г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3727/17
Номер провадження 1-кп/213/114/18
В И Р О К
Іменем України
27 лютого 2018 року, Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження №0002212 від 07.12.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Атбасар (Казахстан), громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, інваліда другої групи, раніше судимого:

1) 09.06.2010 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.307 ч.2 КК України до 6 років позбавлення волі (звільнений 06.01.2014 року з Жовтоводської ВК №26 на підставі ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30.12.2013 року умовно-достроково на не відбутий термін 1 рік 8 місяців 27 днів);

2) 04.08.2015 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 УК України частково приєднано покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 09.06.2010 року, до відбуття 1 рік 2 місяця позбавлення волі (звільнений 24.05.2017 року з Дніпропетровської ВК №89 по відбуттю строку покарання), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження -

сторони обвинувачення:
прокурора

Криворізької місцевої прокуратури № 3 - ОСОБА_4 ,

сторони захисту:
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 07 грудня 2017 року приблизно о 11:00 год., діючи повторно, з корисливих мотивів щодо незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливу мету збагатитись, знаходячись на залізничному шляху 44 залізничної станції «Кар`єрна УЖДГ ГД» (інв. № 20000204) в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно намагався викрасти фрагменти верхньої будови колії, а саме: клеми ПК у кількості 28 одиниць, загальною вагою 18 кг.; костилів клемних М22 у кількості 28 одиниці, загальною вагою 9,24 кг.; гайок М22 у кількості 28 одиниць, загальною вагою 3,64 кг.; шайб двохвиткових ф25 у кількості 28 одиниць, загальною вагою 3,36 кг.; підкладки Д-65 у кількості 1 одиниця, вагою 8 кг, загальною вартістю 267,38 гривень, що належали ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», які він помістив в поліетиленовий пакет, проте не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був викритий неподалік від місця події працівниками поліції. Своїми умисними діями, ОСОБА_3 , намагався спричинити матеріальний збиток ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на загальну суму 267,38 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтвердив всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, вину визнав у повному обсязі, просив кримінальне провадження слухати в скороченому порядку, без виклику свідків та дослідження доказів. Пояснив, що він вчинив злочин, у зв`язку з тим, що бажав їсти, але не мав на це грошей, а викрадений метал бажав здати на прийом металобрухту та отримати за це гроші. Проте цього він не встиг зробити, оскільки був зупинений охоронцями. Він розумів, що його дії були злочинні. На цей час він має 2 групу інвалідності. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо його не карати, протиправність своєї поведінки він усвідомив повністю і обіцяє більше такого не робити.

Представник потерпілого ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив /а.с.53/.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнається судом винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України за ознаками закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою всіх учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом достовірно з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, особу винного, який є не одруженим, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра не перебував і не перебуває (т.2 а.с.71), перебуває на обліку у лікаря-нарколога з квітня 2010 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (т.2 а.с.72), раніше судимий (а.с.73-74), на момент вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та постановлення цього вироку судимості були і є не знятими та не погашеними. При цьому, суд враховує, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, викрадене майно повертається потерпілому.

Окрім того, суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену відповідно до вимог ст.314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого, відповідно до якої ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як високий, та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється, як низький. На думку органу пробації, виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк не можливо та становить високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно вимог ст. 66 КК України - щире каяття.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не знайдено.

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_3 , обставину, яка пом`якшує покарання, суд вважає, що покарання йому повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі. Підстав для застосування статті 69 КК України судом не знайдено.

При цьому, суд, із врахуванням тяжкості злочину, особи винного ОСОБА_3 та пом`якшуючої обставини справи, на підставі ст.75 КК України, приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання з випробуванням із визначенням іспитового строку. Разом з цим, в силу вимог п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України, на обвинуваченого слід покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та додатково покласти обов`язок, в силу вимог п.2, ч.2 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити за правилами частини 9 статті 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:
- 28 штук болтів в зборі з гайкою та гравером, 28 штук залізничних клем та 1 підкладку, які належать ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та зберігаються в кімнаті речових доказів при Криворізькому ВП (постанова про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 08.12.2017 року на а.с.11,12) повернути ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
Матеріали кримінального провадження №0002212 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/3727/17, пр. №1-кп/213/114/18.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1 .