Справа № 204/149/18
Провадження № 1-кп/204/318/18
У Х В А Л А
про призначення кримінального провадження до судового розгляду
30 січня 2018 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

за участю: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002402 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В січні 2018 року з Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 надійшов, затверджений прокурором цієї прокуратури ОСОБА_3 , обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, представник потерпілого, захисники, обвинувачені вважали можливим призначити судовий розгляд.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Кримінальне провадження підсудне Красногвардійському районному суду м.Дніпропетровська. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.

Прокурор в судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 домашній арешт.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 просили в задоволенні клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу домашній арешт відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відмовити. Не заперечували щодо застосування запобіжного заходу особисте зобов`язання.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримали захисників, просили в задоволенні клопотання прокурора щодо обрання відносно них запобіжного заходу відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 181 КК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, який у разі необхідності може бути продовжений.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 листопада 2017 року до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , на строк два місяці, тобто до 11 січня 2018 року, включно. Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 листопада 2017 року до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , на строк два місяці, тобто до 11 січня 2018 року, включно.

11 січня 2018 року з Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 до суду надійшов, затверджений прокурором цієї прокуратури ОСОБА_3 , обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 закінчився 11 січня 2018 року.

В судовому засіданні встановлено, що з дня надходження даного обвинувального акту до суду та до теперішнього часу, прокурор не звертався до суду із клопотанням щодо обрання, зміни чи скасування запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ..

Враховуючив викладене, вислухавши учасників судового провадження, суд вважає, що у задоволенні клопотання прокурора щодо обрання відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід відмовити, оскільки прокурором не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу ризики, які б слугували підставою для обрання вказаного запобіжного заходу відносно обвинувачених, на теперішній час.

Згідно ч.2 ст.303 КПК україни, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Як вбачається, в підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_4 надана скарга на дії інспекторів управління патрульної поліції в м. Дніпро ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України. В скарзі захисник просить визнати незаконною та такою, що не відповідає вимогам ст.ст.9, 233, 234 КПК України діяльність інспекторів управління патрульної поліції в м. Дніпро ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , якими було проведено поверхневий огляд автомобіля марки «Шевроле Авео», н.з. НОМЕР_1 , без згоди ОСОБА_7 , чим було порушено право на захист останнього.

Також, в підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_4 надана скарга на дії слідчого СВ Чечелівського ВП ОСОБА_13 , прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України. В скарзі захисник просить визнати незаконними, та такими що не відповідають вимогам КПК України та порушують право підозрюваного (обвинуваченого) на захист наступні процесуальні рішення слідчого: постанову про призначення судової експертизи лакофарбових матеріалів і покриттів від 07.12.2017 року; Протокол отримання зразків для експертизи від 04.12.2107 року; визнати незаконною та такою, що не відповідає вимогам ст.ст.9, 110, 160-166 КПК України діяльність слідчого ОСОБА_13 ; визнати незаконною та такою, що не відповідає вимогам ст.ст.9, 160-166 КПК України, ст.3 ЗУ «Про прокуратуру» діяльність прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 юриста 2 класу ОСОБА_3 .

Згідно обставин викладених у скарзі, якими захисник обґрунтовує свої вимоги, щодо незаконного проведення огляду, відібрання зразків для проведення експертного дослідження, призначення та проведення експертизи вбачається, що фактично захисник звертається до суду із скаргою щодо вирішення питання допустимості доказів у даному кримінальному провадженні.
А, статтею 89 КПК України визначено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Вразховуючив виладене, суд вважає, що в задоволенні вказаних скарг слід відмовити, оскільки вони не є предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 314-316 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Кримінальне провадження №0002402 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, за адресою: м. Дніпро, пр. Пушкіна, 77-Б, об 11.00 годині 30 січня 2018 року.
Судовий розгляд провадити одноособово суддею.

В задоволенні клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відмовити.
В задоволенні скарг, поданих в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України, захисником ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1