МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2018 р. Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000507 від 02.10.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ташкент республіки Узбекистан, узбека, громадянина України, освіта повна середня, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 02 жовтня 2017 року близько 07 години 00 хвилин на сільськогосподарському полі, розташованому поблизу с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення легких тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в обличчя, в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді парабульбарної гематоми лівого ока, які згідно висновку судово-медичного експерта № 182 від 03 жовтня 2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення не оспорював, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 02 жовтня 2017 року близько 07 години 00 хвилин, перебуваючи на сільськогосподарському полі, розташованому поблизу с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 , вдарив його один раз кулаком правої руки в обличчя. Просив суд призначити йому покарання у виді штрафу, оскільки він має постійні підробітки та має змогу його сплатити.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду письмову заяву, в якій прохає кримінальне провадження розглянути без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов по справі заявляти не бажає, в призначенні покарання покладається на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого, оголошенням даних, які характеризують його особу та дійшов до переконання, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким надано належну оцінку.

При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Конституцією України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам (ч. 1 ст. 1).

Завданням кримінального провадження зокрема є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості та особу обвинуваченого, який визнав себе винним, щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується задовільно, офіційно не працює, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, інвалідом не являється, раніше не судимий. Обставинами, які пом`якшують покарання і часткового зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи міркування прокурора, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення підсудного до скоєного, його майновий стан, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, його мети, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_4 , покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (680 гривень).

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.
Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1