1-кп/357/1430/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.12.2017року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні зали суду №1 угоду про визнання винуватості від 31.10.2017 року між обвинуваченим і прокурором у кримінальному провадженні № 0006230 від 20.12.2016 року по обвинуваченню за ст.ст. 309 ч.2, 263 ч.1 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, одруженого, не працюючого, освіта середня, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», за не встановлених досудових розслідуванням обставин придбав та незаконно зберігав за місцем проживання АДРЕСА_1 , для власного вживання без мети збуту порошкоподібні речовини білого кольору, які містять в своєму складі психотропну речовину амфетамін, які 06.11.2016 року під час санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, були вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 , містять в своєму складі психотропну речовину - амфетамін у великих розмірах, масою 5,2202 г., чим обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин у великих розмірах без мети збуту, тобто злочині, передбаченому ч. 2 ст. 309 КК України.

Крім цього ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що всупереч постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995 року «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів» затвердженої наказом МВС України № 662 від 21.08.1998 року та «Положення про дозвільну систему», затвердженої КМУ № 576 від 12.10.1992 року, придбав за не встановлених досудовим розслідуванням обставин та зберігав без передбаченого законом дозволу патрони в кількості 19 одиниць, які являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї - пістолетними патронами калібру 9x18, що споряджені оболонковими кулями, призначені для стрільби з вогнепальної нарізної зброї відповідного типу та калібру, 1 патрон являється боєприпасом до нарізної вогнепальної зброї - бойовим гвинтівочним патроном калібру 7.62x54, котрі придатні до стрільби, які 06.11.2016 року під час санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, були вилучені за місцем проживання ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 , чим обвинувачується у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

31.10.2017 року прокурор у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 з одного боку, та обвинувачений ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості на наступних умовах:

обвинувачений ОСОБА_5 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеження свого права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України, та відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу (зокрема, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь), а також будучи обізнаним про наслідки невиконання угоди, які полягають у праві прокурора при невиконанні угоди протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а у разі умисного невиконання ним угоди - бути притягнутим до кримінальної відповідальності за ст. 389- 1 КК України, взяв на себе зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 309 ч.2, 263 ч.1 КК України та

погодився на призначення йому за ч.2 ст. 309 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі, за ч.1 ст.263 КК України 4 роки позбавлення волі та остаточно визначити покарання згідно ст. 70 ч.1 КК України у виді 4 років позбавлення волі з застосуванням вимог ст.75 КК України , зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений визнав повністю вину у вчиненні злочинів та суду показав, що раніше вживав амфетамін, та на східцевій клітині біля своєї квартири, почтових ящиків, знайшов сумку, в якій був амфетамін та патрони, які вирішив забрати собі та зберігав до обшуку, який провели у нього працівники поліції. У вчиненому розкаюється, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі, просить угоду про визнання винуватості затвердити.

У судовому засіданні прокурор, розуміючи, що наслідком укладення та затвердження угоди для нього буде обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за відповідні кримінальні правопорушення, будучи обізнаним про своє право у випадку невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, просив угоду затвердити.

Вислухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст.ст. 309 ч.2, 263 ч.1 КК України.

Згідно ст.469 ч.4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Злочини, передбачені ст.ст. 309 ч.2, 263 ч.1 КК України, відповідно до ст.12 ч.3 КК України є злочинами середньої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні.

Таким чином, враховуючи, що умови угоди не суперечать закону, правова кваліфікація кримінальних правопорушень є правильною, фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим наявні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб чи держави, виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань можливе, суд вважає, що підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити з застосуванням ст.70 ч.1 КК України, що узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості та не суперечить вимогам закону, так як ОСОБА_5 щиро розкаюється у вчинених злочинах, що визнається судом обставиною, яка пом`якшує відповідальність обвинуваченого за вчинене, а тому виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства в умовах нагляду за його поведінкою, маються підстави для застосування вимог ст.75 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не застосовувався і підстав для його застосування не вбачається, заходи забезпечення кримінальних проваджень відсутні.

Судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 4272,96 грн. слід стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави, речові докази амфетамін та предмети, які упаковані в 4 пакети експертної служби з синіми пломбами №№ 7583003,7583005,7583006,7583007, три коробки з картону, опечатані за допомогою паперу з відбитком «КНДЕКЦ МВС України 40», патрони в поліетиленовому пакеті експертної служби № 2956386, які вилучені у ОСОБА_5 і зберігаються в кімнаті схову речових доказів Білоцерківського ВП слід знищити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374 ,469,474,475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.10.2017 року, укладену у кримінальному провадженні №0006230 від 20.12.2016 року по обвинуваченню за ст.ст. 309 ч.2, 263 ч.1 КК України ОСОБА_5 між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим з іншого боку.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309, ч.1 ст. 263 КК України, на підставі яких призначити йому узгоджене між сторонами покарання: за ч.2 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Згідно ст. 70ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточну міру покарання у виді 4 років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України на засудженого ОСОБА_5 покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази -амфетамін та предмети, які упаковані в 4 пакети експертної служби з синіми пломбами №№ 7583003,7583005,7583006,7583007, три коробки з картону, опечатані за допомогою паперу з відбитком «КНДЕКЦ МВС України 40», патрони в поліетиленовому пакеті експертної служби № 2956386, які вилучені у ОСОБА_5 і зберігаються в кімнаті схову речових доказів Білоцерківського ВПзнищити.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати в сумі 4272,96 грн. в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1