Справа № 522/1037/18
Провадження № 1-«кс»/522/1006/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3, про тимчасовий доступ до речей і документів, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно клопотання Приморським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0004809 від 12.08.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_1 № 184 від 24.02.2011 ОСОБА_3 було видано службовий ордер на службову ізольовану квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 з метою отримання права власності на зазначену квартиру, 16.05.2013 звернувся з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 у якій просив визнати право власності на квартиру, справа № 522/12064/13-ц. Заочним рішенням ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.07.2013 р. за ОСОБА_3 було визнано право власності на зазначену квартиру.

28.10.2013 р. прокуратурою подано заяву про перегляд вищезазначеного судового рішення.

29.01.2014 р. ухвалою Приморського районного суду м. Одеси зазначену заяву було задоволено, а рішення суду скасовано. Згодом, 10.06.2014 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси позов залишено без розгляду.

На початку квітня 2013 р., ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_5 та запропонував останньому купити в розстрочку кв. АДРЕСА_2 , яку отримав за ордером від ІНФОРМАЦІЯ_3 його племінник ОСОБА_3 , який працює в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В подальшому ОСОБА_6 повіз ОСОБА_5 , до вищевказаної квартири для огляду, після чого, останній погодився її придбати. На підставі усного договору ОСОБА_6 завірив, що в даний час він повинен оформити квартиру у приватну власність, але на оформлення даних документів необхідно час і передав ОСОБА_5 ключі від даної квартири. Тобто ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_3 увійшли в злочинну змову з метою заволодіння обманним шляхом чужим майном та грошима.

Після чого, ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 , оригінал ордера на службове приміщення №1983 серія ПР виданого на ім`я ОСОБА_3 , в свою чергу ОСОБА_5 , передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 10 000 доларів США.
Надалі ОСОБА_6 отримував грошові кошти, належні ОСОБА_5 під різними приводами, про що писав відповідні розписки. Остання оплата була проведена в червні 2013 р., про що ОСОБА_6 написав у розписці, що оплата зроблена в повному обсязі, тобто всього, ОСОБА_5 , передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 30 000 доларів США.
В лютому 2016 р., ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що необхідно передати йому ще 4000 доларів США для оформлення квартири, а також, що кошти необхідно передати його юристу ОСОБА_7 , яка зареєструє квартиру. 09.02.2016, ОСОБА_5 , зустрівся з ОСОБА_7 та передав їй грошові кошти в сумі 4000 доларів США.
В цей же час ОСОБА_5 та його дружина вирішили оформити дану квартиру на ОСОБА_8 16.02.2016 р. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 , прибули до державного нотаріуса ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 . У даній нотаріальній конторі знаходилися ОСОБА_3 продавець квартири, ОСОБА_7 , яка готувала всі документи. Далі нотаріус підготував договір купівлі продажу квартири, АДРЕСА_2 , який підписали продавець ОСОБА_3 і покупець ОСОБА_8 .
Враховуючи вищевикладене ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_3 , ОСОБА_7 шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами належними ОСОБА_5 у розмірі 34 000 доларів США.
В рамках кримінального провадження слідчим було призначено судово-почеркознавчу експертизу.
Беручи до уваги вищевикладене з метою встановлення істини у кримінальному провадженні та проведення судово-почеркознавчої експертизи, виникла необхідність отримати тимчасовий доступ з можливістю вилучення оригіналу цивільної справи № 522/12064/13-ц, копії дисків з звукозаписом проведених судових засідань, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

23.01.2018 р. до суду надійшло клопотання слідчого в якому зазначено, що клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів він підтримує, та просить провести розгляд за його відсутності.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності слідчого.
У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.
Розглянувши клопотання, вивчивши надані до нього матеріали, вважаю необхідним в задоволенні клопотання відмовити, з наступних підстав.

Згідно ст. 160 КПК України, в клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів крім іншого, зазначаються, речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати, значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі, або документи: 1) перебувають, або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі, або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Однак, клопотання слідчого зазначеній вимозі закону не відповідає.

Так, до клопотання слідчого не надано жодного документу який підтверджував би місцезнаходження, та на якій стадії перебуває цивільна справа № 522/12064/13-ц, в зв`язку з чим без відповідних відомостей надання ухвали про тимчасовий доступ унеможливить в подальшому її виконання.

Крім того, в своєму клопотанні, слідчий не обґрунтовує, що іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою речей і документів, які він вважає необхідним вилучити, неможливо.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що клопотання є не обґрунтованим, не повним та не відповідає вимогам ст. 160 КПК України, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.159, 160, 162, 163, 164 КПК України,

УХВАЛИВ :
В задоволені клопотання старшого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у ІНФОРМАЦІЯ_6 , розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , у кримінальному провадженні за №0004809 від 12.08.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: