ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/638/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0013204 від 22.11.2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, працюючого в ТОВ «УКРТРАНС» водієм, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2009 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 22.11.2016 року близько 01 години 00 хвилин, маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи біля будинку № 3 по вул. Урлівська в м. Києві, не повідомляючи про свої злочинні наміри ОСОБА_6 , попросив у нього ключі від автомобіля «Ssang Yong Korando» сірого кольору, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , які ОСОБА_6 знайшов біля вищевказаного будинку. Отримавши ключі від вказаного автомобіля, ОСОБА_5 направився до Інтернет-центру «В мережі», який розташований за адресою: м. Київ, вул. А.Ахматової, 45.
В цей же день близько 01 години 30 хвилин, знаходячись в приміщенні Інтернет-центру «В мережі», ОСОБА_5 зустрів свого знайомого на ім`я ОСОБА_8 , якого попросив допомогти йому перегнати автомобіль «Ssang Yong Korando», при цьому не повідомивши останньому про те, що має намір незаконно заволодіти вказаним транспортним засобом, на що ОСОБА_8 погодився, після чого вони разом направилися до будинку АДРЕСА_2 .
Після цього, 22.11.2016 року близько 01 год. 40 хв., ОСОБА_5 , разом з свідком ОСОБА_8 , який не знав про дійсні наміри ОСОБА_5 щодо незаконного заволодіння транспортним засобом, перебуваючи біля будинку № 3 за адресою: м. Київ, вул. Урлівська, 3, підійшли до автомобіля «Ssang Yong Korando» сірого кольору, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 . ОСОБА_5 сів на водійське сидіння вказаного автомобіля, вставив ключ в замок запалення та запустив двигун, а свідок ОСОБА_8 сів до салону вказаного автомобіля, куди його запросив ОСОБА_5 .
Після чого, ОСОБА_5 , керуючи викраденим автомобілем, разом із ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникли. В подальшому, ОСОБА_5 перегнав вказаний автомобіль на автостоянку по вул. О.Пчілки, 5 в м. Києві, де разом із свідком ОСОБА_8 , змінили номерні знаки НОМЕР_3 , закріплені за автомобілем «Ssang Yong Korando», 2012 року випуску, на інші НОМЕР_4 спереду та наклейкою «ПТН ПНХ» ззаду, які знайшли на території вказаної автомобільної стоянки.
В подальшому, 24.11.2016 року, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_8 на зазначеному автомобілі проїхатись по м. Києву до станції метро «Славутич», на що останній погодився. Цього ж дня, близько 14 год. 40 хв., ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , перебуваючи в садовому товаристві «Чайка», що по вул. Центральна, 44, масив «Осокорки» Київської області, знаходячись в салоні вказаного автомобіля були помічені співробітниками поліції. В цей час, ОСОБА_5 , який перебуваючи за кермом вказаного транспортного засобу, спробував втекти з місця події, однак під час переслідування, не впоравшись з керуванням, здійснив наїзд на перешкоду - бетонну електроопору, тим самим пошкодивши автомобіль «Ssang Yong Korando», 2012 року випуску, завдавши власнику даного автомобіля ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 18701,46 грн. В подальшому, ОСОБА_5 було затримано працівниками поліції неподалік місця ДТП.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину за обставин, встановлених в мотивувальній частині вироку, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що 22.11.2016 року він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_6 , який повідомив йому про те, що на вулиці знайшов ключі від автомобіля «Ssang Yong Korando». У нього відразу виник умисел на незаконне заволодіння ним, і він, не повідомляючи ОСОБА_6 про свій намір, попросив у нього ключі. Цього ж дня, в Інтернет центрі «В мережі» зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_8 , якого попросив допомогти перегнати автомобіль, знову ж таки не повідомляючи про намір незаконного заволодіння автомобілем. Перегнавши автомобіль на стоянку, вони змінили номерні знаки. 24.11.2016 року він запропонував ОСОБА_8 проїхатися по м. Києву, однак в районі садового товариства «Чайка» їх було помічено працівниками поліції, він почав тікати, проте, не впоравшись з керування, в`їхав в електроопору.
За відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд, обмежившись за згодою останніх в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_5 у незаконному заволодінні транспортним засобом та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 289 КК України.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.
Судом також враховуються дані про особу обвинуваченого, який характеризується виключно позитивно, має постійне місце проживання, яке збігається з місцем реєстрації, на спеціальних обліках не перебуває, не судимий.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З огляду на викладене суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами є призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією частини статті.
При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, конкретних обставин справи та особи винного, наявності по справі обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Також, у судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має дитину, якій на день набрання чинності Законом не виповнилося 18 років.
Відповідно до вимог ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання. Пунктом «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких за вчинення умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 р

Судом встановлено, що обвинувачений має малолітню дитину доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої не позбавлений батьківських прав та якій на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» не виповнилось 18 років. При цьому ОСОБА_5 скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Кримінальне правопорушення вчинено 22.11.2016 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».
Оскільки обставин, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_5 встановлено не було, суд вважає за можливе звільнити останнього від призначеного основного та додаткового покарання.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 1320 грн. 60 коп.
Речові докази, а саме:
-змиви з керма автомобіля «Ssang Yong» серії «Korando», д.н.з. НОМЕР_2 , два недопалки, 6 слідів папілярних узорів, змиви речовини бурого кольору, змиви з АКП, змиви з долоней рук ОСОБА_8 , одна цигарка, змиви з долоней рук ОСОБА_5 , які знаходяться в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві знищити;
-речі з підлокітника автомобіля «Ssang Yong» серії « НОМЕР_5 », два аркуші паперу та три картонні картки, які знаходяться в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві повернути потерпілій ОСОБА_7 ;

-мобільний телефон «S-TELL», який вилучено у ОСОБА_8 та передано до камери схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві повернути останньому;

-два мобільні телефони, які вилучено у ОСОБА_5 та передано до камери схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві повернути останньому;

-автомобіль «Ssang Yong Korando» сірого кольору, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 та брелок у вигляді «Ведмедя», які передано на відповідальне зберіганні ОСОБА_7 залишити у власності останньої.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: