УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 029 12, у якому

гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Москва Російської Федерації, громадянка Російської Федерації, росіянка, з середньою освітою, яка у зареєстрованому шлюбі не перебуває, офіційно не працевлаштована, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів судима в Російській Федерації , відбувала покарання у виді позбавлення волі з 2003 по 2006 роки, в Україні не судима;

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 11.03.2017 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 121 КК України, вказане кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_6 11.03.2017, перебуваючи у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 у стані алкогольного сп`яніння, вступила у словесний конфлікт з невстановленою особою чоловічої статі. Під час конфлікту у підозрюваної виник злочинний умисел на заподіяння іншій особі тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи задумане, ОСОБА_6 умисно нанесла потерпілому ножем один удар у праву гомілку спереду, чим спричинила останньому тяжкі тілесні ушкодження Наслідком цього стала велика крововтрата, яка спричинила смерть потерпілого.

Рішенням слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2017 відносно підозрюваної застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого рішенням слідчого судді продовжений до 29.10.2017.

Постановою першого заступника прокурора м. Києва від 27.10.2017 строк досудового розслідування продовжений до шести місяців до 10.12.2017.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні постановами слідчого неодноразово зупинялось у зв`язку з необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.

Водночас, на переконання слідчого, не зменшилися раніше встановлені ризики можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення.

З огляду на неможливість завершення розслідування, з метою проведення слідчих та процесуальних дій слідчий просив продовжити строк тримання підозрюваної під вартою у межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вважав наявними підстави для його задоволення.

Підозрювана та її захисник не заперечували проти задоволення клопотання, покладаючись на рішення суду, однак вважала відсутнім ризик незаконного впливу на свідків.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР ратифікована Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Наведене гарантія закріплена також у ст. 29 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав та свобод особи визначені кримінальним процесуальним законодавством, зокрема, статтею ст. 199 КПК, яка покладає на слідчого суддю обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Враховуючи, що з моменту ратифікації Конвенції Держава Україна та її органи влади взяли на себе зобов`язання визнати юрисдикцію Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ), керуватись його рішеннями та при вирішенні будь-якого питання діяти через призму визнання людини та її прав та свобод найвищою цінністю, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
Крім того, у вказаному вище рішенні ЄСПЛ зауважив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що необхідні для обґрунтування обвинувального вироку.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Водночас, ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово наголошував, що обґрунтованість підозри не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу та продовження його строку.
Так, у рішеннях «Тірон проти Румунії», «Смірнов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що прецедентне право Конвенції сформувало чотири основні причини продовження строку триманні під вартою: ризик, що підозрюваний не прибуде до суду; ризик, що після звільнення особа вчинить дії, спрямовані на переховування від правосуддя; вчинить інше кримінальне право рушення та буде причиною суспільного безладу.
Викладене покладає на слідчого суддю обов`язок під час розгляду клопотання про продовження строку тримання особи під вартою встановити наявність наведених ЄСПЛ ризиків не процесуальної поведінки підозрюваного.
Згідно з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.09.2017 ризиком неналежної процесуальної поведінки підозрюваної визнана можливість переховування останньої від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної, слідчий суддя відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого злочину.

Крім того, відповідно до рішення «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, її моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що про реальне існування вказаного вище ризику свідчить те, що ОСОБА_6 є громадянкою іншої держави, що суттєво полегшує йому можливість покинути територію України.

Також, ОСОБА_6 не має постійного місця проживання на території м. Києва та України в цілому, постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, тобто тих стримуючих факторів, які б сприяли мінімізації вказаного ризику.

Крім того, обставини вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із застосуванням насильства, яке потягло смерть потерпілого, невжиття підозрюваною заходів для недопущення настання вказаного наслідку, свідчить про антисоціальну спрямованість підозрюваної, що надає підстави для критичної оцінки моральних якостей підозрюваної та підтверджує ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.

Співставлення можливих негативних для підозрюваної наслідків переховування у вигляді її ув`язнення к невизначеному майбутньому, тобто після її затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Також, враховуючи, що ОСОБА_6 не має офіційного та стабільного джерела доходів не виключено, що підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення .

Таким чином, слідчий суддя вважає, що продовжують існувати заявлені стороною обвинувачення ризики не процесуальної поведінки підозрюваної.

Однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Як випливає з клопотання та доводів прокурора, не завершені своєчасно призначені у кримінальному провадженні експертизи, необхідно ознайомити сторону захисту з матеріалами досудового розслідування, скласти обвинувальний акт.

Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_6 злочину, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи прокурора про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Частиною 3 статті 197 КПК передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування.
Приймаючи до уваги, що постановою першого заступника прокурора м. Києва від 27.10.2017 строк досудового розслідування продовжений до шести місяців до 10.12.2017, саме в цих часових межах можливе продовження строку тримання підозрюваного під вартою.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК слідчий суддя має право при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 196, 197 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваної ОСОБА_6 під вартою по 10 грудня 2017 року включно.

На ухвалу слідчого судді до Апеляційного суду м. Києва прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1