Справа №484/1537/17 11.10.2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 вересня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Знам`янка Знам`янського району Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , не судимого, згідно ст. 89 КК України,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000704.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_6 ,
підозрюваний ОСОБА_5 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжено на строк 30 днів до 25 жовтня 2017 року.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням певних обов`язків.
Узагальнені доводи апелянта.
Захисник ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки мотивувальна частина ухвали не містить даних на підтвердження того, що підозрюваний може переховуватись від слідства та суду, вчиняти нові злочини, незаконно впливати на свідків тощо, а мотивована лише тяжкістю кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_5 підозрюється. Крім того жодний ризик зазначений у клопотанні, прокурором та слідчим не доведений.
Зазначає, що постанова прокурора про продовження строку досудового розслідування від 25.09.2017 р. вручена підозрюваному та захисникам 25.09.2017 р. разом з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 295 КПК України і вказане порушення залишились поза увагою слідчого судді.
Посилається на наявність в матеріалах провадження постанови про закриття кримінального провадження від 28.03.2017 р. у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, яке суд не прийняв до уваги.
Захисник посилаючись на обставини встановлені досудовим розслідуванням, зазначає, що потерпілий ОСОБА_10 неодноразово змінював покази, а допитані свідки повідомляли, що бачили як потерпілий, отримав від підозрюваного ОСОБА_5 гроші за автомобіль, після чого потерпілий передав підозрюваному документи без будь-якого примусу, в подальшому потерпілий ОСОБА_10 оформив у нотаріуса генеральне доручення на підозрюваного на керування автомобілем та отримав решту коштів.
Апелянт вважає, що жодний ризик, із зазначених у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, передбачених ст. 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений і в даному випадку «розумність» строку тримання під вартою слідчим порушена, оскільки будь-яких нових доказів, які б підтверджували вину підозрюваного за цей час не встановлено, а можливість їх отримання вичерпано, до клопотання не додано жодного доказу, який би підтверджував обґрунтованість підозри.
Звертає увагу на те, що у даному кримінальному провадженні відсутня така кваліфікуюча ознака, як заподіяння значної або великої шкоди, оскільки транспортний засіб повернутий потерпілому ОСОБА_10 без будь-яких пошкоджень, про що останній підтвердив у судовому засіданні.
Крім цього зазначає, що відповідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р. суб`єктом злочину, передбаченого ст. 289 КК України не можна визнати осіб, які є співвласниками або законними користувачами транспортного засобу, а ОСОБА_5 , є законним користувачем транспортного засобу ОСОБА_11 , який належав потерпілому.
Вказує на відсутність ризику впливу підозрюваного на інших підозрюваних та свідків, оскільки їх покази зафіксовані у відповідних протоколах допиту, та впливу на хід досудового розслідування з урахуванням зафіксованих доказів у відповідних процесуальних документах. Крім цього не доведено можливого впливу на подальші слідчі дії, без яких, як зазначено в клопотанні слідчого, неможливо завершити досудове розслідування, тобто ризик перешкоджання кримінальному провадженню також відсутній.
На думку апелянта суд не в повній мірі врахував стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 , має постійне місце мешкання, одружений, проживає разом з дружиною, має малолітнього сина 2008 року народження, позитивно характеризується за місцем мешкання, хворіє потребує лікування, яке не можливо надати в умовах установи виконання покарань.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він 24.03.2017 р., маючи злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_10 , а саме автомобілем марки «Шкода Октавія» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під виглядом покупця, з метою нібито подальшого переоформлення зазначеного автомобіля, запросив останнього на зустріч до будівлі ВРЕР УДАІ ГУНП в Миколаївській області по вул. Вознесенській м. Первомайська. ОСОБА_10 погодившись, приїхав на місце, та, залишивши свій автомобіль марки «Шкода Октавія» реєстраційний номер НОМЕР_1 на подвір`ї ВРЕР УДАІ ГУНП в м. Первомайськ Миколаївській області, зайшов до приміщення кафе «Явір», яке розташоване через дорогу, де зустрівся з ОСОБА_5 . Останній, виконуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, почав ображати ОСОБА_10 нецензурною лайкою та висловлювати на його адресу та його родині погрози фізичною розправою. Далі, розуміючи, що його дії носять відкритий та протиправний характер, і зрозумілі для оточуючих, ОСОБА_5 забрав у ОСОБА_10 ключі від належного йому автомобіля та витягнув з портмоне останнього свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Після цього вийшов з приміщення кафе, підійшов до автомобіля, відчинив його, завів двигун та на автомобілі зник з місця події. Таким чином ОСОБА_5 , погрожуючи насильством, незаконно заволодів транспортним засобом ОСОБА_10 марки «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 року випуску, спричинивши тим самим потерпілому майнову шкоду в розмірі 454 570 грн.
Отже, своїми умисними діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з погрозою застосування насильства, яке завдало великої матеріальної шкоди.
24.03.2017 р. за даним фактом до ЄРДР за № 0000704 внесені дані про кримінальне провадження за ч. 3 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаного з погрозою застосування насильства, щодо транспортного засобу, вартість якого у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімумів доходів громадян.
27.07.2017 р. о 09.50 год. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
27.07.2017 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
28.07.2017 р. відносно ОСОБА_5 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.09.2017 року включно.
25.09.2017 р. керівником Первомайської місцевої прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадження № 0000704 продовжений до трьох місяців.
25.09.2017 р. слідчий первомайського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді, за погодженим із прокурором Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_12 клопотанням про продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до трьох місяців, тобто до 25.10.2017 р., яке обґрунтував необхідністю отримання відповіді на постанову про проведення процесуальних дій на іншій території, розглядом клопотання про допит потерпілого у судовому засіданні під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, виконанням вимог ст. 290 КПК України з потерпілим підозрюваним та його захисниками, складанням обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування. Зазначив про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України та наявність ризиків, які полягають в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від слідства та суду, знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно вплинути на потерпілого, свідків та осіб які можуть бути причетними до цього кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя зазначив, що із доданих до клопотання матеріалів, вбачається, що є докази, які обґрунтовують підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, а саме даними протоколів допиту потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_13 . ОСОБА_14 ; пред`явлення особи для впізнання, огляду місця події від 18.04.2017 р.; огляду предмету від 19.04.2017 р., проведення слідчих експериментів з потерпілим ОСОБА_10 та свідком ОСОБА_13 від 12.05.2017 р. та іншими даними.
Врахувавши існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існування яких підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, у зв`язку з чим може переховуватись від органів досудового слідства, прокуратури та суду, відсутній контроль за обов`язками підозрюваного ОСОБА_5 працівниками Первомайського ВП ГУП, так як останній фактично проживає за межами Миколаївської області, на даний час ОСОБА_5 ніде не працює, тому для отримання доходу може вчиняти злочини корисливої спрямованості, ОСОБА_5 знайомий з потерпілим та свідками, тому може незаконно впливати на них шляхом погроз, з метою зміни показань, слідчий суддя дійшов висновку, що ризики встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу на теперішній час не зменшились.
Продовження строку тримання під вартою мотивовано необхідністю проведення ряду процесуальних дій, вчинення яких до закінчення строку дії попередньої ухвали про запобіжний захід не можливо, оскільки необхідно отримати відповідь на постанову про проведення процесуальних дій на іншій території, розглянути клопотання про допит потерпілого у судовому засіданні під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, виконати вимоги ст. 290 КПК України з потерпілим підозрюваним та його захисниками, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Враховуючи особу підозрюваного, який характеризується позитивно, проте підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважав, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого), не забезпечить належної поведінки підозрюваного під час досудового слідства та судового розгляду по кримінальному провадженню, виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, впливу на учасників кримінального провадження, а тому вважав за доцільне продовжити строк тримання під вартою на 30 днів з урахуванням об`єму необхідних слідчих дій.
Також слідчий суддя зазначив, що вимоги п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України дозволяють застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України без визначення розміру застави.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисників на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.
Відповідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовжені строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що
- обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
- обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, отже при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя та суд повинні керуватись вимогами кримінального процесуального закону, якими визначається порядок застосування запобіжних заходів в тому числі і тримання під вартою.
Вказані вимоги закону слідчим суддею виконані в повному обсязі.
Так, слідчий суддя ретельно дослідив доводи клопотання прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, а саме про необхідність проведення певних процесуальних дій, з урахуванням чого строк досудового розслідування продовжений до трьох місяців, тобто до 25.10.2017 р.
Перевіривши доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, слідчий суддя встановив, що наведені доводи є обґрунтованими викладені у клопотанні та встановлені на час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді взяття під варту ризики не зменшились та існують на даний час.
Слідчий суддя врахував конкретні обставини кримінального провадження, та дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Як слідує з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, який є особливо тяжким злочином, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, фактично мешкає за межами Миколаївської області, не працює, знайомий із потерпілими та свідками. Сукупність наведених обставин на думку апеляційного суду є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики перешкоджання встановленню істини в справі та переховування підозрюваного від правосуддя, які вимірюються суворістю можливого покарання, не зменшились.
Доводи апеляційної скарги захисника з посиланням на певні обставини кримінального провадження, а саме добровільні дії потерпілого, направлені на передачу у володіння підозрюваного автомобілю, відсутність доказів завдання потерпілому майнової шкоди, які на його думку свідчать про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, апеляційним судом не розглядаються, оскільки дослідження та оцінка вказаних обставин пов`язана із безпосереднім дослідженням доказів та їх оцінкою, що на даній стадії кримінального провадження не передбачено.
Посилання апелянта на відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого злочину не заслуговують на увагу, оскільки, на переконання апеляційного суду, обґрунтованість підозри у вчиненні останнім інкримінованого злочину доведена доданими до клопотання матеріалами. Такі дані містяться зокрема у протоколах допиту потерпілого, свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , проведених слідчих експериментах, висновку товарознавчої експертизи, протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколі огляду місця події від 18.04.2017 р. та інших матеріалах кримінального провадження.
Доводи захисника стосовно незадовільного стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 заслуговують на увагу, проте не можуть бути підставою для скасування застосованого запобіжного заходу, оскільки відсутні відомості медичного характеру про неможливість перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора, а запобігання ризикам неналежної процесуальної поведінки неможливо шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.
Не є підставою для скасування судового рішення, передбаченою ст.ст. 409, 412 КПК України, і та обставина, що слідчим подано клопотання про продовження строку тримання під вартою пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, істотних порушень вимог закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого рішення, слідчим суддею не допущено, а тому підстав для його скасування та вирішення питання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 вересня 2017 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
_____________________ ____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3