Справа № 569/4978/18
УХВАЛА

02 квітня 2018 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2
представника третьої особи, володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4
розглянувши клопотання представника третьої особи, володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -
В С Т А Н О В И В:
До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту майна звернувся представник третьої особи, володільця майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 12.02.2018 року по справі № 556/161/18, клопотання старшого слідчого Володимирецького ВП Варашського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Володимирецького відділу Сарненської місцевої прокуратури про арешт майна задоволено частково.
Накладено арешт на пиломатеріали, які поміщені в автомобіль марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки FRUENHAUF реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Тимчасово вилучене майно - автомобіль марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки FRUENHAUF реєстраційний номер НОМЕР_2 повернуто володільцю ОСОБА_6 .
Після цього, Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 26.02.2018 року по справі № 556/201/18, клопотання старшого слідчого Володимирецького ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Володимирецького відділу Сарненської місцевої прокуратури про арешт майна задоволено.
Для збереження речових доказів, накладено арешт на автомобіль марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки FRUENHAUF реєстраційний номер НОМЕР_2 . Арешт накладено у формі встановлення заборони використання та розпорядження (відчуження) вказаного в ухвалі майна.
Вищевказану ухвалу вважаю незаконною, а тому такою, що підлягає скасуванню.
Просить суд арешт, накладений Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 26.02.2018 року по справі № 556/201/18 скасувати; в задоволенні клопотання старшого слідчого Володимирецького ВП Варашського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Володимирецького відділу Сарненської місцевої прокуратури про арешт майна відмовити. Та зобовязати старшого слідчого Володимирецького ВП Варашського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_5 негайно повернути автомобіль марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки FRUENHAUF реєстраційний номер НОМЕР_2 володільцю ОСОБА_6 .
В судовому засіданні представник третьої особи, володільця майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 клопотання про скасування арешту підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в ньому та просив суд його скасувати.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про час дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 12.02.2018 року, клопотання старшого слідчого Володимирецького ВП Варашського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Володимирецького відділу Сарненської місцевої прокуратури про арешт майна задоволено частково.
Накладено арешт на пиломатеріали, які поміщені в автомобіль марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки FRUENHAUF реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Тимчасово вилучене майно - автомобіль марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки FRUENHAUF реєстраційний номер НОМЕР_2 повернуто володільцю ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 26.02.2018 року клопотання старшого слідчого Володимирецького ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Володимирецького відділу Сарненської місцевої прокуратури про арешт майна задоволено.
Для збереження речових доказів, накладено арешт на автомобіль марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки FRUENHAUF реєстраційний номер НОМЕР_2 . Арешт накладено у формі встановлення заборони використання та розпорядження (відчуження) вказаного в ухвалі майна.
Згідно ч. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, відповідно до ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для …третіх осіб.
Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Крім того, згідно ч. 5 ст. 132 КПК України - під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор, не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 12.08.2011 року. власником автомобілю марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки FRUENHAUF реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_7 .
Вищевказане авто з напівпричепом були передані у користування ОСОБА_6 , тобто останній є його володільцем, що також зазначено і в Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 12.02.2018 року, який використовує його у здійсненні ним підприємницької діяльності, пов`язаної з наданням допоміжних послуг у лісовому господарстві, лісопильному та стругальному виробництві, діяльністю посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами; оптовою торгівлею деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.
Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 12.02.2018 року, вказане майно повернуто його володільцю ОСОБА_6 , останній, продовжував використовувати його.
Слідчий не довів і в ухвалі суду не вбачається жодного доказу тієї обставини, що автомобіль марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки FRUENHAUF реєстраційний номер НОМЕР_2 містять сліди кримінального правопорушення, при чому суд не навів жодних доводів того, що дане майно використовувалось як засоби кримінально протиправних дій, передбачених ст. ч. 1 ст. 382 КК України, або що останні містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.
Так, згідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно з нормами ст. ст. 8, 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною радою України. Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Так, згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17липня 1997 року, відповідно до Закону України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», та статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Принцип непорушності права приватної власності також закріплений ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України.
Статтею 325 ЦК України встановлено право приватної власності особи.
Однак, при винесенні Ухвали від 26.02.2018 року судом вищевказані вимоги були порушені, оскільки слідчий суддя не врахував наслідки арешту та позбавлення його володільця права розпоряджатися вказаним майном, чим грубо порушив його право на власний розсуд вільно володіти, користуватися і розпоряджатися ним, здійснюючи законну підприємницьку діяльність, що вважаю. Є теж підставою для визнання даної ухвали незаконною.
Крім того як встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_6 не визнано підозрюваним чи обвинуваченим, вказана особа не має будь-якого процесуального статусу у вищенаведеному кримінальному провадженні, провадження взагалі не стосується такого суб`єкта господарювання, а отже застосування арешту майна до даного підприємства є безпідставним та нічим не обґрунтованим.
Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Таким чином, необхідність скасування накладеного арешту майна обумовлені такими обставинами як невідповідність майна, на яке накладено арешт, критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та (або) накладення арешту на майно особи, яка у кримінальному провадженні не має процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого, не належить до осіб, які в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, а також ті обставини, що накладено арешт Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 26.02.2018 року у кримінальному провадженні, є безпідставний та не обґрунтований, тому слідчий суддя приходить до висновку що заявлено клопотання підлягає до задоволення.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -
УХВАЛИВ :
Клопотання задоволити.
Арешт, накладений Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 26.02.2018 року по справі № 556/201/18 скасувати.
Зобовязати старшого слідчого Володимирецького ВП Варашського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_5 негайно повернути автомобіль марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки FRUENHAUF реєстраційний номер НОМЕР_2 володільцю ОСОБА_6 .
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1