Справа № 396/1877/17
Провадження № 1-кп/396/247/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.11.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дмитрівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого вчителем трудового навчання в Комишуватській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів, утриманців не має, має статус учасника бойових дій, раніше не судимий,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
Суд встановив, що ОСОБА_3 вчинив незаконне зберігання, придбання бойових припасів та вибухових пристроїв, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України.
Правопорушення було вчинено за наступних обставин:
Судом встановлено, що ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з корисливих мотивів, не маючи відповідного дозволу на зберігання бойових припасів, діючи на порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, п.п.2.3.2. 2.6. 8.1. 8.3, 8.8, 8.9. 12.1, 12.2, 12.17 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року, п.1 додатку №1 до Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», на початку серпня 2017 року перебуваючи в зоні АТО в с.Новолуганське Бахмутського району Донецької області та рухаючись до магазину, біля лісосмуги помітив свіжоскопану землю, розгорнувши яку виявив боєприпаси, а саме 9 пострілів ОГ-9М1 та 8 порохових зарядів ОГ-9П, які в подальшому забрав з собою, таким чином придбавши їх.
Після чого ОСОБА_3 , на своєму власному автомобілі марки Gelly MR 7151 А, вищевказані боєприпаси привіз до свого домоволодіння в с.Комишувате Новоукраїнського району, та в подальшому незаконно зберігав їх у власному складському приміщенні, яке розташоване по АДРЕСА_1 .
24.10.2017 під час проведення огляду складського приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено 9 пострілів ОГ-9М1 з маркуванням на кожному 56-353-87 та 8 порохових зарядів ОГ-9П з маркуванням на кожному НБЛ-62 33/78Б16-78-Б 781г, шість з яких знаходились у футлярі.
Згідно висновку судово - вибухотехнічної експертизи № 105 від 02.11.2017, надані на дослідження предмети, являлися: об`єкти дослідження №1- дев`ятьма осколковими гранатами ОГ-9М1 (з ознаками промислового способу виготовлення-1987 року) від 73-мм гранатометного пострілу ОГ-9ВМ1 до станкового гранатомету типу СПГ-9М; об`єкти дослідження №2- восьма пороховими зарядами ОГ-9П, шість з яких знаходилися у спеціальних футлярах (з ознаками промислового способу виготовлення-1978 року), до гранатометних пострілів типу ОГ-9В (ВМ, ВМ1).
Об`єкти дослідження №1 являлися вибуховими пристроями та відносилися до категорії боєприпасів, об`єкти дослідження №2 являлися конструктивно оформленими зарядами вибухових речовин (стрічкового бездимного пороху та чорного димного пороху), не відносились до категорії боєприпасів. При цьому об`єкти №1 та №2 конструктивно поєднувалися (через торцеві з`єднувальні елементи) між собою та у зібраному стані представляли собою вибухові пристрої - бойові 73-мм гранатометні постріли ОГ-8ВМ1 до станкового гранатомету типу СПГ-9М, що відносилися до категорії боєприпасів.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 вчинив незаконне зберігання, придбання бойових припасів та вибухових пристроїв, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.І ст.263 КК України.
09 листопада 2017 року між прокурором Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Сторони узгодили покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від покарання з іспитовим. Покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердитти угоду про визнання винуватості.
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю, щиро розкаївся у скоєному та просив суд затвердити угоду, запевнивши про добровільність укладення угоди та про можливість виконання ним призначеного покарання.
Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, та перевіривши угоду про визнання винуватості, суд приходить до наступного.
Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено та перевірено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 09 листопад 2017 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, і суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу, відносно останнього до вступу вироку в законну силу.
Судові витрати по справі понесені на витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням вибухотехнічної експертизи, в розмірі 1484 грн. 40 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_3 в повному обсязі, так як обвинувачений підлягає визнанню винним, на підставі ст. 126 Кримінального процесуального кодексу України.
Питання про долю речових доказів, суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Речові докази по справі: шість осколкових гранат ОГ-9М1 (з ознаками промислового способу виготовлення-1987 року) від 73-мм гранатометного пострілу ОГ-9ВМ1 до станкового гранатомету типу СПГ-9М та п`ять порохових зарядів ОГ-9П, шість з яких знаходились у спеціальних футлярах (з ознаками промислового способу виготовлення 1978 року), до гранатометних пострілів типу ОГ-9В (ВМ, ВМІ), які передані на зберігання до камери схову речових доказів при Новоукраїнському ВП ГУНП в Кіровоградській області необхідно передати передати Збройним Силам України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 469-475 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з іспитовим строком на один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати на постійне проживання за межі країни без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судово-вибухотехнічної експертизи в сумі 1484 (одна тисяча чотириста вісімдесят чотири) гривені 40 копійок.
Речові докази, після вступу вироку в законну силу: шість осколкових гранат ОГ-9М1 (з ознаками промислового способу виготовлення-1987 року) від 73-мм гранатометного пострілу ОГ-9ВМ1 до станкового гранатомету типу СПГ-9М та п`ять порохових зарядів ОГ-9П, шість з яких знаходились у спеціальних футлярах (з ознаками промислового способу виготовлення 1978 року), до гранатометних пострілів типу ОГ-9В (ВМ, ВМІ), які передані на зберігання до камери схову речових доказів при Новоукраїнському ВП ГУНП в Кіровоградській області передати Збройним Силам України.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом 30 діб з моменту проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Головуючий: ОСОБА_1