Провадження № 11-кп/792/629/17
Справа № 682/1720/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.187 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції з Шепетівським міськрайонним судом кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000562 від 26 квітня 2017 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 серпня 2017 року,

у с т а н о в и л а :
Вироком Славутського міськрайонного суду від 17 серпня 2017 року
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Красний Луч Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, раніше судимого:
-22 березня 1988 року Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.81, ч.2 ст.196, ст.42 КК України 1960 року на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
-01 березня 2001 року Лановецьким районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.142 КК України 1960 року на 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
-03 квітня 2008 року цим же судом за ч.3 ст.187, ч.2 ст.263, ст.70 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 05 січня 2015 року з установи виконання покарань по відбуттю строку покарання;
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід обвинуваченому залишено попередній тримання під вартою.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 26 квітня 2017 року по 21 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі. З 22 червня 2017 року до моменту постановлення вироку судом першої інстанції враховано, що день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Ухвалено речові докази: дерев`яну палицю довжиною 150 см, кухонний ніж «Tramontina» знищити; кошти у сумі 360 грн. повернути потерпілій ОСОБА_8 ; кошти у сумі 35 грн. повернути обвинуваченому ОСОБА_9 .
Стягнуто з ОСОБА_9 в користь держави: 742 грн. 20 коп., витрачені на проведення судово-дактилоскопічної експертизи; 593 грн. 22 коп., витрачені на проведення судової криміналістичної експертизи.
За вироком суду, 26 квітня 2017 року близько 14-ї години 15 хвилин у обвинуваченого ОСОБА_9 , який перебував у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 з-під прилавка магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав грошові кошти в сумі 360 грн., що належать власнику магазину ОСОБА_8 , з якими в подальшому був затриманий працівниками поліції.
Злочин ним учинено за таких обставин.
26 квітня 2017 року близько 14-ї години 15 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , вступив у словесний конфлікт із власницею магазину ОСОБА_8 , в результаті якого остання вдарила обвинуваченого по голові рахівницею та вибігла із магазину. Скориставшись відсутністю потерпілої у магазині, обвинувачений ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно викрав з-під прилавка грошові кошти у сумі 360 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_8 шкоди на вказану суму.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просив скасувати вирок суду першої інстанції щодо нього та призначити йому більш м`яке покарання.
Указував, що вину визнав повністю, щиро кається, та вважає призначене покарання надто суворим.
Судом першої інстанції не взято до уваги його пенсійний вік та те, що кошти в повній мірі повернуто потерпілій.
В апеляційній скарзі прокурор просив вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_9 скасувати у зв`язку із невідповідністю висновкам суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону.
Просив ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, та призначити йому 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
Зазначав, що судом першої інстанції вказано, що обвинувачений ОСОБА_9 вибіг з погрозами за потерпілою ОСОБА_8 через те, що вона вдарила його рахівницею по голові, а не з метою заволодіння її коштами. Грошові кошти в сумі 1 500 грн. ні в обвинуваченого, ні в його співмешканки ОСОБА_11 не було виявлено. Викрадення обвинуваченим ОСОБА_9 коштів у сумі 1 500 грн. іншими належними та допустимими доказами не підтверджується.
Водночас, судом не вказано у вироку, з якою метою потерпіла ОСОБА_8 завдала удар рахівницею. Разом з цим, потерпіла чітко вказала у своїх показаннях та під час проведення слідчого експерименту, що завдала удар, щоб не дати ОСОБА_9 заволодіти коштами в сумі 1 500 грн., які лежали на столі та до яких останній підійшов. Таким чином, саме такі заходи щодо збереження свого майна потерпіла вважала необхідними і достатніми для запобігання відкритого викрадення коштів у сумі 1 500 грн., а коштами у сумі 360 грн. ОСОБА_9 заволодів вже після того, як їй вдалося втекти від нього.
Не зазначено у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, і перебування обвинуваченого ОСОБА_9 під час вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння
Під час перекваліфікації вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення з ч.3 ст.187 на ч.2 ст.185 КК України суд першої інстанції критично оцінив свідчення ОСОБА_12 . Зокрема, зауважив, що стіл, за яким сиділа потерпіла, коли прийшов ОСОБА_9 , знаходився зліва від входу. Свідок же перебував на вулиці та не міг бачити обставини, про які вказував.
Разом з тим, з протоколів слідчих експериментів за участю потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_12 , протоколу огляду місця події від 26 квітня 2017 року вбачається, що свідок ОСОБА_12 навіть, перебуваючи при вході в магазин, міг бачити обставини відкритого викрадення ОСОБА_9 грошових коштів з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 .
На думку прокурора, вказані докази у своїй сукупності повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Водночас, перекваліфікація дій обвинуваченого з ч.3 ст.187 на ч.2 ст.185 КК України у подальшому вплинула на відповідність призначеного покарання.
Окрім того, місцевим судом не в повній мірі враховано, що ОСОБА_9 неодноразово судимий, у тому числі за вчинення розбійного нападу, після попередніх судимостей належних висновків не зробив, а знову вчинив особливо тяжкий злочин проти власності.
Також у вступній частині вироку відсутні відомості про освіту обвинуваченого та відомості про непогашені і незняті судимості. Вони мають суттєве значення, оскільки характеризують особу обвинуваченого, а також впливають на кваліфікацію його діянь, а також наявність чи відсутність обтяжуючих покарання обставин, які згідно зі ст.91 КПК України підлягають доказуванню.
Колегія суддів заслухала суддю-доповідача з викладом змісту оскарженого судового рішення та доводів апеляційних скарг; пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 на підтримання апеляційної скарги обвинуваченого та їх заперечення проти апеляційної скарги прокурора; міркування прокурора на підтримання своєї апеляційної скарги із викладених у ній мотивів та в заперечення апеляційної скарги обвинуваченого; пояснення потерпілої ОСОБА_8 , яка при вирішенні апеляційних скарг покладалася на думку суду; дослідила матеріали кримінального провадження та докази, наведені в апеляційній скарзі прокурора, обговорила доводи апеляційних скарг та дійшла висновку про таке.

Апеляційним судом установлено, що 26 квітня 2017 року близько 14-ї години 15 хвилин обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, увійшов у приміщення магазину «Венера», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , зайшов за прилавок та вступив у словесний конфлікт з приводу обману покупців із власницею магазину ОСОБА_8 , яка в той час виконувала функції продавця і розмовляла по телефону.

ОСОБА_8 намагалася припинити такі дії обвинуваченого ОСОБА_9 і наказала йому вийти з-за прилавку та залишити приміщення магазину. Однак, обвинувачений ОСОБА_9 своєю правою рукою взяв потерпілу за її праву руку, в якій знаходився мобільний телефон та шляхом викручування її руки намагався вирвати телефон. Проте, це йому не вдалося, оскільки потерпіла чинила йому опір.

З метою подолання опору потерпілої ОСОБА_8 обвинувачений ОСОБА_9 завдав потерпілій один удар кулаком правої руки у тім`яну ділянку голови, після чого схопив останню за волосся та із застосуванням фізичної сили витягнув її в такий спосіб з-за прилавку.

Одразу після цього обвинувачений ОСОБА_9 повернувся за прилавок, де помітив на полиці прилавку поблизу робочої зони продавця грошові кошти в сумі 1 500 грн., які з метою незаконного особистого збагачення відкрито, умисно викрав. При цьому потерпіла ОСОБА_8 намагалась перешкодити йому заволодіти грошима і вдарила дерев`яною рахівницею в ліву ділянку голови.

Після цього ОСОБА_9 почав висловлювати в бік потерпілої погрози фізичної розправи та позбавлення життя, демонструючи кухонного ножа, якого він взяв на прилавку вказаного магазину, що змусило її вибігти з приміщення магазину.
Водночас, обвинувачений ОСОБА_9 вибіг слідом за потерпілою із магазину, тримаючи у руках дерев`яну палицю та кухонного ножа, та завдав їй одного удару дерев`яною палицею по спині і почав переслідувати її з метою нанесення тілесних ушкоджень. Потерпіла ОСОБА_8 , намагаючись утекти та уникнути фізичного насильства, заховалася у підсобному приміщенні сусіда, у зв`язку із чим обвинувачений ОСОБА_9 втратив її з виду.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння іншими коштами потерпілої ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повернувся до магазину «Венера», де на полиці під прилавком поблизу робочої зони продавця виявив грошові кошти в сумі 360 грн., які відкрито, умисно викрав, після чого був затриманий на місці події працівниками поліції.

Усього обвинувачений ОСОБА_9 заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 в сумі 1 860 грн.

У місцевому та апеляційному судах обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що знав потерпілу і раніше заходив до її магазину. Того дня він сварився з нею через те, що продавці її магазину дають товар у борг, а потім безпідставно дописують гроші, не повністю віддають здачу покупцям. Телефон у неї тоді не відбирав. Ударив її дерев`яною палицею по спині, бо вона вдарила його рахівницею в голову. Визнав вину у таємному викраденні 300 грн. з магазину потерпілої ОСОБА_8 , коли в ньому нікого не було.

Суд першої інстанції, дослідивши пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 , показання потерпілої ОСОБА_8 , свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також докази та дані, що містяться в матеріалах кримінального провадження, дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.3 ст.187 КК України не доведена і його дії перекваліфікував на ч.2 ст.185 КК України, оскільки у ході судового розгляду встановлено і доведено наявність ознак таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, з викладених у вироку мотивів. Такий висновок, на думку колегії суддів, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і не підтверджується наведеними у вироку доказами.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні місцевого та апеляційного судів показала, що 26 квітня 2017 року близько 14-ї години вона розмовляла зі своєю колегою ОСОБА_16 , яка повідомила, що невдовзі привезуть цигарки, за які відразу потрібно віддати кошти. Вона живе поряд з магазином, тому пішла додому та взяла гроші в сумі 1 500 грн., які поклала біля касового апарату. До магазину зайшов обвинувачений, за ним зайшла жінка, після них зайшов свідок ОСОБА_12 . Обвинувачений ОСОБА_9 почав відразу кричати, чому вона не додала вчора здачі в сумі 200 грн. Вона почала телефонувати своєму продавцеві, щоб з`ясувати це. Однак, обвинувачений почав забирати в неї телефон. Вона кричала щоб викликали працівників поліції, але телефон вимкнувся. Тоді обвинувачений ОСОБА_9 вдарив її кулаком по голові, взяв за волосся та виштовхав у зал, де вона впала. Поки піднімалася, то обвинувачений ОСОБА_9 під прилавком знайшов гроші у сумі 1 500 грн. для розрахунку за сигарети та 360 грн. виручки. Тоді потерпіла помітила дерев`яну рахівницю, яка стояла на прилавку, схопила її та вдарила обвинуваченого по голові, потім ще раз. Обвинувачений ОСОБА_9 схопив ножа, який лежав на полиці та кинувся на неї. Вона почала втікати на вулицю, а обвинувачений кинувся за нею. Коли вибігла до хвіртки, то обвинувачений ОСОБА_9 , який біг за нею, вдарив її палицею по голові. Показала, що їй вдалося вирватися і сховатися від нього. Зазначила, що обвинувачений ОСОБА_9 в магазині передав кошти для своєї співмешканки та наказав їй втікати.

Колегія суддів визнає такі показання потерпілої послідовними та такими, що об`єктивно відтворюють обставини вчинення злочину і не вбачає підстав для сумніву щодо них. Ці показання підтверджені іншими доказами:

- протоколом огляду місця події від 26 квітня 2017 року з доданими фототаблицями, з якого слідує, що місцем вчинення злочину є магазин «Венера» по вул. Кузнєчна, 43 у м. Шепетівці Хмельницької області. У ньому зі слів ОСОБА_8 зазначено, що невідомий чоловік викрав грошові кошти, а саме виручку із магазину і завдав їй тілесних ушкоджень палицею, яку вилучили з місця події;

- протоколом пред`явлення для впізнання від 28 квітня 2017 року, відповідно до якого потерпіла впізнала ОСОБА_9 як особу, що відносно неї вчинила протиправні дії;

- протоколом слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_8 від 09 червня 2017 року та свідком ОСОБА_12 від 04 травня 2017 року;

- протоколом затримання ОСОБА_9 , з якого випливає, що у нього вилучено 360 грн., які він викрав у магазині «Венера», та 35 грн., які належать йому.

- висновком судово-медичного експерта №165 від 26 квітня 2017 року про виявлення у потерпілої ОСОБА_8 синця на тильній поверхні правої кисті, що є легким тілесним ушкодженням і фактично узгоджується із показаннями як потерпілої, так і обвинуваченого про намагання обвинуваченого вирвати телефон з руки потерпілої.

Свідок ОСОБА_12 апеляційному суду показав, що йшов до магазину «Венера» та бачив, як до магазину також йшов обвинувачений ОСОБА_9 зі співмешканкою ОСОБА_11 , у руках у нього була палка, яку залишив при вході в магазин, Бачив як у магазині обвинувачений кілька разів ударив потерпілу кулаком по голові, узяв руками за волосся та кинув на підлогу. Сам же зайшов за прилавок, забрав з каси гроші і віддав їх співмешканці, яка була з ним. Потім узяв великого господарського ножа за прилавком і погрожував зарізати потерпілу, яка втекла звідти. Потерпіла ОСОБА_8 вибігла з магазину в бік свого будинку, а обвинувачений ОСОБА_9 вибіг за нею. Повернувшись до магазину, обвинувачений ОСОБА_9 ще взяв пиво та цигарки.

Такі показання свідка ОСОБА_12 відповідають протоколу слідчого експерименту від 04 травня 2017 року, проведеного за його участю.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів оцінює показання свідка ОСОБА_12 послідовними та правдивими.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні у суді першої та апеляційної інстанцій показав, що 26 квітня 2017 року близько 14-ї години, підходячи до магазину «Венера», побачив обвинуваченого ОСОБА_9 , який стояв із палицею. Підійшовши ближче, помітив, як чоловік щось викинув у рівчак через дорогу, можливо, це був ніж. По його поведінці, плутаній мові та хиткій ході визначив, що він був п`яний. При цьому ОСОБА_9 словесно погрожував у бік потерпілої, яка знаходилась за огорожею і повідомила, що той забрав у неї гроші.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні у суді першої інстанції показала, що 26 квітня 2017 року розмовляла зі своєю подругою ОСОБА_8 по телефону і повідомила їй, що в магазин привезуть цигарки, але потрібно буде відразу заплатити кошти. Зателефонувавши ввечері потерпілій ОСОБА_8 , дізналася від неї про викрадення грошей з магазину, зокрема й тих, що були підготовлені за розрахунок по сигаретах.

Свідок ОСОБА_15 у суді першої інстанції показала, що працює продавцем в магазині «Венера». 26 квітня 2017 року близько 14-ї години їй зателефонувала власниця магазину ОСОБА_8 та запитала, чи були в неї вчора покупці з великими купюрами та кому вона не дала решту в сумі 200 грн. Потім вона почула якісь незрозумілі крики, шум і зв`язок обірвався. Увечері вона зателефонувала ОСОБА_8 та дізналася, що сталося.

Свідок ОСОБА_14 показала, що 26 квітня 2017 року вона знаходилася на роботі, близько 14-ї години до неї зателефонувала її мама (потерпіла ОСОБА_8 ) та з плачем і істерикою повідомила, що відбувається у магазині. Коли вона приїхала до магазину то побачила, що біля нього знаходились свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; про всі зазначені обставини дізналася зі слів матері.

Обставини перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння підтверджено також протоколом його медичного обстеження від 26 квітня 2017 року, з якого видно, що ОСОБА_9 перебував у стані алкогольного сп`яніння 0,4 %.

Згідно протоколу огляду місця події слідує, що біля краю проїзної частини у воді серед сміття, навпроти присадибної ділянки по вул. Кузнєчна, 43а у м. Шепетівці знайдено ніж. Ця обставина підтверджує той факт, що 26 квітня 2017 року близько 14-ї години 15 хвилин обвинувачений ОСОБА_9 взяв саме цього ножа у магазині «Венера» та погрожував ним потерпілій ОСОБА_8 .

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» крадіжка (таємне викрадення чужого майна) це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб; грабіж це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення; розбій як злочин проти власності це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Дослідивши в судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши предмети майна, якими обвинувачений хотів заволодіти, їх місце знаходження, мотив його злочинної поведінки, характер, спосіб, час та послідовність вчинюваних ним дій, колегія суддів приходить до висновку що дії обвинуваченого ОСОБА_9 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

При цьому апеляційний суд виходить зі спрямованості умислу обвинуваченого саме на відкрите викрадення майна, а не таємне, як безпідставно зазначено у вироку місцевого суду.

Водночас, колегією суддів безпосередньо встановлено, що обвинувачений вибіг за потерпілою із магазину з погрозами фізичної розправи та позбавлення життя саме через те, що вона вдарила його рахівницею по голові, а не з метою заволодіння її коштами, що виключає його відповідальність за ч.3 ст.187 КК України як вчинення розбійного нападу, на чому наполягає прокурор в апеляційній скарзі.

Висновки ж суду першої інстанції, як установила колегія суддів апеляційного суду, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження через неправильно застосований закон про кримінальну відповідальність при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 та при призначенні йому покарання, а тому вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом свого вироку.

Ухвалюючи свій вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , колегія суддів при призначенні покарання за ч.2 ст.186 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що обтяжують покарання, колегія суддів визнає вчинення злочину особою у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину, вчинення злочину щодо особи похилого віку. Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , судом не встановлено.
Колегія суддів ураховує те, що обвинувачений ОСОБА_9 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, згідно із висновком судово-психіатричного експерта №287 від 24 травня 2017 року в теперішній час може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування до нього примусових заходів не потребує.
Ураховуючи вищевказане, колегія суддів апеляційного суду уважає призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, яке буде необхідним, справедливим та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Так, доводи апеляційної скарги прокурора про визнання обвинуваченого ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та призначення при цьому обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, не містять належного обґрунтування, не базуються на доказах, які доводять вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.
При цьому, колегія суддів апеляційного суду не знаходить обґрунтованих підстав для задоволення і апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 про пом`якшення йому покарання, призначеного Славутським міськрайонним судом Хмельницької області.
Керуючись ст.ст.404, 407, 420, 424, 426 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 серпня 2017 року у кримінальному провадженні №0000562 щодо ОСОБА_9 скасувати і ухвалити свій вирок.
Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Початок строку відбування покарання обчислювати з 15 грудня 2017 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року) зарахувати строк попереднього ув`язнення обвинуваченому ОСОБА_9 з 26 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня по 14 грудня 2017 року включно враховувати, що день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.
На вирок може бути подана касаційна скарга до касаційного суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, у той же строк з дня вручення йому копії вироку.
Головуючий /підпис/ Судді: /підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .