Справа № 487/820/18
Провадження № 1-кс/487/434/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2018 року слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000610, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
16.02.2018 року старший слідчий СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000610, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: пакет з фасувальними пакетиками, електронні ваги, маршрутизатор TP-LINK, маршрутизатор alhua, відеореєстратор « Samsung», автомобіль Jeep з державним номером № НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , документи до нього на литовській мові та ключі від вказаного автомобіля, коробка від мобільного телефону Lenovo 5К note, одинадцять патронів калібру 12/70мм, шість патронів калібру 7х62мм, п`ять банківських карток, шість стартових пакетів, дев`яносто три купюри номіналом 100 гривень, рушницю «Форт 207», фасувальні пакетики, ключі від автомобіля «Mitsubishi», корпус від гранати та запал, пластичну речовину та її зразки окремо.

Підставою для внесення клопотання стало те, що вилучене майно могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та може містити відомості, які можуть бути використані як докази вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України; при поверненні цього майна власнику воно може бути знищено; санкція статті 307 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились. Слідчий групи слідчих - ОСОБА_3 надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

На підставі до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання розглянуто без участі слідчого, прокурора, власника майна та захисника.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

СВ Заводського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000610 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 3 ст. 307 КК України.

15.02.2018 року, відповідно до рішення слідчого судді, був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено: пакет з фасувальними пакетиками, електронні ваги, маршрутизатор TP-LINK, маршрутизатор alhua, відеореєстратор «Samsung»; автомобіль Jeep з державним номером № НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , документи до нього на литовській мові та ключі від вказаного автомобіля; коробка від мобільного телефону Lenovo 5К note; одинадцять патронів калібру 12/70мм, шість патронів калібру 7х62мм, п`ять банківських карток, шість стартових пакетів, дев`яносто три купюри номіналом 100 гривень, рушницю «Форт 207», фасувальні пакетики, ключі від автомобіля «Mitsubishi», корпус від гранати та запал, пластичну речовину та її зразки окремо.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд, у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим доведено достатність підстав вважати, що були вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307 та ч. 3 ст. 307 КК України, а вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене в ході обшуку майно має суттєве значення для кримінального провадження. Воно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, 16.02.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, санкцією яких передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення завдань кримінального провадження.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного в клопотанні майна.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Накласти арешт на майно вилучене 15.02.2018 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- пакет з фасувальними пакетиками,

- електронні ваги,

- маршрутизатор TP-LINK,

- маршрутизатор alhua,

- відеореєстратор «Samsung»,

- автомобіль Jeep з державним номером № НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , документи до нього на литовській мові та ключі від вказаного автомобіля,

- коробка від мобільного телефону Lenovo 5К note,

- одинадцять патронів калібру 12/70мм,

- шість патронів калібру 7х62мм,

- п`ять банківських карток,

- шість стартових пакетів,

- дев`яносто три купюри номіналом 100 гривень,

- рушницю «Форт 207», фасувальні пакетики,

- ключі від автомобіля «Mitsubishi»,

- корпус від гранати та запал,

- пластичну речовину та її зразки окремо.

Визначити місцем зберігання - Заводський ВП ГУНП в Миколаївській області, за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла 44.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1