Провадження № 1-кс/761/6752/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 034 85, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луцька, громадянин України, українець,з вищою освітою, заступник виконавчого директора з правових питань Федерації металургів України, перебуває у шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч. 5 ст.191 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у в м. Києві ОСОБА_7 з погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Клопотання обґрунтоване тим, що 24.03.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.5 ст. 191 КК України, це кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_4 наказом генерального директора Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» (далі ДП «ІРЦ») ОСОБА_8 від 20.05.2016 призначений виконувачем обов`язків генерального директора вказаного підприємства.

Таким чином, ОСОБА_4 , виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, був службовою особою.

У подальшому ОСОБА_4 , керуючись умислом, спрямованим на привласнення і розтрату коштів підприємства, 23.05.2016 завізував заяви ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про надання їм безповоротної матеріальної допомоги у розмірі 250 000,00 грн. кожному на оздоровлення дитини та видав відповідні накази.

Згідно з п. 6.1 Колективного договору матеріальна допомога надається за заявою працівника у розмірі, який у кожному конкретному випадку визначається адміністрацією з урахуванням фінансових можливостей підприємства та потреб працівника.

У той же час, загальна сума матеріальної допомоги працівникам на оздоровлення склала 1 750 000,00 грн., що перевищує витрати на матеріальну допомогу, передбачені фінансовим планом ДП «ІРЦ» на 2 квартал 2016 року.

Отже, вказаними діями ОСОБА_4 здійснив розтрату коштів ДП «ІРЦ» у сумі 1 750 000,00 грн.

На думку слідчого, існує ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню через знищення, приховування, спотворення документів, що є підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, які у ньому зазначені.

Підозрюваний та його захисники заперечували проти застосування до ОСОБА_4 ініційованого стороною обвинувачення запобіжного заходу, наполягаючи на недоведеності висунутої підозри, відсутності передбачених законом ризиків.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши надані суду матеріали, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних факторів:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Відповідно до практики ЄСПЛ під обґрунтованістю підозри необхідно розуміти наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою для початкової стадії розслідування мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_4 ознак інкримінованого йому правопорушення.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що стороною обвинувачення жоден з ризиків, які передбачені статтею 177 КПК, не наведений.
Зокрема, слідчий безпосередньо у клопотанні виключив наявність таких ризиків як переховування від органу досудового розслідування, можливість незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншими чином.
Викладене свідчить, що на момент звернення до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу слідчий та прокурор вважали наявними ризики знищення або спотворення певних документів, а також вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Досліджуючи існування вказаних ризиків, слідчий суддя відмічає, що обставини вчинення кримінального правопорушення, яке інкриміноване підозрюваному, свідчать про наявність в організації, установі, підприємстві певних фінансових, бухгалтерських, організаційно-розпорядчих документів, якими фіксується рух коштів, закріплюються підстави проведення відповідних розрахунків.
Отже, орган досудового розслідування до оголошення підозри мав би забезпечити перехід цих документів під контроль слідчого або прокурора аби унеможливити доступ до них підозрюваного чи іншої зацікавленої особи.
Неприйняття стороною обвинувачення зазначених заходів не може бути обґрунтуванням існування ризику знищення чи приховування таких документів.
Репутація підозрюваного, наявність у нього міцних соціальних зв`язків не дають підстав для висновку про ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення.
Таким чином, реальне існування передбачених законом ризиків стороною обвинувачення не можна вважати доведеним.
У силу ч. 3 ст. 194 КПК слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до органу державної влади, якщо прокурор, довівши наявність обґрунтованої підозри, не доведе наявність ризику неправомірної процесуальної поведінки останнього.
Враховуючи, що матеріалами клопотання доведена обґрунтованість підозри, однак не доведене існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокуратури, слідчого судді, суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 181, 199, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотанняслідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок за кожною вимогою прибувати до слідчого Шевченківського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_7 , прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 , слідчого судді, суду.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя ОСОБА_1