Провадження № 1-кп/161/835/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 15 листопада 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням
судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000902 від 22.09.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коршовець Луцького району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

-за ст.164 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 , згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.11.2006 року зобов`язаний щомісячно сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 350 (триста п`ятдесят) гривень до досягнення дітьми повноліття починаючи з 29.06.06 року. Крім того, згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 27.04.2016 року, обвинувачений ОСОБА_6 він зобов`язаний в користь ОСОБА_5 сплачувати аліменти на неповнолітню дитину сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі 800 (вісімсот) гривень, щомісячно, починаючи з 19 лютого 2016 року і до досягнення ОСОБА_9 повноліття.

Однак, обвинувачений ОСОБА_6 , будучи працездатним і неодноразово попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів свідомо, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.11.2006 року та рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.04.2016 року, коштів (аліментів) на утримання дочок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також сина ОСОБА_9 , оскільки на обліку у Луцькому центрі зайнятості, як шукаючий роботу, не перебував та на даний час не перебуває, доходи від тимчасових заробітків не декларував, про суму заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв та з доходів аліментів не сплачував, а з 17.10.2011 року по 13.12.2011 року офіційно працював на ТзОВ «Волиньзернопродукт», проте державного виконавця про суму заробітку не повідомляв та з доходів аліментів не сплачував, в результаті чого за період з 29.06.2006 року по 01.10.2017 року утворилась заборгованість в сумі 47273,32 грн., та за період з 19.02.2016 року по 01.10.2017 року утворилась заборгованість в сумі 15503,49 грн., а всього виникла заборгованість на загальну суму 62776,81 грн..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що, дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчинив зазначений злочин. Заборгованість по сплаті аліментів не відшкодував. У вчиненому ОСОБА_10 щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його винність у вчиненому повністю підтверджується зібраними по справі матеріалами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового розгляду, а саме:

- показами, даними в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_5 , яка підтвердила факт злісного ухилення від сплати аліментів обвинуваченим на утримання їх неповнолітніх дітей, в результаті чого виникла заборгованість. Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , потерпіла погодилася із запропонованим прокурором покаранням.

Відповідно до ст.349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші докази по кримінальному провадженню, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_10 , своїми умисними діями, спрямованими на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинив злочин, передбачений ст.164 ч.1 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_10 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання за яким характеризується із посередньої сторони, зобов`язався в найкоротші строки влаштуватись на роботу та погасити заборгованість по аліментах, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання йому слід призначити в межах санкції ст.164 ч.1 КК України у виді громадських робіт, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і буде відповідати вимогам ст.65 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: