Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/813/17 Головуючий у суді І-ої інстанції ОСОБА_1
Доповідач у суді ІІ-ої інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.12.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, матеріали клопотання засудженої ОСОБА_7 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 жовтня 2017 року, якою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Новий Буг Миколаївської області, громадянки України, з повною середньою освітою, не заміжньої, має дитину 2014 р.н., зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.05.2017 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі,
відмовлено в задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,
В С Т А Н О В И Л А:

Засуджена ОСОБА_7 звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про застосування до неї положень Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки має малолітню дитину.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 жовтня 2017 року відмовлено в задоволенні вищезазначеного клопотання.
Своє рішення районний суд мотивував тим, що ОСОБА_7 вчинила умисний тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, а тому не відноситься до інших осіб, перелічених у ст.1 та у ст.ст. 2-8, до яких можуть бути застосовані положення Закону України «Про амністію у 2016 році» щодо звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк або скорочення наполовину невідбутої частини покарання.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2016 році».
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що вона має малолітню дитину та не позбавлена батьківських прав.
Крім того, просить взяти до уваги той факт, що вона раніше не судима.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційних скарги, колегія суддів вважає, що її необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до вимог п. в) ч.1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» необхідно звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а саме:
- не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.05.2017 року ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 20.04.2017 року по 23.05.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_7 відбуває призначене їй судом покарання за вчинення умисного злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Отже, до ОСОБА_7 не можливо застосувати вимоги п. в) ч.1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки остання засуджена за вчинення умисного злочину, який відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином.
Крім того, до ОСОБА_7 також не можливо застосувати вимоги ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки вона на момент набрання законної сили Законом України «Про амністію у 2016 році» (07.09.2017 рік) відбула 05 місяців 20 днів строку покарання, призначеного їй вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.05.2017 року у виді позбавлення волі строком на 4 роки за вчинення тяжкого злочину, тобто відбула менше половини призначеного їй строку основного покарання.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 жовтня 2017 року необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, КПК України, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 жовтня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4