Справа № 559/851/13-к
(провадження №1/559/2/2017)
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" грудня 2017 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілих (цивільних позивачів) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілих (цивільних позивачів) ОСОБА_10 ,

підсудного (цивільного відповідача) ОСОБА_11 ,

захисника підсудного (цивільного відповідача) ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно справу про обвинувачення ОСОБА_11 , уродженця м. Дубно Рівненської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,

В С Т А Н О В И В :
25 серпня 2011 року біля 22 год. 30 хв. між ОСОБА_11 , який перебував на подвір"ї господарства, де він на той час проживав, що за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_13 виникла конфліктна ситуація, під час якої ОСОБА_11 , не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, таких як заподіяння смерті, хоча повинен був і міг їх передбачити, наніс чотири удари ногою в область живота ОСОБА_13 . Внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді розриву тканин печінки, що супроводжувалось внутрішньочеревною кровотечею, та від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №133 (68Е) від 18.10.2011 року на тілі трупа ОСОБА_14 виявлені тілесні ушкодження у вигляді розриву тканин печінки на границі між долями, що супроводжувався внутрішньочеревною кровотечею, в результаті чого наступила смерть ОСОБА_13 . Утворення розриву печінки виникло від ударів ногою, взутою у м`яке взуття. При житті потерпілий ОСОБА_13 страждав на хронічне захворювання печінки, що значно зменшує еластичність органу та сприяло виникненню розриву печінки.

В даний ситуації ОСОБА_11 нанісши декілька ударів ногою в область живота ОСОБА_13 , не передбачив таких наслідків, як настання його смерті, хоча повинен був і міг їх передбачити.

Підсудний ОСОБА_11 звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності і закриття кримінальної справи, в зв`язку із закінченням строків давності, при цьому вину визнає повністю.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 23.12.200 5 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» (далі ППВСУ №12) при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України.
Оскільки потерпілі і їх представник заперечували проти задоволення клопотання і закриття кримінальної справи, судом постановлено здійснити повне судове слідство у даній справі, щоб з`ясувати наявність чи відсутність складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, в діях ОСОБА_11 .

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_11 вину в скоєному визнав повністю та дав показання, що 25 серпня 2011 року, десь о 22 годині 30 хв., повернувся з роботи додому, де виріс, за адресою: АДРЕСА_2 . Добре запам`ятав дату, бо то був День міста Дубно. Територія подвір`я була загороджена, але без воріт. У нього існувала звичка вийти у вечері з хати та закурити. Того вечора, коли курив на вулиці біля свого будинку, з нього вийшла мачуха, і сказала, що по дворі ходив невідомий чоловік. Він кричав та погрожував. Мачуха перелякалася, бо в хаті був хворий батько. Ще раніше вкрали автомобіль, тому пішов до гаражу, в якому стояв автомобіль знайомого, щоб подивитися чи там нікого немає. Освітлення вулиці не було, навколо темно. Біля гаража в темряві почув шум. Спитав: «хто там? Що робить?», і в свій бік почув крик: «заб`ю, заріжу». Підсвітив екраном старого мобільного телефону Nokia. Невідомий чоловік знаходився впритул, а світив на нього екраном телефону трохи вище свого пояса. Побачив лише силует невідомого чоловіка, обличчя не бачив. Також помітив, що в руках того чоловіка в правій руці щось блиснуло, і перелякався. Зрозумів, що він хотів вдарити тим предметом, який тримав у руці. Лівою рукою відбив невідомого предмет. Потім ліктем правої руки вдарив того чоловіка в обличчя, а тоді відпихнув чоловіка ступнею ноги навмання по його тілу десь 2-3 рази. В які саме частини тіла сказати не може, бо було темно, робив це навмання. Після чого той чоловік присів, посвітив на нього екраном свого мобільного телефону. Той чоловік намагався встати, але ще раз наніс йому удар ногою навмання по тілу, щоб він більше не вставав і не наніс удару. Сутичка тривала десь 15 секунд. Коли підсвітив екраном телефону обличчя чоловіка, то почав питати у нього чому він до нас прийшов, але той чоловік тільки нецензурно кричав. Це відбувалося літом. Вікно з кімнати сестри було відкрите. Сестра вибігла з будинку і кричала: «ідіть звідси». Потім хотів підняти того чоловіка на ноги, але він не вставав. Тоді сам пішов до хати, а його залишив біля гаражів. Зайшов у будинок, сестра в той час телефонувала у міліцію. Потім у будинок зайшла сусідка ОСОБА_15 і сказала, що в нас біля будинку лежить невідомий чоловік весь у крові, і що він не може піднятися. Тоді викликали швидку допомогу. Ще раз намагалися підняти того чоловіка, але він не піднімався. Мачуха принесла подушку і поклала на неї голову. Швидка допомога приїхала десь за 20-30 хв. після її виклику, невідомий ще був живий. Лікарі оглянули його, зробили укол, штучне дихання, масаж серця, але врятувати так і не змогли. Потім працівники швидкої допомоги викликали працівників міліції. Після того, коли викликав міліцію, побачив, що біля гаража була викрутка, яка належала батькові. Не може пояснити суду той факт, що працівники міліції не виявили на місці злочину викрутку. Можливо покійний батько назад встромив ту викрутку у стріху гаража. Вона зберігалася або біля вікна майстерні, або біля гараж. Напередодні викрутка лежала на підвіконнику гаража, бо дуже поспішав і сам її там залишив. В ніч скоєного злочину був узутий в легкі літні туфлі. Не шукав контакту з потерпілими, бо раніше зустрічався з потерпілим ОСОБА_16 , і просив у нього вибачення. Збитки потерпілим не відшкодував. Намагався відправити їм 5 тисяч гривень поштовим переказом, але вони отримати кошти відмовились, і кошти повернулись. Минулого року намагався дати гроші потерпілим, але вони сказали, що їм гроші від нього не потрібні. Просив вибачення у потерпілих, у тому числі в залі суду, але його не пробачили. З цим важко жити. До того дня, коли було скоєно злочин, покійного ОСОБА_13 не знав. Цивільні позови визнає частково в сумі 15000 - 20000 гривень.

Потерпілий (цивільний позивач) ОСОБА_9 (син покійного - а.с. 210 т.1) суду показав, що підсудного ОСОБА_11 знає давно, так як з ним проживали недалеко один від одного. По суті справи нічого не відомо, оскільки, не був очевидцем події злочину. Він знаходився на роботі у нічній зміні, коли зателефонували та повідомили, що батька вбили і повинен піти у морг на впізнання трупа. Свого батька характеризує як чудову людину: хорошого сім`янина та господаря. Спиртними напоями батько не зловживав, п`яним його ніколи не бачив. Також може ствердити, що він ніколи ні на кого руку не піднімав. Останні роки з батьком проживали окремо, але він до нього приїжджав у гості та завжди був тверезий. Впевнений, що батько не вживав спиртних напоїв і не бачив, щоб він із кимось бився, ще ніколи не бачив, щоб батько чіплявся до людей. Він не хворів. Хронічних захворювань та захворювань печінки в нього не було. З висновком судово-медичної експертизи ознайомився, його не оскаржував. Підсудний не відшкодував йому жодної гривні ні матеріальної, ні моральної шкоди. Отримував повідомлення про грошовий переказ від підсудного ОСОБА_11 в сумі десь 2000-3000 грн., але даних коштів не взяв, бо їх недостатньо для того, щоб відшкодувати моральну шкоду. Після одного із судових засідань по даній справі, підсудний ОСОБА_11 раз приїжджав до нього додому в с. Кривуха. Це було в цьому році. Він просив вибачення, але йому не пробачив, оскільки це неможливо, так як він не прийшов до нього відразу після вбивства, а прийшов через стільки років. Не пробачить підсудного до кінця свого життя, і вважає, що він повинен сидіти у в`язниці дуже довго. Заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Потерпіла (цивільний позивач) ОСОБА_8 (донька покійного а.с. 207, т.1) в суді показала: вбивство батька відбулося 25 серпня 2011 року. В той час вона із сім`єю відпочивала у ОСОБА_17 . По дорозі їй зателефонували з міліції, повідомили, що батька вбили і що брат ходив у морг на впізнання трупа. Після того вони поїхали додому до підсудного ОСОБА_11 , щоб дізнатися, що там сталося, але мачуха підсудного вигнала їх із двору. Свого батька характеризує з позитивної сторони. Він був добрим, її з братом любив, спиртне не вживав, не був хворим. З батьком разом не проживала, але до нього приїжджала майже кожного дня. Ніколи не бачила його п`яним, не проявляв агресію. Він 5 років пропрацював у Миколаївській церкві. Після смерті матері батько дуже плакав, хвилювався, але спритного не вживав. Він просто тужив за втратою дружини. Підсудний ОСОБА_11 підходив до неї один раз через 6 років після того, як вбив батька, просив вибачення, яке не є достатнім для неї, як компенсація за скоєний ним злочин. Від нього також надходив на її адресу грошовий переказ, але вона його не взяла. Жодні кошти, не можуть замінити їй біль втрати батька. Вона постійно вживає таблетки від серця та тиску. Ці проблеми зі здоров`ям почалися після смерті батька. Їй ночами сниться покійний батько. Заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_18 (сестра підсудного) суду дала показання, що 25 серпня 2011 року у вечірній час, вона була біля дому та почула на подвір"ї крики, погрозливі слова "заб"ю", "заріжу". Про це повідомила батька, який сказав тому чоловіку, щоб ішов звідти. Десь о 22-23 годині вечора почула той самий голос чоловіка, який кричав на вулиці. Почула шум в кущах, наче хтось ішов. Їх сусідка ОСОБА_15 теж чула той шум. Тоді почула, як її брат ОСОБА_11 розмовляв із тим чоловіком, а саме: говорив йому: «що Ви тут робите? Ідіть звідси». Брат сказав, щоб викликала міліцію, однак вони відмовилися приїхати, бо перебувають на іншому виклику. В подальшому, вона з будинку не виходила.

Свідок ОСОБА_19 (мачуха підсудного) суду показала, що 25 серпня 2011 року біля їх будинку на вулиці, а потім під вікнами почула крики та нецензурну лайку незнайомого чоловіка, який підійшов під двері і кричав "вб"ю", "заріжу". Чоловік виходив на вулицю та питав, що йому треба, просив щоб ішов геть з їхнього двору, однак нічого не допомагало. Потім прийшов додому ОСОБА_20 , вона йому розповіла про те, що сталося й він пішов до гаража подивитися, що там, бо переживав за чуже авто в гаражі. Вона почули крики, через 3 хв. десь повернувся ОСОБА_20 і сказав викликати міліцію, бо спіймав злодія, але ті не хотіли виїжджати. До них прийшла сусідка ОСОБА_15 , разом із сусідкою вони пішли подивитися, що там і побачили чоловіка, який лежав біля гаража, на обличчі була кров, стирчав зуб. Вона запитала в чоловіка, хто він такий і що йому болить, Була не впевнена чи то ОСОБА_21 чи ні. Він нецензурно відповів, що нічого не болить. Вони викликали швидку, яка приїхала через 15-18 хв. і надавала йому медичну допомогу. До приїзду швидкої положення тіла ОСОБА_13 не змінювали, нікого поряд не було, окрім неї і сусідки ОСОБА_22 . Було темно, світили ліхтарем і фарами від авто швидкої. Медики сказали, що на обличчі кров, яка запеклась, була і свіжа кров біля губи, лікар констатував смерть і викликала міліцію. Було темно, тому підсвічували фарами автомобіля швидкої та ліхтариком. Згодом лікар оглянула ОСОБА_13 та сказала, що він помер. На цей раз міліція приїхала за 05 хв.

Свідок ОСОБА_15 (сусідка) в судовому засіданні дала показання, що 25.08.2011 відбувалося святкування Дня міста. У вечірню пору в неї було спекотно і тому відчинене вікно через спеку, почула нелюдський крик чи мичання. Виглянула через вікно, але нікого не побачила. У них вулиця та зразу Турянського вікна. Знову почула стукіт у шибку, їй стало страшно та знову мичання несамовите, виглянула через вікно та сказала: «Ану іди звідси», але не почула нічого. Взяла ліхтарика та вийшла надвір. Посвітила і сказала: «Ану йди звідси», побачила як чоловік стукає по вікнах хати Турянських, але лиця не бачила, він так «рванув», а на кутку хати біля тих вікон - підвал і сходинка. Чи він не втримався, чи не знав, що там сходинка, й оступився одною ногою. Вона не дивилася, як там було, але він полетів просто лицем у гараж. Потім свідок зайшла до ОСОБА_23 у хату, там було 4 особи господар, дружина, донька і син ОСОБА_20 , вони з ОСОБА_24 пішли до гаража, біля якого лежав чоловік. Одяг був той же, що і в чоловіка, який стукав по вікнах. ОСОБА_25 нагнулася, а вона світила на нього. Сусідка спитала: «Хто ти такий? Чого ти сюди прийшов? Що тебе болить?» ОСОБА_26 він нецензурним словом виразився, що нічого його не болить. У нього губа була в запеченій крові та один зуб стирчав. Страшно було на нього дивитися. Вона, наприклад, не впізнала ОСОБА_13 . Вже коли добре посвітили ліхтариком, то роздивилась, що це він, знає, бо ходив мимо її хати додому із заводу «рєзінка», часто в нетверезому стані, сам до себе матюкаючись . ОСОБА_25 принесла подушку, поклала її йому під голову, він ще її обізвав. Таня викликала швидку, яка приїхала через 10-20 хв., ніхто часу не засікав скільки то пройшло. Вони чекали поряд на лавочці за 3 м. від ОСОБА_13 , не залишаючи його, до нього більше ніхто не виходив. Коли приїхала швидка, сама світила ліхтариком, вони пульс почали міряти, штучне дихання робили, але потім сказали, що помер. Медсестра сказала, що на лиці кров, яка вже запеклась, але є і свіжа біля носа, потім вона викликала міліцію, яка приїхала приблизно через 15 хв.. Міліціонери теж ходили і ліхтариком світили.

Свідки ОСОБА_27 , ОСОБА_28 в суді пояснили, що з ОСОБА_23 та ОСОБА_29 живуть по сусідству близько 50-ти років. 25.08.2011 були на святкуванні в центрі міста, повернулися додому пізно, вулиця не освітлювалась. Свідками даної пригоди не були, лише на другий день дізналися, що сталося. Підсудного ОСОБА_11 знають з дитинства, характеризують виключно з позитивної сторони. ОСОБА_13 характеризують як особу, що зловживала спиртними напоями після того як померла дружина, неодноразово бачили його в нетверезому стані на вулиці з пляшкою, який матюкався.

Свідок ОСОБА_30 пояснив, що очевидцем події не був, він проживає по сусідству вже 32 роки. ОСОБА_11 характеризує як хорошу порядну людину, яку ніколи не бачив напідпитку чи неадекватним. ОСОБА_13 інколи на свята бачив у нетверезому стані.

Свідок ОСОБА_31 (працював разом з покійним) дав покази про те, що 25.08.2011 він прийшов на роботу на зміну з 22.00 год. до 22.50 год., точно вже не пам`ятає, бо минув час, помінявся з ОСОБА_13 , який вже був напідпитку.

Свідок ОСОБА_32 дав покази про те, що ОСОБА_13 був його підлеглий. 25 серпня 2011 року останній прийшов на роботу біля 15.00 години, як в той день він працював в другу зміну. Сам пішов з роботи біля 17 години і після цього його більше не бачив. Чи був ОСОБА_13 в тонь день в нетверезому стані сказати не може.

Свідок ОСОБА_33 (працював разом з покійним) в суді показав, що 25.08.2011 прийшов на роботу на другу зміну. Покійний ОСОБА_34 , часто приходив на роботу в нетверезому стані. Це було видно.

Свідок ОСОБА_35 показав, що 25 серпня 2011 року був на роботі. ОСОБА_13 працював разом з ним. На роботу ОСОБА_36 , ОСОБА_37 завжди приходив напідпитку. У нього померла жінка, і він пояснював це тим, що поки не буде рік по жінці після смерті, доти він не покине пити. В тверезому стані він був адекватним.

Свідок ОСОБА_38 (працює поряд із заводом) в суді показала, що 25.08.2011 десь з 21:00 доо 22:00 години вечора, оскільки в цю пору прийшла на роботу на нічну зміну радіо таксі, бачила, як з території ПАТ «Дубенського заводу ГТВ» вийшло два чоловіка. Потім вони сіли біля фонтану та почали випивати спиртне. Впевнена, що однин із тих чоловіків був ОСОБА_34 . Того дня, він був із своїм колегою та вони були напідпитку. Тоді на вулиці ще було видно, тому точно може сказати, що бачила ОСОБА_13 під час того, як він випивав спиртне. Впевнена, що в той день, ОСОБА_34 пив саме горілку, бо це можна було зрозуміти по його розмові із колегою, бачила як ОСОБА_13 тримав у руці пляшку, і впевнена, що в ній була саме горілка. Особисто ОСОБА_13 знала по роботі. З ним віталася, іноді могла перекинутися словами. Зазвичай, ОСОБА_13 був спокійною, веселою людиною, але коли він випивав, то ставав трохи неадекватним. У той день, коли його бачила, на тілі в нього тілесних ушкоджень не бачила.

Свідок ОСОБА_39 (працював разом з покійним) дав покази про те, що ОСОБА_34 був роботящий чоловік. Як людина нормальний, відкритий у спілкуванні. Після роботи разом часом випивали, але не кожен день. У нього з ОСОБА_40 ніколи проблем не було, нічого поганого про нього сказати не може.

Свідок ОСОБА_41 в суді показав. що не був очевидцем події злочину. Покійного ОСОБА_42 знав. Він був чоловік непоганий, тільки як вип`є, то дещо суворий, агресивним його не бачив. Підсудного ОСОБА_11 знає з дитинства, спокійний чоловік і спиртного взагалі не вживає.

З протоколу огляду місця події від 25.08.2011 та фото таблиці до нього встановлено: в присутності понятих і судово-медичного експерта, у темну пору доби при штучному освітленні, без опадів, в період часу з 23.22 год. до 23.58 год. оглянуто господарство, яке належить ОСОБА_43 за адресою: АДРЕСА_2 . Оглянуто від входу у господарство, по цементовій доріжці, яка веде до житлового будинку, що знаходиться справа, а перед будинком гараж. Між гаражем та кутнім поверхом житлового будинку, де розташована столярна майстерня, знаходиться прохід, доріжка якого асфальтована, ширина 1 м. При огляді асфальтованої доріжки виявлено труп чоловіка, який після огляду направлено в морг. З місця події нічого не вилучалось (а.с.12-15 т.1).

З протоколу огляду місця події від 26.08.2011, план-схеми та ілюстративної таблиці до нього встановлено: в присутності понятих і власника господарства ОСОБА_44 , у світлу пору доби при денному природному освітленні, період часу з 15.10 год. до 16.55 год. оглянуто господарство за адресою: АДРЕСА_2 , що також зафіксовано на фото у кількості 20 штук. Господарство огороджене, але брама відсутня, також виявлено прохід в огорожі зі сторони вул. Млинівська. В господарстві наявний бетонний прохід шириною 1 м і довжиною 16 м., на відстані 8 м. від початку якого, справа, знаходиться лівий дальній кут приміщення гаражу, у верхній частині якого між цеглою та шифером виявлено викрутку, ручка якої зеленого кольору, на якій слідів пальців рук знайдено не було. В задній частині гаража на відстані 1 м. від дальнього лівого кута знаходяться одностворчаті двері коричневого кольору, на відстані біля 40 см від дверей справа виявлено і вилучено одну волосину чорного кольору. Зліва від дверей виявлено плями бурого кольору локалізацією 40 на 90 см., які розміщенні на висоті від першого ряду цеглин аж до восьмого. Також плями бурого кольору виявлено зліва від дверей на відстані 1 м. від землі, і на відстані 1,65 м. від землі. На відстані 3 м. від дальнього лівого кута гаражу під задньою стіною виявлено подушку частково червоного кольору із візерунком з квітів, зіва від якої на відстані 20 см. виявлено краплі бурого кольору, паралельно з якими на стіні житлового будинку на відстані 30 та 60 см від землі виявлено іще краплі бурого кольору. Біля подушки виявлено 2 копійки номіналом 10 коп. і одна - 50 коп. З місця події вилучено викрутку, волосину і зішкріби з усіх плям бурого кольору, які ззовні схожі на кров. (а.с. 18-31 т.1).

Слідчим, в присутності понятих і двох спеціалістів, при розтині трупа, в період часу з 10.00 до 12.00 26.08.2017 в приміщенні моргу Дубенської МЛ оглянуто труп ОСОБА_13 , на тілі якого виявлено пошкодження: на лобі, обличчі, кистях рук. Наявні садна в лобній ділянці зліва, на боковій поверхні носа злів,на внутрішній поверхні лівого і правого передпліччя, в ділянці правого кульшового суглобу. При розтині виявлено переломи ребер по передньо-аксілярній лінії, близько 1500 мл. крові у черевній порожнині та розрив печінки. Після чого вилучено джинси та футболку, зразки волосся, крові і фрагменти нігтів (а.с. 33-34 т.1).

Також слідчим в присутності понятих в кабінеті №13 в приміщенні Дубенського міськвідділу, в присутності двох понятих, оглянуто ОСОБА_11 , вилучено футболку білого кольору у горизонтальну смужку різних кольорів, штани-джинси чорного кольору та шкіряні туфлі світло-коричневого кольору (а.с. 36-37 т.1).

При відтворенні обстановки обставин події, яке проведено 27.08.2011 в присутності понятих, з участю підозрюваного ОСОБА_11 , останній показав і розказав про події, які мали місце 25.08.2011, що в більшій мірі відповідають показам ОСОБА_11 , як він давав у судовому засіданні. Щодо моменту виявлення невідомого підозрюваний вказав: «в світлі екрану свого мобільного телефону, знаходячись вже ближче до гаража, він побачив чоловіка, який в темряві йде на нього і склалось враження, що він був агресивно настроєний… в світлі телефону роздивився, що в його руках знаходилась викрутка така сама як та, що він залишив біля дверей свого гаража і відкривав нею двері. ОСОБА_11 одразу вибив з його рук викрутку та ліктем правої руки наніс удар тому чоловікові по тілу. Куди саме навіть не бачив». Про механізм: « ОСОБА_11 розташував статиста втому місці, в якому був незнайомець, коли він його побачив, приблизно на відстані трохи більше, ніж на витягнуту руку від нього, бо … зумів вибити з його рук ту викрутку. ОСОБА_11 за допомогою статиста, в якого в правій руці знаходився макет викрутки, продемонстрував яким чином він вибив з його рук викрутку. А саме: ступивши крок в його сторону, долонею своєї лівої руки ударив по зовнішній частині кисті правої руки незнайомця, внаслідок чого останній випустив з рук ту викрутку вона впала на землю. Далі ОСОБА_11 показав, що той чоловік ще ближче наблизився до нього, а той в свою чергу навмання, тримаючи в правій руці свій телефон, ліктем правої руки наніс удар вперед по тілу незнайомця на рівні своєї верхньої частини грудей, внаслідок якого той чоловік чуть подався назад (на фото 1 ілюстративної таблиці показано як ОСОБА_11 демонструє удар ліктем саме в лице). ОСОБА_11 продемонстрував на статистові як він після того наніс декілька ударів ногою по тілу незнайомого йому чоловіка, показавши два три прямих удари правою ногою в область нижньої частини живота статистові, і бив таким чином, поки не побачив, що він впав. Після чого сказав, що коли той вже падав, то наніс йому ще один удар в тіло (на фото 2 ілюстративної таблиці ОСОБА_11 демонструє удар ногою: сам стоїть, нога напівзігнута в коліні, розгинається ступнею в живіт статисту, який стоїть навпроти). Далі ОСОБА_11 провів всіх учасників на місце, що біля вхідних, що закривають вхід у гараж, вказавши що туди впав потерпілий… ОСОБА_11 показав, що потерпілий сидів ніби як на сідницях,обличчям до нього, але показати в яку саме частину тіла він наніс потерпілому останній удар не зміг, мотивуючи що було темно і не бачив, куди саме попав йому ногою… наміру вбивати не мав, удари наносив з метою свого захисту від нападу, щоб він його не вбив, так як не знав що то був за чоловік і які у нього наміри (а.с. 96-101 т.1).

Відповідно до висновку експерта №203 від 20.09.2011 визначено групу крові ОСОБА_11 (а.с.129, т.1), з висновку експерта №202 від 22.09.2011 встановлено групу крові покійного ОСОБА_13 (а.с.138 т.1). Відповідно до висновку експерта №205 від 23.09.2011 в зішкрібах з плям бурого кольору, які вилучені під час огляду господарства, де проживав ОСОБА_11 , що за адресою: АДРЕСА_2 , - виявлено кров людини, походження якої від ОСОБА_11 виключається, а від ОСОБА_13 не виключається (а.с. 147-149 т.1). Згідно висновку експерта №206 від 27.09.2011 на футболці і джинсах (з тіла ОСОБА_13 ) - виявлено кров людини, походження якої від ОСОБА_11 виключається, а від ОСОБА_13 не виключається (а.с.158-161, т.1). Встановлено з висновку експерта №207 від 28.09.2011, що на штанах-джинсах ОСОБА_11 - виявлено кров людини, походження якої від ОСОБА_11 виключається, а від ОСОБА_13 не виключається (а.с.170-173, т.1).

З висновку експерта №222 (27.08.2011-31.08.2017) встановлено, що на час експертизи ОСОБА_11 , 1977 р.н. на його тілі виявлені тілесні ушкодження два садна на задній поверхні правого ліктьового суглобу. Такі ушкодження утворились під час контактування з тупим предметом, який має обмежену контактуючу поверхню, відносяться до легких тілесних ушкоджень, відповідають 1-3 денному строку. ОСОБА_11 міг їх отримати при обставинах, які він вказує під час проведення з ним слідчих дій (тобто внаслідок удару по тілу іншого чоловіка) (а.с. 104 т.1).

Згідно довідок від станції швидкої допомоги 25.08.2011 о 22.30 год. надійшов виклик АДРЕСА_3 , що біля бойні лежить чоловік. Бригада швидкої у складі старшого лікаря ОСОБА_45 та фельдшера ОСОБА_46 на місці прибуття констатували біологічну смерть. Як зясувалось пізніше померлий був ОСОБА_13 (а.с. 89 т.2, а.с. 145 т.3).

Згідно акту судово-медичного дослідження №68 (почато 26.08.2011, закінчено 22.09.2011) на тілі трупа ОСОБА_13 виявлено тілесні ушкодження садно в лобній ділянці зліва, дві ранки на боковій поверхні носа зліва, осадження шкіри на внутрішній поверхні лівого і правого переплічь, садно в ділянці правого кульшового суглобу, переломи ребер справа і зліва, розрив тканин печінки, в черевній порожнині виявлено 1550 мл крові. Виявлені тілесні ушкодження утворились під час контактування з тупими предметами, ушкодження прижиттєві. Смерть ОСОБА_13 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок закритої травми живота, розриву тканин печінки та масивної внутрішньочеревної кровотечі. При судово-токсикологічному дослідженні крові і сечі від трупа ОСОБА_13 знайдено етиловий спирт в концентрації в крові 3,55%, в сечі 3,63% - така кількість алкоголю викликає важку ступінь отруєння алкоголем. (а.с. 106-114, т.1).

З висновку експерта №133 (68Е) від 18.10.2011 встановлено, що смерть ОСОБА_13 настала від гострої крововтрати в результаті розриву тканин печінки на границі між долями. Виходячи із розвитку трупних явищ, можна зробити висновок, що потерпілий помер за 12-14 годин до початку дослідження його трупа. Виявлено тілесні ушкодження згідно акту судово-медичного дослідження. Розрив печінки супроводжувався внутрішньочеревною кровотечею, в черевній порожнині виявлено 1550 мл.крові. знайдені тілесні ушкодження мають ознаки дії тупих предметів та предметів із обмеженою контактуючою поверхнею. Садно і ранки на обличчі, садна на передпліччях і в ділянці правого кульшового суглобу мають ознаки легких тілесних ушкоджень згідно п.2.3.5. Правил. Переломи ребер з обох боків мають ознаки ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм довготривалого розладу здоров`я згідно п.2.2.2. Правил. Розрив печінки має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення згідно п.2.1.3. Правил. Ушкодження відповідають строку 25.08.2011, час настання смерті також може відповідати строку 25.08.2011. Ушкодження мають ознаки дії тупих предметів і предметів із обмеженою контактуючою поверхнею. Характер ушкоджень не дає змоги достовірно встановити послідовність їх виникнення. Усі виявлені тілесні ушкодження мали ознаки прижиттєвого утворення. Прямий причинний зв`язок із настанням смерті мав розрив печінки, що супроводжувався кровотечею в черевну порожнину і призвів до гострої крововтрати. Ушкодження, що знайдені при судово-медичній експертизі трупа, могли утворитись від ударів руками і ногами. Із ділянкою обличчі щонайменше два рази контактував тупий предмет чи тупий предмет, що має обмежену контактуючу поверхню. Від цього залишились садно на лобі зліва та дві ранки на носі зліва. Садна на передпліччях та в ділянці правого кульшового суглобу могли виникнути від одноразового прикладання сили у вказаних місцях, утворились від порівняно невеликого травмую чого зусилля. Розрив печінки може бути результатом одноразового значного травмую чого зусилля. Скільки було потрібно травмуючи зусиль для переломів ребер експерт встановити не може, не виключено утворення цих переломів в результаті проведення закритого масажу серця. Від непрямого масажу серця могли утворитись двобічні переломи ребер. За такий механізм свідчать: відсутність синців та інших ушкоджень на шкірі в місцях цих переломів, локалізація переломів по одній анатомічній лінії. Не виключено утворення розриву печінки від удару чи ударів ногою взутою у м`яке взуття. Виходячи із стану поверхні печінки, даних гістологічних досліджень, можна зробити висновок, що при житті потерпілий страждав на хронічне захворювання печінки. Останнє значно зменшує еластичність органу і могло сприяти виникненню розриву печінки. Щодо можливого впливу на настання смерті, то кровотеча як і зі здорового, так і з патологічно зміненого органу може призвести до крововтрати. Характер ушкоджень не дає змоги достовірно встановити положення потерпілого в момент отримання тілесних ушкоджень, він міг перебувати як у вертикальному, так і у горизонтальному положенні. Виходячи із кількості крові в черевній порожнині, можна зробити висновок, що від моменту розриву печінки до настання смерті пройшло кілька десятків хвилин. В момент травми живота потерпілого і настання розриву печінки нападник мав бути спереду від потерпілого. Не виключено, що протягом перших кількох хвилин потерпілий міг рухатися, говорити, кричати і виконувати інші ціленаправлені дії. Решта ушкоджень не є перешкодою до таких дій. Не виключено, що при умові своєчасного (в перші хвилини після травми печінки) надання спеціалізованої медичної допомоги (проведення операції) потерпілий міг залишитись живим. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_13 знайдено етиловий спирт в концентрації: в крові 3,55%, в сечі 3,63%, яка в живих осіб може відповідати важкому ступеню отруєння. Покази підозрюваного ОСОБА_11 не суперечать механізму виникнення та локалізації ушкоджень, що знайдені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 (а.с.118-120, т.1).

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_47 показав суду, що він виїжджав на місце події і оглядав труп, територію, бачив там гострі виступи, труби, пеньок. Потім зробив розтин тіла і склав акт №68, згідно якого смерть наступила від того, що в черевній порожнині було багато крові. У крові покійного виявлено вміст алкоголю. Тілесне ушкодження мало небезпеку, бо було нанесено в ділянку печінки, смерть покійного настала в результаті її розриву через великий вилив крові в черевну порожнину. Синці на тілі трупа можуть свідчити про те, що особа падала на предмети. Плями схожі на кров`яні згустки і ці садна на руках характерні саме для падіння. Трупні садна відповідають одному дню, вони могли виникнути на протязі одного дня. Який механізм нанесення тілесних ушкоджень не може сказати, бо це виходить за межі його компетенції. Тілесні ж ушкодження могли бути в результаті падіння особи передньою частиною на тупий предмет, але таке падіння не могло бути причиною розриву печінки. Акт підтримує. Хронічні захворювання покійного не повинні були враховуватись при встановленні тяжкості тілесних ушкоджень. Також коли людина розгинається назад і робить переворот (експерт демонструє рух), тоді в неї може розірватись печінка між правою та лівою долями. У покійного був майже цироз печінки, при встановленні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень захворювання не береться до уваги, але при нанесенні ударів впливає, бо сила удару, що розірвав печінку, є невеликою десь 200-240 кг. Ребра у покійного поломані в результаті непрямого масажу серця. Інші тілесні ушкодження, окрім печінки, в результаті падіння на тупі предмети, не менше двох годин і не більше чотирьох годин до смерті. Аналіз крові покійного було проведено десь за 3-4 години після смерті, згідно якого в крові було виявлено 3,5%, для чого потрібно випити близько 750 грам 96% спирту, що в переводі не менше 1,5 л. горілки. У покійного була важка ступінь алкогольного отруєння.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_48 показав, що експерт ОСОБА_47 робив розтин трупа, але потім пішов у відпустку, і вже йому дали акт розтину та лабораторні дані, за яким виконав експертизу. Висновок свій підтримує. ОСОБА_36 помер в результаті гострої крововтрати, джерелом якої був розрив печінки. В результаті розриву печінки швидко настає знекровлення. Удар в печінку є небезпечним для життя людини, тому що якщо вона розривається - наступає крововтрата. Тут без надання спеціалізованої допомоги, а саме термінової хірургічної операції, не можна уникнути тяжких наслідків. Смерть настала швидко. Ліва і права печінки сполучаються сполучною тканиною, там нерви та судини. Саме у цій сполучній тканині був розрив. В даному випадку особа втратила півтора літра крові, яка вилилась у черевну порожнину. Можливості вижити у ОСОБА_13 не було. Орган покійного був хворобливо змінений, у нього був гепатит, збільшений розмір горбистий покрив печінки, це був майже цироз печінки. Цироз хвороба, коли розростається замість печінкової тканини сполучна та жирова. При такому захворюванні потрібно менше зусиль, щоби розірвати даний орган, але яку саме силу удару треба прикласти сказати не може. Вживання спиртного особою не враховується при кваліфікації тяжкості тілесних ушкоджень. А коли розглядається механізм нанесення ударів то враховується. Розрив печінки відбувся в результаті того, що був тупий удар в область живота. Чи відкидався покійний назад із розворотом та впав сказати не може. Концентрація алкоголю в крові впливає на згортання крові. Кров стає в`язкою, але вона не зсідається. А тому кровотеча сама не зупиняється. Поки вся кров не витече не зупиниться. При житті у внутрішньочеревну порожнину могло витекти не всі 1550 мл, а близько 1300 мл, інше ймовірно добігло уже після смерті під силою тяжіння. Без алкоголю утворився би тромб, який закупорив би і зупинив кровотечу. Але якби алкоголю в організмі покійного не було, то дану особу все одно врятувати неможливо. Мало часу. Якби хірургічна операція лікарями була проведена негайно, при умові що усе це сталось в коридорі реанімаційного відділення, то тіло даної особи було б врятоване, жило, але мозок помер би.

Дані, які характеризують ОСОБА_11 : не судимий і до адміністративної відповідальності не притягувався (а.с. 196-197, т.1), характеристики з місця реєстрації і проживання в с. Тараканів Дубенського району (де матір, вітчим, брат, племінник і дружина), і по АДРЕСА_2 (де батько, мачуха і сестра) відповідно - позитивні (а.с. 198-201 т.1, а.с. 73 т.4), на обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 203 т.1), не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (а.с. 61 т.2), знятий з військового обліку (а.с. 62, т.2), не працює (а.с. 64, т.2), батько і мачуха пенсіонери (а.с. 63-68), батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 248 т.3).

Суд заслухавши сторін, показі свідків, експертів, повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини даного кримінальної справи, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, робить висновок, що в даному випадку дійсно мало місце вбивство з необережності, а дії ОСОБА_11 правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 119 КК України.

Адже ОСОБА_11 не знав ОСОБА_13 , якому вночі на подвір`ї господарства батька він наніс навмання удари. ОСОБА_13 помер від кровотечі в черевну порожнину, яку викликав розрив хворобливої печінки. Дії ОСОБА_11 знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_13 . При цьому, форма вини ОСОБА_11 необережність у виді злочинної недбалості, оскільки він, наносячи удари навіть незначної сили невідомій особі навмання в темряві, не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у виді смерті, але повинен був і міг їх передбачити (наприклад, невідомий може бути хворим, може впасти на щось гостре, розбити голову об тупий предмет і т.д). Тому органом досудового слідства дії правильно були кваліфіковані від початку за ч.1 ст. 119 КК України.

Тож, суд переконався, що діяння, яке поставлено ОСОБА_11 у провину, дійсно мало місце, і воно містить склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, ОСОБА_11 винен у його вчиненні.
Тому суд повертається до вирішення заявленого захисником і підтриманого підсудним ОСОБА_11 клопотання про закриття провадження у справі за строками давності та звільнення від кримінальної відповідальності. Підсудний повністю визнає вину, просить закрити провадження у справі з нереабілітуючих підстав, наслідки усвідомлює, клопотання просить задовольнити, звільнивши його від кримінальної відповідальності.

Прокурор у своєму висновку покладається на розсуд суду.

Представник потерпілих і потерпілі заперечують, до закінчення судового слідства ними заявлено клопотання про перекваліфікацію дій ОСОБА_11 з ч.1 ст. 119 КК України на ч.2 ст. 121 КК України, а саме: на умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Вислухавши підсудного і його захисника, які підтримують власне клопотання і заперечують проти клопотання потерпілих та їх представника, прокурора, який у вирішені обох клопотань покладається на розсуд суду, потерпілих та їх представника, які підтримують власне клопотання і заперечують проти задоволення клопотання сторони захисту, суд вирішив наступне.

Так, згідно ст. 317 КПК України 1960 року, після розгляду судом усіх доказів, у випадку заявлення клопотань суд їх обговорює і розв`язує, про що виносить ухвалу, а суддя - постанову.
Статтею 282 КПК України 1960 року визначено, що якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підстави для закриття справи, передбачені пп. 5-11 ст. 6 і статтями 7, 7-2, 8, 9, 10, 11-1 цього Кодексу, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя постановою закриває справу.
Відповідно до ст. 11-1 КПК України 1960 року суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених ч.1 ст. 49 КК України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.
У п.1 ППВСУ №12 судам роз`яснено, що звільнення від кримінальної
відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи,котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України,у порядку,встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України.
Згідно п.8 особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Відповідно до ст. 11-1 КПК України 1960 року таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України (мається на увазі за особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, що даної кримінальної справи не стосується).
Частиною 1 ст. 119 КК України передбачено максимальне покарання до 5 років позбавлення волі, тому відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України даний злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Згідно п.3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років.
З дня вчинення даного злочину минуло 6 років 4 місяці і 4 дні, перебіг давності не переривався, оскільки ОСОБА_11 нового злочину не вчинив, від досудового слідства і суду не ухилявся (по першій інстанції проведено загалом 53 засідання, в усі з`являвся підсудний, потерпіла ОСОБА_49 відвідала 12 засідань, потерпілий ОСОБА_9 був у 21 судовому засіданні, з участю представника потерпілих проведено 31 засідання, явка прокурора 100%).
Перевіряючи умови і підстави закриття провадження у справі та звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_11 , суд вважає, що клопотання сторони захисту підлягає до задоволення. У даному випадку закриття справи є обов`язком, а не правом суду, оскільки строки давності минули.
Щодо заяви потерпілих про перекваліфікацію дій ОСОБА_11 з ч.1 ст. 119 КК України (злочин середньої тяжкості) на тяжку ч.2 ст. 121 КК України (тяжкий злочину) суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки це неможливо згідно процесуальних правил і суперечить кримінальному закону.

Вивчаючи справу, суд звернув увагу, що потерпілі за весь час розгляду справи вважали, що дії ОСОБА_11 містять і склад злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, і ч.1 ст. 115 КК України, просили скасувати вирок за ст. 124 КК України, оскільки заявляли, що підтримують першопочаткове обвинувачення за ст.119 КК України.

Оскільки суд розуміє трагічність ситуації, тому вважає за необхідне роз`яснити потерпілим різницю між усіма вищеназваними складами злочинів.

Також суд зупиниться більш детально на версії сторони захисту щодо викрутки, яка в певний момент при попередніх складах суду стала підставою для перекваліфікації дій обвинуваченого на ст. 124 КК України зі сторони обвинувачення, яке в подальшому повернулось до першопочаткового обвинувачення за ч.1 ст. 119 КК України.

Суд вважає, що не повинно залишитись жодних непорозумінь у цій справі.

Для того, щоб особу визнати винною у вчинені злочину, має існувати сукупність певних елементів, які називаються складом злочину. В разі відсутності хоч одного з них відповідальності за злочин бути не може.

Склад злочину утворює: 1) об`єкт (суспільні відносини, предмет злочину, те, на що посягають); 2) об`єктивна сторона (суспільно небезпечне діяння, наслідки і зв`язок між ними, те, що особа вчиняє, описано в статті Кримінального кодексу), 3) суб`єктивна сторона (психічне ставлення особи до вчиненого, вина: умисел чи необережність, мотив і мета), 4) суб`єкт (фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого може наставати кримінальна відповідальність загальний суб`єкт, іноді буває спеціальний суб`єкт, що в даному випадку не має значення).

Саме за цими критеріями і розрізняються злочини, кожен з яких містить інший склад.

Ч.1 ст. 115 КК України передбачає відповідальність за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Ч. 1 ст. 119 КК України - за вбивство, вчинене через необережність.

Ч.2 ст. 121 КК України за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Ч.1 ст. 124 КК України за умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони або у разі перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця.

У всіх цих злочинах один об`єкт: життя людини; об`єктивна сторона: діяння у вигляді посягання на життя (чи здоров`я) людини, наслідок у виді смерті, причинний зв`язок між діяннями та наслідком, для об`єктивної сторони ст. 124 КК України характерна ще певна обстановка; суб`єкт також один загальний. Склади злочинів відрізняються суб`єктивною стороною тобто формою вини, мотивом, метою. При ч.1 ст. 115 КК України і ч.2 ст. 121 КК України існувати може лише прямий умисел, це коли усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільні небезпечні наслідки і бажає їх настання. Тобто, за ч.1 ст. 115 КК України особа хоче саме вбити, позбавити життя людини за щось, є мотив і мета, які спонукають особу до страшного злочину і чого вона прагне (наприклад, принижений потерпілий підриває гранатою кривдника, чи ревнивець стріляє у суперника, чи замовне вбивство, щоб прибрати людину, яка заважає,чи заради наживи). Аналогічно при ч.2 ст. 121 КК України особа хоче і бажає нанести тяжкі тілесні ушкодження (наприклад, ображена дружина виливає в обличчя коханці чоловіка кислоту, або спадкоємець знаючи про хворобу певного органу наносить туди удари, щоб позбавити спадкодавця життя).

Ч.1 ст. 119 КК України відрізняються саме суб`єктивною стороною тут має місце непрямий умисел, коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і хоч не бажає, але свідомо припускає їх настання. Буває у двох формах необережності: коли особа передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), а також коли особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була і могла їх передбачити (злочинна недбалість, як у даному випадку). Суб`єктивна сторона ст. 124 КК України означає, що злочин вчинено умисно, але з метою захисту суспільних інтересів від протиправних посягань, явно неспівмірний з небезпечністю вчиненого посягання або явно не відповідає обстановці захисту, що склалась.

Суд критично оцінив версію захисту про напад потерпілого на підсудного з викруткою в руках, оскільки вона не лише не підтвердилась матеріалами справи, а й суперечить їй. Так під час допиту свідків в залі суду жоден з них, в тому числі родичі підсудного, не згадали про викрутку. Викрутку на місці події вночі не знайшли ні міліція, ні експерт, який оглядав території з професійного інтересу оглядаючи чи були виступи, де міг травмуватись потерпілий, на нічних фото з місця події викрутки також нема, хоч територія зі сторони правої руки трупа добре проглядається і зафіксована в матеріалах справи. Викрутку знайшли на другий день під стріхою приміщення гаражу, рукоять її не містила взагалі жодних відбитків, отже вона була протерта. В судовому засіданні через 6 років після події підсудний запевняв, що не зрозумів спочатку, що то в руках блиснуло і сприйняв за реальну небезпеку. Але ці слова спростовуються даними, зафіксованими в протоколі відтворення обставин і обстановки події, який проводили через короткий проміжок - через день. І тоді ОСОБА_11 заявляв не лише, що побачив викрутку, а ще і зрозумів, що вона така ж, як і та, якою відкривають гараж. Враховуючи, що це була глупа ніч, подвір`я не освітлювалось, суд розуміє, що роздивитись в такій обстановці викрутку і впізнати її було малоймовірно. Крім того, потерпілий знаходився в стані тяжкого алкогольного отруєння, у чужому дворі, в темноті, можливість знайти викрутку під стріхою, чи біля гаража, чи на підвіконні малоймовірна. Підсудний пояснив, що можливо викрутка зникла з місця події і опинилась під стріхою приміщення гаража з протертим рукоятям, бо його батько поклав її на місце. Батько, який на час розгляду справи в суд помер і не може бути допитаний, при цьому будучі попередженим про кримінальну відповідальність і допитаним 10.10.2011 як свідок слідчим, батько про викрутку нічого не показав (а.с. 53 т.1). Крім того, після першого удару, яким ОСОБА_11 вибив з рук нападника викрутку, він продовжував наносити потерпілому тілесні ушкодження, в тому числі один удар як той перебував в сидячому положенні, хоч уже навіть за версією захисту не було небезпеки. Тому суд вважає, що версія про оборону від нападника - спростована під час розгляду справи в суді, також ОСОБА_11 після визнав себе винним за ч.1 ст. 119 КК України.

Якщо смерть потерпілого була наслідком тяжкого тілесного ушкодження, заподіяного з необережності, відповідальність за ч.2 ст. 121 КК України наставати не може (Кримінальний кодекс України: науково практичний коментар/ ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 та ін. За заг. ред. В.В. Сташиса, ОСОБА_53 .-К: Концерн «Видавничий Дім «Ін Юре», 2004,- а.с. 381).

Якщо умислом винного не охоплювалось заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, а щодо смерті потерпілого в його діях є необережна вина, вчинене належить кваліфікувати як вбивство через необережність (Кримінальний кодекс України: науково практичний коментар/ ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 та ін. За заг. ред. В.В. Сташиса, ОСОБА_53 .-К: Концерн «Видавничий Дім «Ін Юре», 2004,- а.с. 369).

Враховуючи усе вищевикладене, а також вину ОСОБА_11 необережність у формі злочинної недбалості, в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, і підтверджено наявність складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України.

Крім того, згідно ст. 275 КПК України 1960 року, розгляд справи проводиться тільки відносно підсудних і тільки в межах пред`явленого їм обвинувачення. В разі необхідності доповнити чи змінити пред`явлене обвинувачення, суд додержується правил, встановлених в статтях 276-278 цього Кодексу, що означає, що під час судового розгляду право змінити обвинувачення має лише прокурор, а суд тільки направити справу на додаткове розслідування. Враховуючи, що від події минуло більше шести років, речові докази знищено (згідно Акту від 02.04.2011, в зв`язку з набранням вироком законної сили (а.с. 230 т.3), фактичні обставини справи встановлені достовірно, підстав для перекваліфікації злочину немає, тому задля забезпечення права на справедливий суд, дотримання розумності строків не вбачає жодних підстав ля направлення справи на додаткове розслідування.

Отже, клопотання потерпілих та їх представника задоволенню не підлягає.

У кримінальній справі потерпілими ОСОБА_54 , ОСОБА_49 , ОСОБА_9 заявлені цивільні позови про відшкодування моральної шкоди у сумі в 100 000 грн. кожному (а.с.37-39 т.2). На час розгляду справи ОСОБА_54 померла (а.с.168 т.3).

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття провадження з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається.

Вимоги позивача про відшкодування шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що згідно ст. 328 КПК України суд має право задовольнити цивільний позов повністю або частково лише в разі постановлення обвинувального вироку, у випадку закриття кримінальної справи суд залишає цивільні позови без розгляду, роз`яснюючи потерпілим, що після набрання ухвалою суду законної сили, вони будуть вправі звернутись до суду на загальних підставах в порядку цивільного провадження.

Враховуючи усе вищевикладене, суд прийшов до висновку, що дана кримінальна справа підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків давності зі звільненням ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. 11-1, 248, 275-278, 282, 317, 328, 347 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_11 за ч.1 ст. 119 КК України закрити у зв`язку із закінченням строків давності, а звільнивши ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід ОСОБА_11 у вигляді підписки - скасувати.

Цивільні позови ОСОБА_55 , ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілим, що після набрання законної сили даною ухвалою вони вправі звернутись до суду із цивільними позовами про відшкодування завданих збитків у загальному порядку.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Рівненської області протягом 7 діб через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя :