Справа № 640/9004/14-к
н/п 1-кп/640/20/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" серпня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про продовження міри запобіжного заходу ОСОБА_5 тримання під вартою,
В С Т А Н О В И В:
В ході розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 за ч.1 ст.294 КК України судом в порядку ст.331 КПК України поставлено на обговорення питання про подовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки строк тримання останнього під вартою закунчується 12.08.2017 року.
Прокурор, посилаючись на існування у обвинуваченого ризиків, передбачених ст.177 КПК України, заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки при зміні на більш м`який запобіжний захід, обвинувачений може зникнути від суду, що утруднить розгляд даної справи.
Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_5 тривалий час знаходиться під вартою та на даний час всі ризи, які зазначає прокурор відпали. ОСОБА_5 має місце мешкання в м.Харкові і переховуватися від суду не має наміру, просили змінити міру запобіжного заходу на іншу не пов"язану з триманням під вартою.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_5 строк тримання його під вартою на 60 діб, виходячи з наступного:
Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
На думку суду, обставинами, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини є непоправні наслідки вчиненого.
Продовжуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали й під страхом можливості застосування покарання, передбаченого санкцією статті, які
інкриміновані обвинуваченому, останній може переховуватись від суду. Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за скоєння якого передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Суд приймає до уваги, що обвинучвачений є громадянином Російської Федерації. Постійного місця проживання у м. Харкові не має, та у суду існують обґрунтовані підстави вважати, що знаходячись на волі, обвинувачений може зникнути від суду, виїхати за межі України. На даний час судове слідство не закінчено.
Отже підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились та є триваючими.
Таким чином, в судовому засіданні будь-яких підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому не встановлено.
Керуючись ст.ст. 177, 178 КПК України, суд,-
Продовжити ОСОБА_5 міру запобіжного заходу тримання під вартою до 01 жовтня 2017 року.
У задоволенні колопотання захисту про зміну запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з побавленнм волі відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя