Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/7830/17
Провадження № 1-м/644/2/18
Справа № 644/7830/17
УХВАЛА
Іменем України

03 січня 2018 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації відносно засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, з незакінченою вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у відповідність із законодавством України,

ВСТАНОВИВ:

Міністерство юстиції України звернулося до суду з клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України посилаючись на те, що вироком Центрального районного суду м. Тольятті Самарської області від 28 листопада 2016 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ, та засуджено до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі.

В обґрунтування клопотання зазначено, що вказаний вирок іноземної держави набрав законної сили. Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 26 УФСВП Росії по Самарській області», кінець строку відбуття покарання 14 липня 2025 року. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 . Міністерством юстиції України вирішено прийняти в Україну засудженого вироком суду Російської Федерації громадянина України ОСОБА_4 для подальшого відбування покарання на території України.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Судовим розглядом встановлено, що вироком Центрального районного суду м. Тольятті Самарської області від 28 листопада 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ, а саме: за умисне вчинення незаконного збуту наркотичних засобів з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж (включаючи мережу Інтернет), за попередньою змовою групою осіб, у крупному розмірі, та засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 років. Вирок набрав законної сили.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі у ФКУ «Виправна колонія № 26 УФСВП Росії по Самарській області» і виявив бажання бути переведеним для подальшого відбування покарання до Держави Україна, громадянином якої він є. Кінець строку відбуття ОСОБА_4 призначеного вироком суду Російської Федерації покарання 14 липня 2025 року.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, засуджену особу може бути передано за цією Конвенцією, зокрема за таких умов: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо рішення є остаточним; якщо на передачу згодна засуджена особа; якщо дія або бездіяльність, на підставі якої було винесено вирок, є кримінальним злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або була б кримінальним злочином у разі вчинення на її території; якщо держава винесення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженої особи.

Відповідальність за суспільно небезпечне діяння, за яке засуджено ОСОБА_4 в Російській Федерації, передбачена також законодавством України, а саме: ч. 2 ст. 307 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів у великих розмірах, вчинений за попередньою змовою групою осіб, і покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно ст. 10 Конвенції у разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку.

Однак, якщо це покарання за своєю природою або тривалістю є несумісним із законодавством держави виконання вироку або якщо її законодавство цього вимагає, ця держава може на основі судової або адміністративної постанови співвіднести призначену міру покарання з покаранням чи заходом, передбаченим її власним законодавством за вчинення аналогічного злочину. За своїм характером таке покарання або такий захід повинні у міру можливості відповідати покаранню або заходу, призначеному у вироку для виконання. Покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Статтею 11 Конвенції встановлено, що у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган, зокрема не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи.

За положеннями пункту 1 частини 4 статті 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, зокрема крім такого випадку, якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України.

Таким чином, приймаючи до уваги, що вироком суду Російської Федерації ОСОБА_4 засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 років, а санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає можливий строк покарання у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років, то засудженому слід призначити за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 років без конфіскації майна.

Визначення судом виду кримінально-виконавчої установи, в якій засудженому належить відбувати покарання, діючим законодавством України не передбачено.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 9 - 11 Конвенції про передачу засуджених осіб, ст. ст. 372, 602, 603, 609- 610 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Міністерство юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відношенні засудженого ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України задовольнити.

Привести у відповідність із законодавством України вирок Центрального районного суду м. Тольятті Самарської області від 28 листопада 2016 року.

Визначити, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 307 КК України.

Визначити ОСОБА_4 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 9 років без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 28 листопада 2016 року. Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання час тримання його під вартою з 15 липня 2016 року до 27 листопада 2016 року і відбуття покарання у Російській Федерації.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України.

На ухвалу може бути подано апеляцію до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 7 діб.

Суддя: ОСОБА_1