Справа № 677/450/17
1-кп/683/118/2017

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2017 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

захисника ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові Хмельницької області кримінальне провадження № 0000622 про обвинувачення

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Канів Черкаської області, українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, неодружений, на утриманні має малолітню дитину, не працює, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимого Канівським міськрайонним судом Черкаської області 28 листопада 2007 року за ст. ст. 309 ч. 1, 307 ч. 1, 307 ч. 2, 70 ч. 1 КК України на п`ять років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку два роки; 04 березня 2009 року за ст. ст. 185 ч. 1, 187 ч. 1, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України на п`ять років один місяць позбавлення волі; 18 квітня 2013 року за ст. ст. 395 ч. 1, 71 ч. 1 КК України на один рік шість місяців позбавлення волі; 12 лютого 2015 року за ст. 395 ч. 1 КК України до арешту на строк один місяць, звільнений 12 березня 2015 року по відбуттю строку покарання; 13 квітня 2017 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст. ст. 407 ч. 4, 69 КК України до арешту строком шість місяців з відбуванням покарання на гауптвахті, звільнений 26 червня 2017 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

05 грудня 2016 року близько 08 години 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні взуттєвого магазину торгівельного центру «Мандарин» по вул. Грушевського, 80/31 м. Красилова Хмельницької області, у обвинуваченого ОСОБА_11 виник умисел на крадіжку чужого майна.

Реалізовуючи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, обвинувачений ОСОБА_11 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав зі стелажу вищевказаного магазину одну пару чоловічих шкіряних туфель 44 розміру, вартістю 520 грн., однак вказаний злочин не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, через що після вчинення крадіжки був затриманий потерпілою фізичною особою підприємцем ОСОБА_9 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 винність в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому суспільно небезпечному діянні та надав суду показання про те, що зайшов у взуттєвий магазин торгівельного центру «Мандарин» по вул. Грушевського, 80/31 м. Красилова придивитись собі взуття, скориставшись тим, що продавець займався іншим покупцем, вирішив викрасти з стелажу пару чоловічих туфель 44 розміру, для чого заховав їх собі під куртку та непомітно вийшов з магазину. Проте за межами магазину його наздогнала продавець, вимагаючи їх повернути, що він був змушений зробити, після чого втік.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні повністю погодилась з показами обвинуваченого щодо обставин викрадення пари чоловічих туфель та їх відібрання у обвинуваченого ОСОБА_11 , претензій до обвинуваченого не має.

Незважаючи на зізнавальні показання обвинуваченого, його винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Даними протоколу огляду місця події від 05 грудня 2016 року магазину взуття фізичної особи підприємця ОСОБА_9 в торгівельному центрі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , де знизу на сьомій полиці стелажу з чоловічим взуттям наявне вільне місце без взуття.

05 грудня 2016 року в приміщенні магазину взуття ПП ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 було оглянуто одну пару чоловічих шкіряних туфель 44 розміру, всередині з біркою із написом «COLLECTION V.D.Y. SHOES BOOTS». На підошві туфель є напис «MODA CLASSIKA» та «44». Після огляду вищевказані чоловічі туфлі не вилучались (протокол вилучення та огляду від 05 грудня 2016 року).

При пред`явленні особи для впізнання за фотознімками потерпіла ОСОБА_9 серед чотирьох фото осіб впізнала особу на фотознімку № 1 ( ОСОБА_11 ) за зовнішнім виглядом (протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 березня 2017 року).

При проведенні слідчого експерименту (протокол від 28 березня 2017 року) з відеозаписом обвинувачений ОСОБА_11 в приміщенні взуттєвого магазину торгівельного центру «Мандарин» по вул. Грушевського, 80/31 м. Красилова детально розповів спосіб викрадення однієї пари чоловічих шкіряних туфель 44 розміру та затримання його з викраденим продавцем магазину. Слідча дія відбувалась з участю понятих, спеціаліста, з використанням відеозйомки, від учасників зауважень не надходило.

Вартість пари харківського шкіряного взуття 44 розміру станом на 05 грудня 2016 року становить 520 грн. (довідка ПП ОСОБА_13 від 07 березня 2017 року).

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, доведена, тому його дії за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно.

Крім того, 04 лютого 2017 року близько 11 години 18 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Конвалія» по АДРЕСА_4 , у обвинуваченого ОСОБА_11 повторно виник умисел на крадіжку чужого майна.

Реалізовуючи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, обвинувачений ОСОБА_11 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав зі стелажу вищевказаного магазину одну пачку кави «Чорна Карта» вагою 400 грам, вартістю 200 грн. та одну пачку кави «Якобс» вагою 205 грам вартістю 210 грн., чим спричинив майнову шкоду потерпілому фізичній особі підприємцю ОСОБА_10 на загальну суму 410 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 винність в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому суспільно небезпечному діянні та надав суду показання про те, що зайшов у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 » по АДРЕСА_4 подивитись на товар, скориставшись тим, що його ніхто не бачив, вирішив викрасти з стелажу дві пачки кави, які заховав собі за пазуху кофти та в подальшому продав невідомій особі. Отримані кошти витратив на придбання продуктів харчування. Вказав, що майнову шкоду потерпілому відшкодував повністю, з приводу заявленого розміру моральної шкоди вважає його надмірним, тому відшкодує визначений судом розмір моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні суду надав показання про те, що в денну пору 04 лютого 2017 року продавець з його магазину міні-маркет «Конвалія» по вул. Грушевського, 113 м. Красилова повідомила, що невідомий чоловік викрав дві пачки кави «Чорна Карта» 400 грам та «Якобс» 205 грам. Підтвердив відшкодування обвинуваченим вартості викрадених пачок кави, тому відмовляється від позовних вимог в частині стягнення майнової шкоди, натомість, наполягає на відшкодуванні моральної шкоди.

Незважаючи на зізнавальні показання обвинуваченого, його винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Даними протоколу вилучення та огляду предмету від 07 лютого 2017 року з компакт диском DVD+RW TDK, на якому знаходяться два відеозаписи із камер спостережень в приміщенні магазину «Конвалія» по АДРЕСА_4 .

При проведенні слідчого експерименту (протокол від 28 березня 2017 року) з відеозаписом обвинувачений ОСОБА_11 в приміщенні магазину «Конвалія» по АДРЕСА_4 детально розповів спосіб викрадення двох пачок кави та їх збуту. Слідча дія відбувалась з участю понятих, спеціаліста, з використанням відеозйомки, від учасників зауважень не надходило.

Вартість кави «Чорна Карта» вагою 400 грам за ціною купівлі станом на 04 лютого 2017 року становить 200 грн., кави «Якобс» вагою 205 грам за ціною купівлі станом на 04 лютого 2017 року становить 210 грн. (довідка ПП ОСОБА_10 ).

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, доведена, тому його дії за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно.

При призначенні покарання ОСОБА_11 , суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є корисливими злочинами середньої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_11 раніше неодноразово судимий, вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення до ухвалення вироку Хмельницьким міськрайонним судом від 13 квітня 2017 року, має не зняту та непогашену судимість, за місцем реєстрації характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, частково відшкодував збиток.

Обставинами, що пом`якшують його покарання, суд визнає визнання винуватості у вчинених злочинах, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування збитків.

Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

З врахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який раніше неодноразово п`ять разів на протязі десяти років засуджувався в більшості разів до позбавлення волі, арешту за умисні корисливі середньої тяжкості та тяжкі злочини проти власності, у сфері обігу наркотичних засобів, та з незнятою і непогашеною у встановленому законом порядку судимістю через незначний період часу після звільнення з місця позбавлення волі повторно вчинив корисливі середньої тяжкості злочини проти власності, що свідчить про його явне та вперте небажання ставати на шлях виправлення, враховуючи тяжкість і суспільну небезпечність вчинених злочинів та особу обвинуваченого, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому інших видів покарань, передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, у виді арешту та обмеження волі, а також застосування при призначенні покарання статей 69 та 75 КК України.

Разом з тим, беручи до уваги наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а також того, що покарання має на меті не лише кару, а передусім виправлення особи, суд прийшов до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах наближених до мінімальних розмірів, визначених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

З урахуванням характеризуючих даних про особу обвинуваченого, те, що він має постійне місце проживання, суд вважає за можливе, до набрання вироком законної сили, не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а з метою належної його поведінки є необхідним обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього визначених обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до ч. 2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так як обвинувачений ОСОБА_11 добровільно відшкодував потерпілому ОСОБА_10 завданий збиток, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

За положеннями частини 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у принижені честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 3 вказаної норми передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При вирішенні питання щодо розміру моральної шкоди, суд врахував те, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого завдано майнового збитку потерпілому ОСОБА_10 , що змусило його змінити свій звичайний уклад життя та своєї сім`ї, потерпілому довелось докладати додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що його позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн. підлягають частковому задоволенню на суму 400 грн.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо долі речових доказів підлягає вирішенню згідно зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України,

засудив:

ОСОБА_11 визнати винуватим, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України і обрати йому покарання:

- за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України один рік позбавлення волі

- за ч. 2 ст. 185 КК України один рік два місяці позбавлення волі

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити один рік два місяці позбавлення волі.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, яке остаточно призначено за сукупністю злочинів цим вироком, зарахувати повністю відбуте покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 13 квітня 2017 року у виді арешту строком на шість місяців з відбуванням цього покарання на гауптвахті, яке відповідно до п. п. «а» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає шести місяцям позбавлення волі.

До набрання вироком суду законної сили обрати ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього наступні обов`язки:

не залишати місце свого проживання по АДРЕСА_2 у період з 20 години до 07 години;

не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду або прокурора;

прибувати за викликом суду або прокурора;

повідомляти суд або прокурора про зміну свого місця проживання, роботи, навчання.

Контроль за виконанням ОСОБА_11 умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на Красилівське ВП ГУ НП в Хмельницькій області.

Строк покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_10 400 грн. моральної шкоди.

Речовий доказ: компакт диск DVD+RW TDK, який зберігається у матеріалах кримінального провадження (а.м.к.п. 57-58), залишити там же протягом всього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ________________