Справа № 583/2786/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" лютого 2018 р. м. Охтирка Сумської області

Колегія суддів Охтирського міськрайонного суду Сумської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представника потерпілих-захисника ОСОБА_10

з фіксацією судового розгляду технічним комплексом „Акорд», розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Бакирівка, Охтирського району Сумської області, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше не судимого

ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152, п.п. 9, 10 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 135 КК України
встановила:
06.10.2017 року до провадження Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшла дана кримінальна справа.

07.02.2018 року прокурор подав до суду клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки 09.02.2018 року закінчується строк тримання обвинуваченого під вартою. Вимоги прокурора мотивовані тим, що ОСОБА_12 може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, переховуватися від суду, оскільки вчинив тяжке кримінальне правопорушення, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник ОСОБА_13 , з думкою якого погодився обвинувачений, в судовому засіданні заперечила проти задоволення вимог за клопотанням прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пославшись на його необґрунтованість, неконкретність обвинувачення, яке полягає у описках у клопотання, вина обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень не доведена, обвинувачений не переховувався від органів досудового розслідування, недоведеність прокурором ризиків визначених ст. 177 КПК України, просила застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю.
Представник потерпілих, з думкою якої погодилися потерпілі, в судовому засіданні підтримала вимоги за клопотанням прокурора.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторони обвинувачення та захисту, що беруть участь у розгляді справи, виходив з того, що згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Підпункти 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачають обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ст. 176 ч. 4 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 ч. 1, 2 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, ч. 2 п. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.12.2017 року ОСОБА_14 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 24.00 год. 09.02.2018 року.

Досліджуючи доводи за клопотанням, колегія суду дійшла висновку, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового слідства та суду, оскільки він обвинувачується за вчинення декількох злочинів, серед яких є особливо тяжкий злочин.

Судом не допитані всі свідки у кримінальному провадженні, які є знайомими обвинуваченого та проживають в одному населеному пункті з родиною обвинуваченого, на формування думки яких може вплинути обвинувачений, якщо він буде навіть перебувати під домашнім арештом цілодобово, чим перешкоджати встановленню істини у справі.

Суд вважає, що можливе покарання, яке може бути призначене у разі визнання винуватим, а також обставини затримання обвинуваченого свідчать про його суспільну небезпечність, ризик його ухилення від суду, переховування від суду як в межах України, так і шляхом перетинання державного кордону України нелегальним шляхом..

Колегія суду дійшла висновку, що в силу приписів ст. 183 ч. 1 КПК України, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Крім того, щодо обвинуваченого відсутні обмеження щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначені ст. 183 КПК України.

Крім того, суд вважає, що будучи військовослужбовцем, учасником АТО, обвинувачений має спеціальні навички та підготовку переховуватися в умовах, які не є звичайними для проживання (у польових умовах, в лісі, тощо).

При вирішенні вимог за клопотанням колегією суддів враховано тяжкість злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_12 , наслідки, що настали, суспільну небезпечність вчиненого, відомості про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, учасником бойових дій, власної родини чи непрацездатних утриманців не має, позитивну характеристику з місця проходження військової служби, стан здоров`я, не перебуває на обліку в нарко- та психдиспансерах, не є інвалідом, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, частково відшкодував заподіяну потерпілим шкоду, але, за переконанням суду вказані обставини не зменшують встановлені судом обставини, які свідчать про існування визначених ст.. 177 КПК України ризиків.

Отже, висновок колегії суддів щодо продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою ґрунтується не лише на підставі суворості можливого судового рішення у разі визнання його винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, а це зроблено з урахуванням забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень і низки відповідних фактів в сукупності, які підтверджують існування таких ризиків, та свідчать про такий їх ступінь, який вказує на відсутність підстав не застосовати запобіжний захід обвинуваченому або застосувати більш м`який запобіжний захід.

Описки у клопотанні прокурора, на які вказує сторона захисту, на думку суду не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора, оскільки його доводи підтверджуються матеріалами кримінального провадження в цілому.

За висновком колегії суддів, відповідно до ст. 183 КПК України відсутні підстави для визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_14 , оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель потерпілої ОСОБА_15 .
В силу положень ст.ст. 196 ч. 4, 197 КПК України суд визнав за обов`язок визначити строк тримання під вартою обвинуваченого не більше, ніж до 24.00 год. 10.04.2018 року.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, колегія суддів -
постановила:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 - задовольнити.
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152, п.п. 9, 10 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 135 КК України, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 24.00 год. 10.04.2018 року, з подальшим утриманням у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали - до 24.00 год. 10.04.2018 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів Охтирського міськрайонного суду
Сумської області:
Головуючий-суддя ОСОБА_17
Судді ОСОБА_18
ОСОБА_19