Дата документу Справа № 334/1892/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 332/1892/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/1099/17 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_9
розглянула 28 вересня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь при розгляді провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11 травня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Архангельськ РФ, громадянки України, освіта вища, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Встановлені ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2017 року обставини:
24 березня 2017 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
В підготовчому судовому засіданні адвокат обвинуваченої заявила клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, т.я. останній не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, відсутнє чітке формулювання обвинувачення, що призводить до порушення права обвинуваченої на захист, Крім того, обвинувальний акт, вручений ОСОБА_10 не затверджено прокурором.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті відсутнє чітке формулювання обвинувачення, не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, а саме обвинувачення викладено некоректно і неконкретно, відсутні посилання на мотиви вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, обвинувальний акт, вручений ОСОБА_9 не затверджений прокурором, який здійснював процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.
В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вказує на порушення вимог ст. 411 КПК України, а саме висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а суд вийшов за межі питань, які підлягають вирішенню на стадії підготовчого провадження. Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_9 у період встановлений в обвинувальному акті час, місці, способі дії та умислі вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України. Також звертає увагу, що будь яких обмежень та правил викладення фактичних обставин для прокурора КПК не передбачено, тому зазначений в ухвалі суду неконкретний виклад фактичних обставин є необґрунтованим. Крім того, твердження суду щодо вручення ОСОБА_9 не затверджений прокурором обвинувальний акт, не відповідає фактичним обставинам. Просить ухвалу скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, прокурора та представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, обвинувачену та захисників, які заперечували доводам апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального Кодексу України.
Підставами для повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_9 стали встановлені судом невідповідність зазначеного процесуального документу вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до змісту обвинувального акту, ОСОБА_9 обвинувачується, у підроблені, використанні завідомо підроблених документів та шахрайстві.

Враховуючи, що звернення до суду з обвинувальним актом, у відповідності до вимог ст. 283 КПК України, є однією із форм закінчення досудового розслідування відносно певної особи, є беззаперечним той факт, що відомості в обвинувальному акті повинні чітко відповідати встановленим вимогам до його змісту.

Зазначена вище норма закону, з огляду на зміст висунутого ОСОБА_9 обвинувачення, органом досудового розслідування не дотримана, що унеможливлює постановити по справі законне і обгрунтоване рішення.

Доводи апеляції прокурора не заслуговують на увагу, оскільки зазначені судом недоліки є суттєвими, так як відсутність чіткого та конкретного формулювання обвинувачення із зазначенням всіх, передбачених ч. 2 ст. 291 КПК України, складових порушують права обвинуваченого на захист, перешкоджають суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження.
Отже, не дотримання прокурором вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України при складанні обвинувального акту у даному кримінальному провадженні є обгрунтованим.

Встановлені місцевим судом неконкретність пред`явленого обвинувачення та наявність певних суперечностей та, як наслідок, не дотримання вимог ст. 291 КПК України, є такими, що знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду.

Разом з тим, твердження суду, що обвинувальний акт, вручений ОСОБА_9 не затверджений прокурором, який здійснював процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, не заслуговують на увагу, доказів з цього приводу надано не було.

Судова колегія приходить до висновку, що загалом наведені прокурором у апеляційній скарзі доводи не спростовують висновку районного суду та не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого суду, яке направлене на виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України та його здійснення у відповідності до загальних засад, зокрема передбачених ст. 9 КПК України, в першу чергу органами досудового розслідування і прокурором з тим, щоб в подальшому ці ж завдання належно могли бути виконані судом.

Наявність встановлених невідповідностей обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону передбачає відмову у задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11 травня 2017 рокупро повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4