Справа № 182/4098/16-к
Провадження № 1-кп/0182/364/2018
У Х В А Л А
Іменем України
20.02.2018 року м. Нікополь
Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000094 за обвинуваченням ОСОБА_11 за ч.1 ст. 263, п.1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_12 за ч.1 ст. 263, п.1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_13 за ч.1 ст. 263, п.1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України -

ВСТАНОВИЛА :
В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000094 за обвинуваченням ОСОБА_11 за ч.1 ст. 263, п.1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_12 за ч.1 ст. 263, п.1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_13 за ч.1 ст. 263, п.1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченим, яке мотивував тим, що обвинувачені скоїли особливо тяжкий злочин з застосуванням вогнепальної зброї, в результаті чого загинули дві людини. Прокурор вважав, що існують ризики, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, чинити тиск на недопитаних свідків, скоїти нові злочини.

Потерпілі підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 заперечували проти клопотання прокурора, зазначили, що їх вина не доведена та просили суд змінити запобіжний захід на більш м*який домашній арешт.

Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 заперечували проти клопотання прокурора, підтримали клопотання своїх підзахисних про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Адвокати зазначили що прокурор в клопотання посилаються на докази вини обвинувачених, які не досліджувались судом і які взагалі не можуть бути підставами тримання під вартою обвинувачених. Крім того захисники зазначили, що під час знаходження на лікування обвинувачені мали можливість покинути місце лікування з метою переховування від суду, але вони не зробили цього, так як бажають законного рішення по справі. Крім того Адвокат ОСОБА_7 зазначив, що його підзахисний ОСОБА_12 потребує лікування, яке він не отримує в умовах УВП.

Вислухавши думку сторін, колегія суддів приходить до висновку про можливість задоволення клопотання прокурора з наступних підстав.

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , кожний з них окремо, обвинувачуються в скоєнні злочину, передбаченого п.1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, тому, за дукою колегії суддів, існує обґрунтований ризик того, що кожний з них окремо, у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може переховуватись від суду.

Кожному з обвинувачах -- ОСОБА_11 та ОСОБА_12 оголошена підозра у скоєнні групою осіб, особливо тяжкого злочину, в результаті чого загинуло двоє людей. Цей злочин мав великий суспільний резонанс, який не минув і на теперішній час.

Судом не може бути прийнято в якості обгрунтуваня підстав зміни запобіжного заходу той факт, що обвинувачені, маючі таку можливість , не покинули лікарню.

На той час обвинувачені перебували на лікуванні і на думку колегії суддів, за станом свого здоров`я не могли вчиняти активних дій.

В рішенні ЄСПЛ «Москаленко проти України», п.36, зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду, однак сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ в справі «Харченко проти України» визначено, що , тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Крім того, стосовно обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суду не надано документів про неможливість їх перебування під вартою за станом здоров`я.

Оцінюючи зазначені ризики , колегія суддів вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу кожному окремо з обвинувачених, немає.

Строк тримання під вартою обвинувачених належить продовжити не більше ніж на 60 днів.

На підставі наведеного та керуючись ст. 331 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :
Клопотання прокурора задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_12 продовжити рахуючи з 20.02.2018 року до 20.04.2018 року включно.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_11 продовжити рахуючи з 20.02.2018 року до 20.04.2018 року включно.

В задоволенні клопотання захисників та обвинувачених відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3