В И Р О К
іменем України
23 січня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000525 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Комсомольське Зміївського району Харківської області, є громадянином України, із середньо-спеціальною освітою, не працює, пенсіонер, є інвалідом армії 2-ї групи, має статус учасника бойових дій, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у злочинах, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України,

у с т а н о в и в:
В період часу з 31 серпня 2014 року по 01 травня 2015 року ОСОБА_4 , під час перебування на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 на посаді підсобного робітника, без передбаченого законом дозволу придбав вибухову речовину - семиканальний артилерійський бездимний порох марки 5/7, який перевіз до місця свого проживання в АДРЕСА_2 , де в подальшому зберігав для власних потреб, без мети збуту.

09 червня 2017 року під час огляду місця події в приміщенні квартири АДРЕСА_3 було виявлено та вилучено вибухову речовину - семиканальний артилерійський бездимний порох марки 5/7, загальною вагою 0,33 г, який ОСОБА_4 без передбаченого законом дозволу придбав та зберігав без мети збуту.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, 09 червня 2017 року в смт. Слобожанське Зміївського району Харківської області ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_3 , використовуючи семиканальний артилерійський бездимний порох марки 5/7, елементи саморобного вибухового пристрою, виготовленого із застосуванням предметів та елементів промислового виготовлення, а саме корпус газового балончику СО2, який використовується у пневматичній зброї, сірники та ізоляційну стрічку, незаконно виготовив саморобний вибуховий пристрій та ініціював його вибух, в результаті чого вибуховий пристрій детонував у приміщенні вищевказаної квартири.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив незаконне виготовлення вибухових пристроїв, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 263-1 КК України.

Під час судового розгляду учасники судового провадження не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо наступних обставин: місця, часу, способу вчинення злочинів та їх наслідків, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується його показаннями під час судового розгляду, де він показав, що під час проходження служби в зоні проведення антитерористичної операції зберігав у своєму речовому мішку артилерійський порох, який використовував для розпалювання дров. Після поранення у 2015 році він був доставлений у госпіталь в м. Дніпро, куди привезли і його речовий мішок, який потім він віддав своїй матері. Після закінчення лікування він повернувся додому, де розібрав речі та виявив і порох, який залишив зберігати у квартирі за місцем проживання. У подальшому, 09.06.2017 року, перебуваючи вдома у стані сп`яніння, з використанням пороху, газового балончику для пневматичної зброї, сірників та ізоляційної стрічки, він виготовив вибуховий пристрій та хотів його підірвати за вікном квартири. Однак, через необережність, він не встиг викинути у вікно вибуховий пристрій, який вибухнув у нього в руці.

У вчинених злочинах щиро розкаявся, просив застосувати у відношенні нього статтю 2 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Оцінивши докази, досліджені під час судового розгляду, суд, в межах обвинувачення, дійшов висновку, що ОСОБА_4 винен: у незаконному зберіганні, придбанні вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, і його дії належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України; у незаконному виготовленні вибухових пристроїв, і його дії належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 263-1 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, визнається щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, визнається вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Під час призначення покарання ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами; зазначені вище обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; особу винного, який раніше не судимий (а. п. 33), під наглядом в психіатричному кабінеті не перебував (а. п. 24), з 2007 року знаходився на обліку в наркологічному кабінеті з приводу алкогольної залежності (а. п. 26), за місцем проживання скарг на нього немає (а. п. 27), 31.08.2014 року був призваний за мобілізацією та звільнений 01.05.2015 року наказом командира в/ч НОМЕР_2 №98 на підставі п. "б" ч. 8 ст. 26 ЗУ ВОВС (за станом здоров`я, згідно висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку), є інвалідом армії другої групи, користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а. п. 28, 29), суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_4 належить призначити за сукупністю злочинів, відповідно до ст. 70 КК України.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні нього статті 2 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Прокурор ОСОБА_3 вважав, що наявні підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі закону про амністію.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про амністію у 2016 році" підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

Пунктом "г" ч. 2 ст. 10 Закону України "Про амністію у 2016 році" передбачено, що застосування цього Закону здійснюється щодо осіб, стосовно яких судом ухвалені вироки, що не набрали законної сили здійснюється за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

Обвинувачений ОСОБА_4 брав безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримав статус учасника бойових дій.

ОСОБА_4 вчинив злочини, що не є особливо тяжкими злочинами проти життя та здоров`я особи та не є діяннями, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 КК України; не відноситься до осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 КК України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 Закону України "Про амністію у 2016 році".

За таких обставин, клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про застосування у відношенні нього закону про амністію є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 124, 126 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави належить стягнути процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 4950 грн. (а. п. 37).

Долю речових доказів (а. п. 34-36) вирішити відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_5 винним у злочинах, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 1 ст. 263-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 2 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 4950 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речові докази: порох марки 5/7 у кількості 0,33 г; змиви; дві газети з пошкодженнями, що зберігаються у Зміївському ВП ГУНП в Харківській області, - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: