111 від 12.03.2015 року підтверджується, що шість слідів пальців рук, вилучених 17.02.2015 року при огляді місця події за фактом крадіжки майна гр. ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 , залишені не ОСОБА_9 та не ОСОБА_17 , дактилокарти яких представлені на дослідження, а іншою особою чи особами (к/п а.с.85-90).
Вказаний доказ прямо підтверджує показання обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він не проникав в будинок за адресою: АДРЕСА_3 ,та не вчиняв крадіжку майна, яке належить потерпілому ОСОБА_11
18.02.2015 року під час проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_4 , за місцем проживання ОСОБА_19 , де тимчасово проживав ОСОБА_9 , було виявлено та вилучено, зокрема: чоловічі кросівки «Пума», чоловічу куртку червоного кольору «Puma Ferrari», чоловічу шкіряну куртку «Messi», хутряний полушубок (к/п а.с.38-40).

Змістом протоколів пред`явлення речей для впізнання від 20.03.2015 року підтверджується, що потерпілий ОСОБА_11 впізнав жіночий хутряний полушубок, куртку чоловічу «Пума-Феррарі», кросівки чоловічі «Пума», куртку шкіряну «Messi», чоловічу куртку «Ralph Lauren» як речі, що були викрадені 17.02.2015 року із домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 (к/п а.с.103-113).

Разом із цим, факт вилучення вказаних речей за місцем тимчасового проживання ОСОБА_9 сам по собі не свідчить про вчинення ним крадіжки цього майна із домоволодіння потерпілого ОСОБА_11 .

Судом досліджено в якості письмового доказу протокол слідчого експерименту від 21.03.2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_9 .
Під час проведення слідчого експерименту 21.03.2015 року ОСОБА_9 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , розповів, що 17.02.2015 року він проник у вказане домоволодіння через вікно та скоїв крадіжку речей. Далі він на заборі показав, де переліз через паркан, показав на вікно будинку, яке розташоване першим до хвіртки, після чого пояснив, що саме через це вікно він проник в середину домоволодіння та скоїв крадіжку. Вказати точне місцезнаходження речей він не зміг, оскільки пройшло багато часу. Після цього майно із двох крадіжок він віддав ОСОБА_37 по АДРЕСА_5 (к/п а.с.148-155).
Відповідно до ч.1 ст.240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
Згідно ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Судом враховується, що під час проведення 21.03.2015 рокуслідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_9 вказав на інше вікно в будинку (к/п а.с.155), ніж те вікно, через яке відбулось проникнення у домоволодіння потерпілого ОСОБА_11 (к/п а.с.69 фото №2). При цьому, під час проведення слідчої дії підозрюваний ОСОБА_9 нічого не міг пояснити по обставинам вчинення ним крадіжки в приміщенні будинку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що під час проведення 21.03.2015 рокуслідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_9 надавав пояснення щодо способу та механізму проникнення до будинку потерпілого ОСОБА_11 , а також по обставинам вчинення крадіжки, які суперечить фактичним даним та обставинам вчинення злочину, ці показання суперечать об`єктивним даним, відображеним у протоколі огляду місця події від 17.02.2015 року, тому вказаний протокол слідчого експерименту від 21.03.2015 рокуне може бути визнаний належним доказом на підтвердження винуватості ОСОБА_9 у вчиненні зазначеного злочину.

При цьому, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 20.03.2015 року (к/п а.с.139-141), який було проведено на стадії досудового розслідування та на який посилається прокурор, не може бути визнаний доказом, який підтверджує вину особи у вчиненні інкримінованих злочинів, оскільки суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України).
Під час судового розгляду судом перевірялись показання обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що 17.02.2015 року він придбав у малознайомого ОСОБА_38 речі та цінності, які були викрадені із приватних домоволодінь потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_11 .

Ухвалами Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.02.2017 та 05.05.2017 року було надано доручення органу досудового розслідування щодо встановлення повних анкетних даних та місця проживання свідка ОСОБА_13 .

Під час судового розгляду судом вжито передбачених ч.3 ст.333 КПК України заходів для встановлення особи та допиту свідка ОСОБА_38 , однак органом досудового розслідування не встановлено повних анкетних даних та місце проживання цього свідка, у зв`язку з чим провести його допит під час судового розгляду не виявилось можливим (судова справа т.3 а.с.46-47, 94, 107-111).

Показання обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що вказані речі він придбав у іншої особи - ОСОБА_13 , частково були підтверджені під час судового розгляду свідками ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_29 .

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Згідно обвинувального акту від 31.03.2015 року, ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення у вчиненні ним одноосібно двох епізодів крадіжок із приватних домоволодінь потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , однак пред`явлене обвинувачення не підтверджується належними та допустимими доказами по кримінальному провадженню.

Висновками експертів №110 та №111 від 12.03.2015 року підтверджується, що сліди пальців рук, які були вилучені при огляді місця події, за фактом крадіжки майна гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_11 , залишені не ОСОБА_9 , а іншою особою чи особами (к/п а.с.22-25, 85-90).
Вказані докази є прямими доказами, які підтверджують показання обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він не проникав до зазначених домоволодінь та не вчиняв ці крадіжки.
Крім цього, аналітичною довідкою УОТЗ ГУ НП в Харківській області від 31.01.2017 року підтверджується, що абонент з номером НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_9 та який у нього було вилучено під час проведення огляду (судова справа т.1 а.с.101-102):
-18.11.2014 року з 11:00 до 15:00 знаходився в зоні обслуговування базової станції: м. Харків, просп. Ілліча, 118 (АЗ 200 та АЗ 350). Місце вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_2 , не попадає в сектор дії цієї базової станції та знаходиться на значній відстані від базової станції;
-17.02.2015 з 08:00 по 11:00 знаходився в зоні обслуговування базових станцій: м. Харків, вул. Комсомольське шосе, 88 (АЗ 210 о 10:43). Місце вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_3 , не попадає в сектор дії цієї базової станції та знаходиться на значній відстані від базової станції.
Вказаний письмовий доказ додатково підтверджує показання обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він не перебував на місцях вчинення злочинів в той час, коли відбувались ці крадіжки.
Судом враховується принцип презумпції невинуватості, що закріплений в ст.ст. 62, 63 Конституції України, пункті 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст.17 КПК України, зокрема, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого та прокурора.
Відповідно до ч.3 ст.373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Вимогами п.2 ч.1 ст.373 КПК України передбачено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Таким чином, оцінивши в сукупності зібрані докази по кримінальному провадженню №0002225 від 19.11.2014, суд приходить до висновку, що вказані докази не підтверджують обвинувачення та не підтверджують той факт, що ОСОБА_9 було вчинено злочини, передбачені ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» №5 від 29.06.1990 (із внесеними змінами), вказано судам на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
Таким чином, оскільки по даному кримінальному провадженню не доведено, що саме обвинуваченим ОСОБА_9 вчинено крадіжки із домоволодінь потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , тобто не доведено, що кримінальні правопорушення вчинено обвинуваченим, тому судом ОСОБА_9 визнається невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, та на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України обвинувачений підлягає виправданню.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 100 000 грн. необхідно залишити без розгляду, оскільки під час судового розгляду потерпіла не підтримала заявлений цивільний позов (судова справа т.1 а.с.7, т.3 а.с.12).
Заходи забезпечення кримінального провадження, в т.ч. запобіжний захід, по кримінальному провадженню №0002225 від 19.11.2014 року, не застосовувались.

Процесуальні витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.62, 63 Конституції України, п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.7, 17, 84, 91, 92, 94, 369-371, п.2 ч.1 ст.373, ст.ст.374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_9 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, та на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України ВИПРАВДАТИ, у зв`язку з недоведенням, що кримінальні правопорушення вчинено обвинуваченим.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Процесуальні витрати за проведені по кримінальному провадженню судові експертизи - віднести за рахунок держави.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- бінокль «Юкон» з чохлом та револьвер «Флобера РФ 440» повернути потерпілій ОСОБА_6 як законному володільцю (к/п а.с.51);

- жіночий хутряний полушубок, куртку чоловічу «Puma Ferrari», кросівки чоловічі «Puma», куртку чоловічу «Ralph Lauren», куртку шкіряну «Messi» - повернути потерпілому ОСОБА_11 як законному володільцю (к/п а.с.104, 114).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1