Справа № 192/1184/17
Провадження № 1-кп/192/47/18
Ухвала
"08" лютого 2018 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, клопотання ОСОБА_3 , який народився 1991 року, в січні місяці 28 числа, в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровського району, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про скасування ухвали про накладення грошового стягнення,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
свідка ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2018 року було накладено грошове стягнення на ОСОБА_3 в розмірі 1762 грн. 00 коп. за неявку до суду.
07 лютого 2018 року ОСОБА_3 подав клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення з тих підстав, що він не з`явився до суду з поважної причини, оскільки не був повідомлений про день та час розгляду справи, та знаходився на амбулаторному лікуванні в період з 18 січня 2018 року по 23 січня 2018 року, що підтверджується довідкою (Т. 2 а.с. 31).
В судовому засіданні свідок просив задовольнити його клопотання та скасувати ухвалу про накладення грошового стягнення.
Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Частиною 1 ст. 144 КПК України передбачено, що грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків.
Згідно ч. 3 ст. 147 КПК України суд скасовує ухвалу про накладення на особу грошового стягнення за результатами його розгляду в судовому засіданні, якщо буде встановлено, що стягнення накладено безпідставно, а в іншому випадку - відмовляє у задоволенні клопотання.
Як вбачається з журналу судового засідання від 19 січня 2018 року (Т. 2 а.с. 16-17), свідок ОСОБА_3 в судове засідання 19 січня 2018 року не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений завчасно під розпис 04 січня 2018 року (Т. 1 а.с. 245).
На підтвердження поважності причини неявки в судове засідання свідок надав суду довідку від 23 січня 2018 року, видану Солонянською амбулаторією загальної практики сімейної медицини, з якої вбачається, що ОСОБА_3 , 1991 року народження, з 18 січня 2018 року по 23 січня 2018 року був хворий, діагноз ОРЗ (Т. 2 а.с. 31).
Разом з тим з даної довідки жодним чином не вбачається даних, що ОСОБА_3 був непрацездатним і за станом здоров`я не міг приймати участь в судовому розгляді 19 січня 2018 року. Крім того, дана довідка підписана не відомою особою, оскільки прізвище та ініціали посадової особи, яка склала дану довідку не зазначені. Також суд зазначає, що форма наданої довідки відсутня серед форм медичної облікової документації, що використовується в стаціонарах і поліклініках (амбулаторіях), затверджених наказом МОЗ № 369 від 29 грудня 2000 року.

Таким чином суд вважає, що підстави для скасування ухвали про накладення грошового стягнення відсутні і тому в задоволенні клопотання свідка слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 147 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування ухвали про накладення грошового стягнення відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: суддя ОСОБА_1