Справа № 296/2145/18
УХВАЛА
Іменем України
15 березня 2018 року м.Житомир
Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,
що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

14.03.2018 року слідчий СУ ГУ НП в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із вищезазначеним клопотанням, мотивуючи тим, що слідчим управлінням ГУ НП в Житомирській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2018 року за № №000067, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 березня 2018 року у невстановлений слідством час та місці ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_8 та ОСОБА_6 вчинити крадіжку чужого майна з магазинів, які розташовані в різних селах Житомирської області. В свою чергу ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , переслідуючи корисливі мотиви, на пропозицію ОСОБА_7 погодились і таким чином вступили з останнім у попередню злочину змову.
Після чого, діючи в межах єдиного умислу, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вказаний день, близько 21 години, на невстановленому слідством автомобілі, поїхали по автодорозі із м. Житомира у напрямку Любарського району, Житомирської області.
Близько 01 години 13 березня 2018 року, останні прибули до с. Меленці, Любарського району, Житомирської області з метою вчинення крадіжки чужого майна. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 при в`їзді у вказаний населений пункт звернули у лісопосадку, де зупинили невстановлений слідством автомобіль, з метою бути не поміченими місцевими жителями. При цьому, з автомобіля ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , взяли заздалегідь приготовлені рукавиці та знаряддя злочину металевий лом, після чого пішли по центральній вулиці населеного пункту, де побачили приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташований по АДРЕСА_3 .
Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 діючи узгоджено та спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 для уникнення можливого залишення на місці вчинення злочину слідів відбитків пальців рук, одягнули рукавиці і тримаючи при собі приготовлений заздалегідь металевий лом, який взяли з собою з автомобіля, підійшли до вхідних дверей магазину. Далі ОСОБА_7 діючи узгоджено та спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 переконавшись у тому, що їхні злочинні дії ніким не будуть помічені, за допомогою металевого лома, застосовуючи фізичну силу, пошкодили навісні замки вхідних дверей, таким чином проникли в середину приміщення вказаного магазину.
Знаходячись у вказаному приміщені та обшукуючи його ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 діючи в рамках попередньої змови, таємно, повторно викрали чуже майно, яке належить приватному підприємцю ОСОБА_9 , а саме: продукти харчування, печиво, ковбасні вироби, чайні сервізи, чай, побутова хімія, тощо, а всього на загальну суму 10000 гривень.
Викрадене майно ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 склали до полімерних мішків білого кольору та винесли на вулицю, чим завдали потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму, яке намагались послідовно перенести до автомобіля та розпорядитись на власний розсуд, однак 13.03.2018 року о 04 год. 00 хв. були затримані співробітниками ГУ НП в Житомирській області.
Підозру про вчинення даного кримінального правопорушення таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у інші приміщення та сховища, за ознаками ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_6 повідомлено 13 березня 2018 року. Будучи допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_6 від дачі показів відмовився.
У судовому засіданні слідчий і прокурор клопотання підтримали, і просили застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний та його адвокат проти клопотання заперечували, просили обрати менш суворий запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. ст. 131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи, які застосовуються за ухвалою слідчого судді, винесеною на підставі доказів і обставин справи, на які посилаються прокурор, слідчий.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.
Стаття 177 КПК України передбачає, що з метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 цієї статті.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Згідно ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику чи ризикам, зазначеним у клопотанні.
На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий посилається на зібрані органом досудового розслідування докази, а саме: протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 , який повідомив, що 13.03.2018 близько 03 години троє невідомих осіб проникли до його магазину, за адресою АДРЕСА_3 , звідки викрали продукти харчування, побутову хімію та інші товари, чим спричинили матеріальної шкоди; протокол затримання ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України; протокол ОМП від 13.03.2018 за адресою АДРЕСА_3 , де був затриманий ОСОБА_6 ; протокол допиту свідків та інші матеріали кримінального провадження.
В ході розгляду справи, слідчий суддя дійшов висновку, що представлені слідством, разом із клопотанням, вищенаведені матеріали, зібрані органом досудового розслідування на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , дійсно вказують на можливу його причетність до вчинення інкримінованих дій. Обґрунтованість такої підозри підтверджується наявними у даному кримінальному провадженні фактичними даними, зокрема дослідженими, в ході розгляду даного клопотання вказаними доказами, підстав для визнання яких недопустимими на даний час немає.
Таким чином, в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, дане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.
Також досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів, зокрема і корисливих проти власності, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України за вказаних у клопотанні обставин і наявними у матеріалах провадження доказами.
13.03.2018 р. о 04.00 год. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, і цього ж дня вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.
У вказаному кримінальному провадженні наявні достатні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 , який будучи неодноразово засудженим за вчинення умисних злочинів, зокрема за вчинення злочинів проти власності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_6 , як встановлено слідством, на протязі тривалого часу, до вчинення злочину і на теперішній час, не працював, не мав постійного джерела прибутку і відсутність постійного місця роботи свідчить про небажання підозрюваного приймати активну участь в становленні його сім`ї як осередку суспільства та формування в нього особистого стійкого викривленого переконання щодо матеріального забезпечення себе та власної родини шляхом вчинення умисних тяжких кримінальних правопорушень.
Слідчий у клопотанні вказує, що підозрюваний ОСОБА_6 хоча і зареєстрований та проживає на території м. Житомира, проте може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він, як особа, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності не може не усвідомлювати можливості засудження його на певний строк покарання та в подальшому перебування в місцях позбавлення волі, що негативно відобразиться на його стосунках в родині та суспільстві. Також слідством зазначається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувався зухвалою поведінкою виконавців злочину, а також останніми вживалися заходи конспірації та уникнення викриття вчиненого злочину, а тому є підстави вважати, що підозрюваний буде вчиняти будь-які перешкоди органу досудового розслідування спрямовані на знищення доказів, вплив на потерпілого та свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
З огляду на це, при вирішення даного клопотання слідчим суддею враховувалось, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, і тому під загрозою покарання підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду. Окрім цього, не виключається можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_6 на потерпілого.
Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Як вказувалось вище, санкція ч.3 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
З огляду на викладене, розглянувши клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилалася слідчий у клопотанні, і прокурор в ході його розгляду, дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 під загрозою притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні.
Згідно даних, що характеризують особу підозрюваного, встановлених в ході розгляду клопотання, ОСОБА_6 є жителем м. Житомир, не має стійких соціальних зв`язків, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимий за злочини проти власності. З огляду на це, оскільки ОСОБА_6 офіційно ніде не працює і не має постійного джерела доходів, інкриміноване кримінальне правопорушення вчинив з корисливих мотивів, тому може вчинити нове умисне насильницьке або майнове корисливе кримінальне правопорушення задля забезпечення своїх соціально побутових потреб.
Враховуючи встановлені в ході розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає, що необхідно враховувати вимоги кримінального процесуального законодавства України, практики Європейського суду з прав людини, забезпечення не тільки прав підозрюваного, а й високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог міжнародного та національного законодавства, необхідно належним чином оцінити характер справи, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, та наслідки вчинення протиправних діянь.
Виходячи із вищезазначених доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що більш м`який запобіжний захід щодо ОСОБА_6 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навели слідчий і прокурор.
Тому, окрім вищезазначеного, враховуючи також характер і тяжкість злочину, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Доводи захисника і самого підозрюваного про можливість обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу не підтверджені доказами.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_6 , суспільну небезпеку, ставлення особи до вчиненого, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у межах тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52860 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду; не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання (місця роботи); утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.
Згідно ч.6 ст.194 КПК України зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.183,193,194,196,197,200,309,372,376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку, передбаченого ч.1 ст.197 КПК України 60 діб, який обчислювати з часу його затримання, тобто з 04 години 00 хвилин 13.03.2018 року.
Одночасно визначити розмір застави, із врахуванням положень ч.5 ст. 182 КПК України, у виді 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52860 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Корольовського районного суду м. Житомира.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду; не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання (місця роботи); утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі слідчого ізолятора м. Житомира.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слдічий суддя ОСОБА_1