Справа № 179/520/16-к
№ 1-кп/183/57/18
В И Р О К
іменем України
23 березня 2018 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 00000211 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в:
21.04.2016 року близько 12 години 20 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вул. Новоіванівка в с. Поливанівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, скориставшись вільним доступом проник до салону автомобіля «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , де в бардачку знайшов ключ запалення, після чого запустив двигун автомобіля та зрушив з місця, тим самим незаконно заволодів даним транспортним засобом. Після цього, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вирушив по автодорозі Магдалинівка-Дніпропетровськ в бік м. Дніпропетровськ, але не маючи навиків керування автомобілем не справився з керуванням, та на відрізку автодороги 32 км + 300 м допустив з`їзд у кювет. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 17 536 гривень 38 копійок.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні. Показав, що в квітні 2016 року перебував в с. Поливанівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, та після сварки зі своїм родичем приблизно в обідній час перебував в стані алкогольного сп`яніння і намагався вирушити на транспорті до м. Дніпропетровська. Грошей в нього на проїзд не вистачало і йдучи пішки по дорозі за селом він побачив автомобіль «Таврія» без водія та пасажирів. З метою дістатися до м. Дніпропетровськ він проник до салону вказаного автомобіля, двері якого були не зачинені, в бардачку знайшов ключ запалення, запустив двигун та почав рух автомобілем, але через відсутність відповідних навичок керування через 200-300 метрів допустив з`їзд у кювет. Через нетривалий проміжок часу до місця події приїхав власник автомобіля та поліція. В скоєному щиро кається, спричинену шкоду потерпілому відшкодував.

Судовий розгляд за погодженням всіх учасників судового провадження проведено у відсутність потерпілого ОСОБА_5 , який звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглянути кримінальне провадження без його участі, матеріальна шкода йому відшкодована, з приводу призначення покарання обвинуваченому залишив це питання на розсуд суду (а.с.22).

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Отже, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину встановленою та доведеною, і його дії за пред`явленим обвинуваченням слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, однак раніше не судимий, працює, хоча і неофіційно, на обліку у лікарів не перебуває. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Тому, беручи до уваги вказані вище обставини та особу обвинуваченого, враховуючи думку потерпілого, обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 289 КК України, оскільки достатніх підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає. Однак, враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, щире розкаяння обвинуваченого у вчиненому, думку потерпілого, а також усі обставини у справі, суд дійшов до переконання, що до обвинуваченого може бути застосовано положення ст. 75 КК України і він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Також, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи та судової трасологічної експертизи в сумі 1407 гривень 36 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази:

1)автомобіль марки «ЗАЗ 1102» реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 ;

2)покривало зі слідами бурого кольору, яке передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5 ;

3)слід пальця руки, зразки відбитків пальців рук та зразки крові ОСОБА_4 , залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи та судової трасологічної експертизи (висновки № 4/12.2/270 від 10.05.2016 року, № 11/4.6-389 від 23.05.2016 року) у розмірі 1407 гривень 36 копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1