(№1-кс/760/361/18)
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03. 01. 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 - про призначення позапланової документальної перевірки у кримінальному провадженні №0000002 від 11. 01. 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшло клопотання про призначення позапланової документальної перевірки у кримінальному провадженні №0000002 від 11. 01. 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Згідно вимог поданого клопотання прокурор просив слідчого суддю призначити позапланову документальну перевірку ФОП ОСОБА_4 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за певний період часу.
Прокурор до суду на розгляд клопотання не з`явився.
Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання і кримінального провадження, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Правовою підставою клопотання прокурор зазначив п.п. 78.1.11 п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України.
Відповідно до ст. 78 Податкового кодексу України, якою врегульовано порядок проведення документальних позапланових перевірок, однією з підстав для проведення такої перевірки є судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанова органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесена ними відповідно до закону (пп. 78.1.11 п. 78.1).
Разом з тим Законом України від 28.12.2014 року № 71-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, який набув чинності з 01.01.2015 року, встановлено, що податкові перевірки підприємств, установ організацій, ФОП з обсягом доходу до 20 млн. грн. за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюється виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб`єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами КПК України.
Порядок кримінального провадження врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України, відповідно до ст.ст. 84, 99 якого висновки ревізій та акти перевірок відносяться до документів як процесуальних джерел доказів.
Пункт 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належать здійснення у порядку передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Таким чином, слідчий суддя - це суддя, уповноважений забезпечувати законність та обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні у кримінальній справі, до компетенції якого належить прийняття рішення про застосування заходів кримінального процесуального примусу, проведення слідчих та інших процесуальних дій, що обмежують конституційні права людини, розгляд скарг на дії (бездіяльність) та рішення особи, яка провадить дізнання, слідчого і прокурора.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які беруть участь у кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження у справі на досудових стадіях. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінально-процесуальної функції, яка полягає у забезпеченні законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні у кримінальній справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Положення КПК України не відносять до компетенції слідчого судді вирішення питання щодо надання дозволу на проведення перевірки, ст. 132 КПК України не передбачає такого заходу кримінального провадження, не регламентує порядок розгляду таких клопотань, обсяг доказування при розгляді такого клопотання, критерії, за якими слідчий суддя повинен визначати достатність підстав для надання дозволу на проведення перевірки. Таким чином, положеннями КПК України не передбачено повноважень слідчого судді призначати перевірку.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів клопотання, в ньому належним чином не обґрунтовано та не доведено необхідність призначення перевірки саме на підставі ухвали слідчого судді.
Таким чином, зважаючи на те, що до повноважень слідчого судді не входить розгляд даного клопотання відповідно до положень чинного КПК України, а тому приходжу до висновку про відмову у задоволенні даного клопотання.

Виходячи із вищезазначеного та керуючись ст. ст. 3, 26, 91-93, 110, 131, 132, 309, 369-372 КПК України, суддя,-
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1