Справа № 727/9582/17
Провадження № 1-кп/727/410/17
30 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
за участю учасників судового кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні стороною обвинувачення в порядку вимог ч. 3 ст. 331 КПК України заявлено клопотання і висловлено доводи щодо продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з врахуванням того, що ризики, які були предметом розгляду питання застосування запобіжного заходу не зменшилися, продовжує мати ризик переховування від суду, ризик вчинення обвинуваченим будучи на волі нового злочину та ризик перешкоджанню завершенню судом розгляду справи і іншим чином, зважаючи на соціальні зв`язку внаслідок неодноразового притягнення до кримінальної відповідальності.
Крім наведеного, в клопотанні сторона обвинувачення, прокурор посилається на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вважає, що не було виявлено нових обставин, ризиків, які не були предметом розгляду при застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому, з метою запобігання ОСОБА_6 перешкоджати судовому розгляду кримінального провадження, вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно останнього ще на 60 діб, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не надасть можливості запобігання наявним вищеозначеним ризикам.
Потерпіла ОСОБА_4 доводи прокурора відносно ризиків і продовження терміну дії застосованого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 підтримала в повному обсязі.
Сторона захисту захисник ОСОБА_5 і обвинувачений ОСОБА_6 питання продовження терміну дії застосованого запобіжного заходу винесли на розсуд суду.
Заслухавши доводи учасників судового кримінального провадження з питання доцільності продовження терміну дії застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою приходить до наступного.
Судом, встановлено, що 08.09. 2017 року Шевченківським районним судом міста Чернівці стосовно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді взяття під варту терміном на 60 діб, - до 03.11. 2017 року, без альтернативним визначення запобіжного заходу застави в порядку вимог ст. 183 ч. 4 п. 1 КПК України.
05.09.2017р. ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
При визначенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого суд бере до уваги, що останній обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину (ст. 12 КК України), пов`язаних з погрозою застосування фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Крім наведеного, виходячи з обгрунтованої пред`явленої підозри ОСОБА_6 є достатньо підстав вважати, що обвинувачений може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування); на думку суду продовжує мати місце і ризик вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, ризик перебуваючи на волі впливу обвинуваченого на потерпілу щодо зміни показів безпосередньо наданих в залі суду. При застосуванні міри запобіжного заходу під час досудового розслідування враховувалися ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також особу обвинуваченого, в тому числі відсутність у ОСОБА_6 постійного зареєстрованого місця проживання на території м. Чернівців і області, те, що раніше останній неодноразово притягувався до криміналь ної відповідальності за тяжкі і особливо тяжкі злочини, направлені проти життя і здоров`я особи В суду немає обгрунтованих підстав вважати, що на даний час зменшилися ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Одночасно, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів (щодо поставленого на обговорення питання) оцінює в сукупності усі обставини, зокрема ті, що визначені цією статтею, а саме особу обвинуваченого його вік та стан здоров`я, за яким відсутні посилання неможливості перебування обвинуваченого в місцях ізоляції; а також враховуються міцність соціальних зв`язків, інші обставини і вважає, що застосований запобіжний захід до ОСОБА_6 відповідає характеру і тяжкості вчиненого, а встановлені ризики передбачені п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є дійсними і вони виключають, на даний час, можливість зміни запобіжного заходу щодо останнього на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
Відповідно п.5 ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні даного питання, судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, яка відповідно до вимог ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, а також практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно статті 5 п.1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ. Вимогами ст. 29 Конституції України визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Продовжуючи термін дії запобіжного заходу застосованого слідчим суддею до ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, суд вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» та «Лабіта проти Італії»).
Суд, вважає не доцільним визначати розмір застави, при вирішенні питання продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні тяжкого кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 187 КК України), поєднаного з погрозою застосування фізичного насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої.
Отже, враховуючи, що 03.11. 2017 року спливає двомісячний строк з дня застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та кримінальне провадження розглядом не завершено, за відсутності підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, суд приходить до висновку, що відносно обвинуваченого слід продовжити термін дії застосованого нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 22 грудня 2017 року до 16. 00 годин.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. ст.ст. 21, 31 ч.2, 284,176-178, 183, 199, 331 ч.3, 350 КПК України, суд, - У Х В А Л И В:
Захід забезпечення кримінального провадження, термін дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжити відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.1 КК України, на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 22 грудня 2017 року до 16 годин.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1