Справа № 357/1914/18
1-кп/357/698/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.04.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 5 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0006711 від 29.12.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, освіта загальна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер фізичної особи платника податку НОМЕР_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Так, 29 грудня 2017 року близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_4 , проходячи по вул. Садовій дачного кооперативу «Комунальник» в м. Біла Церква, Київської області діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, через незамкнену хвіртку зайшов на територію дачної ділянки АДРЕСА_2 вищезазначеного кооперативу, що належить потерпілій ОСОБА_5 .
Перебуваючи на території дачної ділянки, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, через незамкнені двері, проник до гаражного приміщення, де побачив металобрухт загальною вагою 611 кг, вартістю 3769 грн. 87 коп.
Маючи намір на таємне викрадення вказаного майна, належного потерпілій ОСОБА_5 з метою подальшої його реалізації, ОСОБА_4 на деякий час залишив територію домоволодіння. В подальшому за номером телефону, який знайшов за оголошенням, домовився про продаж металобрухту з особами, які здійснюють прийом металу, а саме з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , викликавши їх до місця знаходження майна.
Цього ж дня, близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_4 , видаючи себе за власника домогосподарства, разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 приїхав до території домоволодіння АДРЕСА_2 та провів останніх до гаражного приміщення, де вказав на металобрухт.
В свою чергу ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , не усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_4 , почали збирати металобрухт та завантажувати до автомобіля з метою його подальшого вивезення. Однак їхні дії були помічені власниками сусідніх будинків, які вказали на протиправність дій ОСОБА_4 .
Усвідомлюючи, що його злочинні наміри викрито, в той час як ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишались на місці, ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності, намагався залишити місце вчинення злочину, однак був затриманий ОСОБА_8 , внаслідок чого він з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у приміщення, однак ним з причин, що не залежали від його волі, не вчинено усіх дій, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 , ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, запевнив суд, що щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки та просить суворо не карати.
З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 , ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у приміщення.

Призначаючи вид та розмір покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є тяжким злочином, наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді матеріальної шкоди, яка відшкоджована в ході досудового розслідування; особу обвинуваченого, який раніше не судимий. За місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, на утриманні дітей не має, стверджує, що працює без офіційного оформлення трудових відносин, у лікаря нарколога та лікаря психіатра на обліку не перебуває.
З огляду на вищевказані обставини, поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчинення злочину, який на час розгляду справи повністю визнав свою вину, негативне та критичне ставлення до своїх протиправних дій, суд визнає обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та визнання ним своєї вини.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових злочинів йому необхідно і достатньо призначити покарання в межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Однак, враховуючи тяжкість злочину, особу ОСОБА_4 та інші вищевказані обставини, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити домашній арешт.
Речові докази по справі: металеві вироби, які були викрадені з гаражного приміщення належного потерпілій ОСОБА_5 залишити потерпілій по приналежності .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в розміні 286 грн.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України , а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити домашній арешт.
Речові докази по справі: металеві вироби, які були викрадені з гаражного приміщення належного потерпілій ОСОБА_5 залишити потерпілій по приналежності .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в розміні 286 грн.
Цивільний позову по справі не заявлено.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Суддя: ОСОБА_1 ,