Справа №: 398/2277/17
провадження №: 1-кп/398/463/17
ВИРОК
Іменем України
"29" вересня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
із секретарем судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в селищі Димитрове міста Олександрія, Кіровоградської області, українець, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, військовозобов`язаний, який не працює, не одружений, на утриманні дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 186 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3
потерпілого- ОСОБА_5
ОСОБА_3 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинене за таких обставин:
15 травня 2017 близько 23 год. 20 хв. ОСОБА_3 з метою заволодіння чужим майном підійшов до ОСОБА_5 , який розпивав спиртні напої на сходах від запасного виходу з палацу культури "Світлопільський» за адресою: Кіровоградська область місто Олександрія проспект Соборний 89. Реалізуючи злочинний умисел, діючи умисно , з метою попередження можливого подальшого опору потерпілого, присвітивши йому ліхтарем в обличчя, наказав викласти на підлогу наявні речі, що знаходились в його кишенях. В цей час ОСОБА_5 , розуміючи дійсність намірів ОСОБА_3 , які виражались в психологічному тиску, дістав з кишені штанів наявні в нього грошові кошти в сумі 250 грн.та поклав їх на сходи будівлі палацу культури "Світлопільський". Відкрито заволодівши грошовими коштами обвинувачений з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 250 грн. 00 коп., викраденим розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
20 червня 2017 р. між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про примирення .
Згідно угоди сторони примирилися. Підозрюваний ОСОБА_3 в ході досудового слідства відшкодував потерпіломуОСОБА_5 нанесені матеріальні збитки та моральну шкоду, а також сплатив компенсацію за спричинені своїми діями незручності. Потерпілий ОСОБА_5 від висунення вимог та претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження відмовився.
Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме, за ч.1 ст.186 КК України - штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 850 гривень.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 просять затвердити угоду про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим чи підозрюваним.
Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України , який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, ОСОБА_3 примирився з потерпілим та повністю відшкодував завдану шкоду.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Прокурор не заперечує проти затвердження даної угоди.
Виходячи з викладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, скарг на обвинуваченого по місцю проживання не надходило ,пом`якшуючі покарання обставини, такі як щире каяття у скоєному та сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 , призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, статтями 374, 474 , 475 КПК, суд,-

ОСОБА_3 визнати винним та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: