Справа № 136/1500/17
провадження №1-кп/136/160/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2017 року м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 03 травня 2017 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта загальна середня, не одруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого останні рази 05.09.2013 Липовецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 3 років позбавлення волі; 03.02.2015 на підставі ухвали Вінницького міського суду від 26.01.2015 умовно-достроково звільнений на невідбутий строк 4 місяця 7 днів позбавлення волі, 18.01.2017 Липовецьким районним судом за ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., який сплачено 15.02.2017, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
03.04.2017 біля 11:00 год. ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_5 зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_6 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , у пошуках останньої. З цією метою вони відкрили вхідні двері веранди у будинку, розташованого за вищевказаною адресою, та зайшли у середину приміщення, так як раніше неодноразово вчиняли такі дії. У подальшому, пересвідчившись у тому, що ОСОБА_6 через алкогольне сп`яніння перебуває у стані, що виключає можливість усвідомлення значення того, що відбувається, ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклого умислу на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи, що за його діями спостерігає ОСОБА_5 , незважаючи на зауваження останнього, повторно, відкрито, із приміщення кухні здійснив крадіжку алюмінієвої миски, вартістю 207, 15 гривень та поспіхом покинув будинок і з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за кваліфікуючою ознакою вчинений повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому щиро розкаявся.
Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Ураховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за кваліфікуючою ознакою вчинений повторно.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, а саме: ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий; за місцем проживання характеризується задовільно; не працюючий; на обліку в лікаря психіатра та в наркологічному кабінеті не перебуває.
Судом також враховано досудову доповідь органу пробації, за висновками якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 високий, а тому його покарання пов`язують із ізоляцією його від суспільства.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, інших обставин, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння.
З урахуванням даних про обставини вчинення злочину та особу винного, суд вважає, що обвинувачений представляє підвищену суспільну небезпеку для суспільства, а тому його виправлення та перевиховання можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.
Судом встановлено, що в ході досудового розслідування щодо обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді особистої поруки підстав для зміни та скасування якого не встановлено.

Керуючись ст.65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речовий доказ, що перебуває на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області, - повернути власнику.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави витрати на залучення експерта у сумі 297 (двісті дев`яносто сім) гривень 00 коп.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді особистої поруки залишити без змін.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_7