ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 00000394 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іршанськ, Хорошківського (Вол-Волинського) району Житомирської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні має малолітнього сина 2011 року народження, працюючого неофіційно механіком СТО, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

за ст. 187 ч.2 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Іршанськ, Хорошківського (Вол-Волинського) району Житомирської області, громадянина України, не одруженого, працюючого неофіційно, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

26.03.2009 року Вол-Волинським районним судом Житомирської області за ст. ст. 185 ч.3,75 КК України до 4-х років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки;

30.10.2009 року Вол-Волинським районним судом Житомирської області за ст. ст. 186 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4-х років 1 місяця позбавлення волі;

29.07.2014 року Вол-Волинським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч.2, 357 ч.1, 70 КК України до 4 місяців арешту та штраф 850 грн.,

за ст. 187 ч.2 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

в с т а н о в и в :
25 січня 2017 року близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_8 разом з братом ОСОБА_7 та товаришем ОСОБА_11 , який через психічні розлади був позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилися поблизу приміщення Житомирського заводу «Електровимірювач», розташованого по вул. Перемоги, 10 в м. Житомирі.

В цей же день та час вони побачили раніше незнайому їм ОСОБА_6 , яка йшла по тій же вулиці у їхньому напрямку, розмовляючи при цьому по мобільному телефону. У вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, керуючись корисливим мотивом, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства небезпечним для життя та здоров`я, направлений на вчинення нападу на ОСОБА_6 з метою заволодіння її мобільним телефоном марки «MEIZU - M3S».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 , розраховуючи на те, що ОСОБА_7 і ОСОБА_12 , який через психічні розлади був позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, зрозуміють дійсний характер його злочинних дій і підтримають, запропонував вчинити напад та заволодіти мобільним телефоном, на що останні підтримали його злочинний умисел та погодилися вчинити напад на ОСОБА_6 , вступивши в такій спосіб між собою у попередню злочинну змову.

У подальшому реалізуючи спільний злочинний умисел ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , який через психічні розлади був позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, дочекались коли ОСОБА_6 підійде ближче до них, а саме почала проходити між ними, де в цей час ОСОБА_8 різко виставив ногу під ноги потерпілої, яка зачепилась та не втрималась на ногах і впала на землю. В цей час, для досягнення загального злочинного умислу, ОСОБА_8 діючи в межах єдиного злочинного умислу разом з ОСОБА_7 почали наносити численні удари ногами в різні частини тіла ОСОБА_6 , яка намагаючись захиститись від злочинних дій останніх, стала прикривати своє тіло руками. Однак, вищевказані особи, з метою подолання опору потерпілої продовжували наносити їй удари руками та ногами по голові і тулубу, в результаті чого потерпілій було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, перелому кісток носу, синців на обличчі, крововиливів в ділянці верхньої та нижньої губи, які відповідно до висновку експерта № 1418 від 05.07.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, тобто вчинили щодо останньої фізичне насильство, що було небезпечним для її життя та здоров`я.

У цей час, ОСОБА_12 , який через психічні розлади був позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, який постійно стояв поряд та наглядав за навколишньою обстановкою, діючи в межах єдиного злочинного умислу з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підняв мобільний телефон належний потерпілій, який під час падіння останньої випав з рук та знаходився неподалік від неї на землі.

Після чого, ОСОБА_12 , який через психічні розлади був позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, утримуючи викрадене майно при собі, разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 місце скоєння злочину залишили, а в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та спільно з ОСОБА_13 , який через психічні розлади був позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вчинили розбійний напад, поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_6 в момент заподіяння, в ході якого незаконно заволоділи чужим майном, що належить останній, а саме: мобільним телефоном марки «MEIZU - M3S», вартістю 3769 грн.; сім-карткою мобільного оператора зв`язку «лайфселл», абонентській номер НОМЕР_1 , вартістю 50 грн.; сім-карткою мобільного оператора зв`язку «Київстар», абонентській номер НОМЕР_2 , вартістю 50 грн.; флеш-карткою пам`яті, вартістю 150 грн.; пластмасовим чохлом до мобільного телефону, вартістю 80 грн., чим спричинили потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 4099 грн.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково і пояснив, що 25 січня 2017 року разом з братом ОСОБА_14 та товаришем ОСОБА_15 приїхали в м. Житомир відпочити. Він йшов попереду, за ним ОСОБА_15 і його брат. Він побачив дівчину, яка йшла попереду нього за 10-15 метрів і він вирішив пошуткувати на нею, без будь-якого умислу на вчинення злочину. Підкотившись до неї, збив її з ніг і сам теж був на землі. Дівчина почала кричати та ображати його, це його розлютило, він схопив її обома руками за куртку, образив нецензурно та штовхнув, від чого вона повторно впала. В цей час до них підбіг ОСОБА_16 і став між ними, але він ногою вдарив ще раз потерпілу в область плечей. Потерпіла продовжувала кричати і в цей час до них підбіг брат ОСОБА_14 , який разом з ОСОБА_15 його відтягнув від дівчини і вони пішли від неї. Він в цей час, побачив на снігу мобільний телефон дівчини і непомітно для всіх підняв його та поклав до своєї кишені. Підійшовши до магазину «Квара», вони зустрілися з товаришем брата, придбали спиртні напої, а саме горілку і пиво та пішли у сквер поблизу магазину випивати. Також непомітно для всіх, телефон потерпілої, він викинув в кущі біля магазину. Через короткий проміжок часу вони повернулися до магазину придбати ще спиртні напої, зчинився конфлікт з продавцями і в цей час зайшли поліцейські, які питали про напад на потерпілу, але вони все заперечили та і потерпіла їх не впізнала. Вийшовши на вулицю, їх обшукали, але нічого не знайшли та відпустили. Після цього, він знайшов мобільний телефон в кущах та забрав собі. Про те, що в нього телефон потерпілої він повідомив братові лише вдома на наступний день. Ствердив, що на момент зустрічі з потерпілою був у тверезому стані, алкогольні напої вживав лише після події. Зазначив, що ніхто, крім нього потерпілій не наносив ударів, брат та товариш його відтягнули від останньої. Пояснив, що через певний час, він декілька разів скористався телефоном потерпілої, при цьому використовував одноразові сім-картки, а в послідуючому телефон викинув. Також зазначив, що на телефоні був чохол, темно-світлого коричневого кольору, який викинув разом з телефоном. Попросив вибачення у потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково і пояснив, що 25 січня разом з братом та його товаришем ОСОБА_17 приїхали в м. Житомир відпочивати. Вони йшли по вулиці, брат з товаришем попереду, а він позаду, оскільки в цей час розмовляв по телефону зі своїм другом, останній розповідав яким маршрутом треба йти, оскільки він не знає добре місто. В цей час він почув крик і побачив в 3-х метрах від себе дівчину, яка лежала на землі, а його брат та ОСОБА_15 між собою вовтузяться. Він підбіг до них, відтягнув брата та вони пішли. Зазначив, що особисто не бачив чи потерпілу били, але ОСОБА_15 йому сказав, що його брат вдарив дівчину. Він особисто дівчину не бив і не бачив, що брат забрав її телефон. Потім вони втрьох зустрілися з його товаришем біля магазину «Квара», де придбали спиртні напої, які вживали у сквері поруч. Через деякий час вони знову повернулися до магазину придбати ще напої і між братом та продавчинею виник конфлікт, в цей час до магазину зайшли поліцейські з дівчиною. Останні запитали про напад на вказану дівчину, а він заперечив свою участь в цьому. Дівчина їх в магазині не впізнала, їх обшукали та відпустили. Зазначив, що він займається ремонтом мобільних телефонів і в нього вдома є багато запасних частин, які він використовує при ремонті. Чохол, який у нього знайшли та вилучили, не є чохлом, а є частиною корпусу телефону і він не підходить до телефону, який був викрадено у потерпілої. Також зазначив, що вдома має велику кількість сім-карток до телефону і мабуть брат скористався однією з них. Зазначив, що свою вину визнає в тому, що не запобіг діям брата, в послідуючому не допоміг дівчині, коли відтягнув брата від неї, не вибачився в той момент перед нею. Ствердив, що жодного удару потерпілій не наносив, але приносить їй щирі вибачення за дії, які вчинив її брат та за те, що не допоміг їй, після події. Просить не позбавляти волі, оскільки має малолітнього сина, який потребує його допомоги.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченими своєї вини, їх вина доведена повністю дослідженими при судовому розгляді доказами, а саме показами потерпілої, свідків та письмовими доказами.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 25 січня 2017 року вона вийшла на зупинці вулиць Покровська-Грушевського та йшла по вулиці Перемоги в м. Житомирі, при цьому розмовляла по телефону зі своєю мамою. Попереду вона побачила трьох невідомих чоловіків і вирішила перейти на іншу сторону вулиці, але цим скористатися не змогла, оскільки були великі намети снігу, а тому продовжила свій рух по цій вулиці. Коли вона наблизилася до чоловіків, двоє з них стояли праворуч, а один ліворуч. Вона проходила повз них і в цей час, як вона вважала в той момент, підслизнулася та стала падати, але схопила одного з хлопців, як потім з`ясувалося це був ОСОБА_18 , за куртку щоб не впасти, тобто намагалася встати, але останній відштовхнув її від себе, від чого вона впала, а телефон який був в її руках впав на землю позаду неї. В цей час обидва брати ОСОБА_19 почали бити її ногами по голові і тулубу, а ОСОБА_20 стояв у стороні і участі в побитті не приймав. Вона кричала, просила припинити бійку, закривала голову руками від ударів, але останні продовжували її бити. Після цього, ОСОБА_20 підняв її телефон і сказав іншим йдемо та вони втрьох пішли в бік вул. Покровської. Уточнила, що коли падала схопила хлопця за куртку і його обличчя було перед нею, а тому вона його одразу впізнала і це був ОСОБА_18 . Зазначила, що впала вона на правий бік, а ОСОБА_18 був перед нею, а ОСОБА_21 позаду і вони обидва наносили їй удари. Також пояснила, що вулиця була добре освітлена і вона добре розгледіла нападників, а саме ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , ОСОБА_22 вона добре не розгледіла, оскільки останній був за її спиною. На наступний день вона пройшла судово-медичну експертизу. Пояснила, що батько обвинувачених ОСОБА_19 в повному обсязі відшкодував матеріальну і моральну шкоду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснила, що 25 січня 2017 року близько 20 години вечора вона розмовляла зі своєю донькою по телефону. В цей час вона почула в телефон крик доньки з проханням «не чіпайте» і зрозуміла, що щось трапилося і телефон не в руках доньки. Через декілька хвилин почула чоловічі голоси та їх розмову «хорошо ми її» та «а вибачили як я їй врізав». Від почутого вона почала кричати в телефон, але почула, як чоловік сказав «виймай сімку», після чого телефон відключився. З розмови вона зрозуміла, що чоловіків декілька, оскільки декілька голосів вихвалялися один перед одним.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що він працює в патрульній поліції і 25 січня 2017 року на планшет прийшло повідомлення про напад на жінку в районі «Електровимірювача». Прибувши на місце, побачили дівчину, яка повідомила, що на неї напали невідомі, вдарили по голові та відібрали мобільний телефон. На запропоновану медичну допомогу, дівчина відмовилася. Забравши дівчину із собою вони відпрацьовували весь район, а саме вулиці і на розі вулиць Л. Українки-Покровська зайшли в магазин «КВАРА», де їх увагу звернули троє молодих хлопців, які перебували в стані алкогольного сп`яніння і сперечалися з продавчинею. Він звернувся до хлопців, аби припинити конфлікт та попросив їх вийти на вулицю, останні погодилися. Вийшовши на вулицю він запитував у потерпілої чи не впізнає вона серед цих осіб нападників, остання їх не впізнала. Пояснив, що потерпіла була дуже схвильована, тремтіла не могла чітко пояснити в чому були одіті нападники, їх риси, говорила, що вдарили її ззаду та відібрали телефон.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснила, що вона працює в патрульній поліції і 25 січня 2017 року виїжджали на виклик щодо нападу на жінку. Прибувши на місце побачили молоду дівчину, яка розповіла, що на неї напало три особи, які її побили та відібрали мобільний телефон. Дівчина була дуже схвильована, в неї було розпухле обличчя та садна. Остання повідомила, що її били ногами по голові. Потерпіла відмовилася від виклику швидкої і вони почали здійснювати об`їзд прилеглих вулиць. В магазині «КВАРА» їх привернула увага до трьох молодих хлопців, які були в нетверезому стані і агресивні, але потерпіла їх не впізнала, як нападників.

Свідок ОСОБА_26 пояснив, що в літню пору, точну дату не пам`ятає, працівниками поліції був запрошений зі своїм товаришем для участі в слідчому експерименті, в якості понятих. Під час слідчого експерименту потерпіла розповідала про події злочину, а потім це було відтворено. Потерпіла розповідала, а потім показала як по відношенню до неї розташовувалися нападники, яких було троє. Пам`ятає, що потерпіла повідомила, що один з нападників її штовхнув, від чого вона впала і той почав її бити ногами. Також потерпіла говорила, що коли впала то була на правому боці, один нападник був за її спиною, другий попереду, а третій був в стороні. Удари їй наносилися з двох сторін, вона закривала голову та обличчя руками. Зазначений слідчий експеримент проходив у два етапи, а саме вдень потерпіла розказувала та показувала, як все відбувалося, а ввечері для перевірки освітлення і з`ясувалося, що обличчя нападника, який був позаду було важко розгледіти, оскільки ліхтар знаходиться за його спиною. В послідуючому, було складено протокол, який вони прочитали, в ньому було все відображено, як розповідала та показувала потерпіла і цей протокол був ними підписаний. Під час судового розгляду свідкові було надано для огляду протокол слідчого експерименту, де він ствердив, що підписи в ньому належать йому.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 пояснила, що ввечері близько 20-ї години поверталася додому та почула жіночий крик, побачила дівчину, яка лежала на землі, а двоє чоловіків били її ногами, вони були в капюшонах на голові, а тому їх обличчя вона не розгледіла. Вона почала кричати, чоловіки побігли, а вона підбігла до дівчини. Вона допомогла дівчині піднятися, у останньої був розбитий ніс, йшла кров. Вона викликала поліцію і дівчина їй розповила, що на неї напали невідомі та відібрали мобільний телефон.

Протоколом огляду місця події від 25 січня 2017 року встановлено місце вчинення кримінального правопорушення, під час якого потерпіла повідомила про трьох нападників, вказала місце де її було збито з ніг, де їй наносили удари ногами та заволоділи її мобільним телефоном (т.2 а.с.1-4)

Висновком судово-медичного експерта № 175 від 26 січня 2017 року у ОСОБА_6 виявлено синець та крововилив на обличчі, які утворилися від дії тупих твердих предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено в термін та за обставин, вказаних потерпілою та відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.2 а.с.5).

В судовому засіданні експерт ОСОБА_28 зазначила, що механізмом утворення у потерпілої тілесних ушкоджень, може бути як рука, зажата в кулак, так і нога у взутті. Вказала на те, що тілесні ушкодження не могли утворитися від падіння на площину. Вказала на те, що під час огляду у потерпілої виявлено набряк спинки носу, а тому було запропоновано зробити знімок, але остання тоді відмовилася, про це вона зазначила у висновку. Також зазначила, що у потерпілої був розмитий синець, що може вказувати на необмежену кількість ударів, це також залежить від конституції людини, її віку і місця заподіяння.

Протоколом обшуку від 02 червня 2017 року за адресою АДРЕСА_1 здійснено обшук, під час якого було оглянуто мобільний телефон ОСОБА_29 , матері обвинувачених, і в списку контактів встановлено № телефону НОМЕР_3 ОСОБА_30 . Крім того, в особистих речах ОСОБА_22 , а саме в кишені його штанів виявлено чохол золотистого кольору (т.2 а.с.6-10).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02 червня 2017 року з участю потерпілої ОСОБА_6 , де остання вказала на особу під № 4, яка вчинила на неї напад 25 січня 2017 року. Особа під № 4 є ОСОБА_8 (т.2 а.с.11-16).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02 червня 2017 року з участю потерпілої ОСОБА_6 , де остання вказала на особу під № 4, яка приймала участь у вчиненні на неї нападу 25 січня 2017 року. Особа під № 4 є ОСОБА_12 (т.2 а.с.17-22).

Довідкою УОТЗ ГУНП від 15 серпня 2017 року, за дорученням слідчого, проведено аналіз інформації з вилучених, за ухвалами слідчого судді, інформації операторів мобільного зв`язку. Під час якого встановлено номери мобільних телефонів, якими користувалися обвинувачені ОСОБА_31 , ОСОБА_21 та ОСОБА_16 . Було здійснено радіотехнічне обстеження, а саме місце знаходження зазначених осіб та потерпілої ОСОБА_6 . Встановлено, що остання розмова потерпілою здійснена в районі вул. Перемоги, 10 в м. Житомирі. В послідуючому, її телефон був вимкнений, а ввімкнено о 21:34 25 січня 2017 року і знаходився на території вул. Л. Українки і пропрацював до 21:37. В послідуючому телефон знову ввімкнено о 22:25 до 22:55 25 січня 2017 року та ввімкнено 26 січня 2017 року 04:27 в районі пров. Київського в м. Житомирі. 17 квітня 2017 року о 15:43 телефон включено в зоні дії базової станції АДРЕСА_2 , де здійснювалися дзвінки з номеру телефону, користувачем якого є ОСОБА_21 , а саме НОМЕР_3 , викраденим телефоном користувалися в період з 17 квітня 2017 року по 01 червня 2017 року (т.2 а.с.23-30).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 27 червня 2017 року з участю потерпілої ОСОБА_6 , де остання детально розповіла та показала на місці, за участю статиста, про обставини вчинення кримінального правопорушення. Зазначена слідча дія проходила в два етапи, а саме в денну і вечірню пору дня (т.2 а.с.31-46).

Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 1418 від 05 липня 2017 року у потерпілої ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми струсу мозку, перелому кісток носу, синців на обличчі, крововиливів у ділянці верхньої та нижньої губи. Дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я та по терміну свого виникнення можуть відповідати даті 25 січня 2017 року. Судити точно про кількість нанесених ударів потерпілій не мається можливим, всі удари були не однократні. В момент спричинення тілесних ушкоджень потерпіла могла знаходитися по відношенню особи, яка наносила травмуючи удари в любому положенні та могли бути спричинені при нанесенні ударів натуральною зброєю чоловіка, якою є руки та ноги взуті у взуття. Механізм заподіяння тілесних ушкоджень може відповідати показам потерпілої, вказаних у протоколі слідчого експерименту за її участю (т.2 а.с.47-48).

В судовому засіданні експерт ОСОБА_32 пояснив, що відсутні судово-медичні критерії про рахунок кількості нанесених ударів, а тому встановити їх кількість неможливо. Удари були множинні і не підлягають рахунку. Зазначив, що при проведенні судово-медичної експертизи були досліджені медичні документи потерпілої, які були прийняті до уваги при складанні висновку.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 11 липня 2017 року потерпіла ОСОБА_6 впізнала під № 3 чохол, як такий, що був на її викраденому 25 січня 2017 року мобільному телефоні. Чохол № 3 був виявлений та вилучений у ОСОБА_22 02 червня 2017 року під час обшуку (т.2 а.с.53-55).

Протоколом про результати проведення зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 25 липня 2017 року встановлено, що зняття інформації відбувалося з мобільного терміналу № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_33 . З якого вбачається, що 06 червня 2017 року о 17:40 між ОСОБА_17 , а в послідуючому і ОСОБА_34 , відбувається розмова з особою на ім`я ОСОБА_35 , під час якого ОСОБА_36 повідомляє ОСОБА_37 , що «у нього, його брата та ОСОБА_15 одна делюга по одній темі, за що їх мають закрити. Але його адвокат сказав батькові, що якщо потерпіла загубиться, то загубиться і сама справа» ( т.2 а.с.58). Цього ж дня о 20:04 на цей номер надходить дзвінок від жінки, яка сварить ОСОБА_15 , що він п`є і наказує йому лягати в лікарню. Потім ОСОБА_15 передає слухавку ОСОБА_38 і останній повідомляє жінці, що він не знає про що домовляться адвокати зі слідчим, але вони самі хочуть щоб хтось один взяв на себе, оскільки він і ОСОБА_15 судимі, а тому все доведеться взяти старшому братові на себе. Жінка обурюється і не розуміє для чого вони це роблять. Потім ОСОБА_36 повідомляє жінці про те, що були обшуки і затримали ОСОБА_39 . Жінка просить ОСОБА_40 сказати хто цей телефон забрав і набив дівчину. Денис повідомляє, «що все валитимуть на ОСОБА_39 , хоча винні всі втрьох». Жінка просить ОСОБА_40 пояснити, чому її ОСОБА_15 бере все на себе, на що ОСОБА_36 пояснив, що він раніше судимий, але обіцяє «що якщо там нічого не виходитиме, то візьме все на себе, скаже, що він один, що їх бачив і краще вчетверте відповідатиме» (т.2 а.с.59).

Довідкою ст. о/у Житомирського ВП ГУНП встановлено, що в мобільному терміналі ІМЕІ: НОМЕР_5 , який належить потерпілій ОСОБА_6 , в період з 17 квітня 2017 року по 01 червня 2017 року, використовувалася сім-картка з № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_41 (т.2 а.с.63).

Протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 04 жовтня 2017 року свідкам ОСОБА_42 та ОСОБА_25 , які вказали на ОСОБА_43 , ОСОБА_22 та ОСОБА_44 , як на осіб, які перебували в стані алкогольного сп`яніння в магазині «Квара» та підходили по орієнтуванню на осіб, які вчинили напад на потерпілу ОСОБА_6 (т.2 а.с.64-83).

Суд критично оцінює доводи обвинувачених ОСОБА_43 та ОСОБА_22 та розцінює їх як намагання уникнути відповідальності та пом`якшити свою участь у вчиненому.

Вина обвинувачених доведена послідовними і незмінними показами потерпілої ОСОБА_6 , які вона давала під час судового розгляду та під час проведення слідчого експерименту. Крім того, вина обвинувачених доведена й іншими дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме показами свідка ОСОБА_23 , ОСОБА_27 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та письмовими доказами.

Твердження захисту, що протокол про результати проведення зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 25 липня 2017 року та довідка УОТЗ ГУ НП від 15 серпня 2017 року, що в мобільному терміналі ІМЕІ: НОМЕР_5 , який належить потерпілій ОСОБА_6 , в період з 17 квітня 2017 року по 01 червня 2017 року, використовувалася сім-картка з № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_41 , є неналежними доказами, не знайшли свого підтвердження.

Як вбачається з протоколу про результати проведення зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 25 липня 2017 року, в рамках кримінального провадження № 00000394 від 26.01.2017 року, на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Житомирської області № 1-527т від 04.05.2017 року надано дозвіл на проведення негласних слідчих дій, а саме проводилося зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж за номеру мобільного терміналу, який належить ОСОБА_12 . Отже зазначена інформація була здобута в законному порядку. При цьому, доказів про те, що протокол не відповідає вимогам закону в частині недотримання при його складанні, суду не надано.

Як встановлено під час дослідження письмових доказів, з ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_17 слідчі дії почали проводитися з червня 2017 року, а саме проведено обшуки, проведено впізнання осіб потерпілою ОСОБА_6 . А тому, у суду не виникає сумнівів щодо того, що спілкування про потерпілу, та також про те, хто буде брати на себе провину у вчиненні даного кримінального правопорушення, відбувалося ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Твердження про те, що № мобільного телефону НОМЕР_3 не належить ОСОБА_41 , спростовується дослідженим при судовому розгляді протоколу обшуку від 02 червня 2017 року за адресою АДРЕСА_1 , під час якого було оглянуто мобільний телефон ОСОБА_29 , матері обвинуваченого ОСОБА_22 , і в списку її контактів встановлено № телефону НОМЕР_3 ОСОБА_30 .

З огляду на наведене, здобуті під час досудового розслідування докази, суд визнає допустимими, оскільки вони отримані у законному порядку, визначеному КПК.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_43 про те, що зазначене кримінальне правопорушення вчинено лише ним, спростовується показами потерпілої та його розмовою з жінкою 06 червня 2017 року про те, що він обіцяє, що всю провину візьме лише на себе (т.2 а.с.59). Не знайшли свого підтвердження доводи ОСОБА_43 про те, що потерпіла, яка є працівником поліції, їх обмовляє. Протягом всього досудового розслідування, так і під час судового розгляду потерпіла давала послідовні і незмінні покази, про те, що дві особи вчиняли насильницькі дії, а саме її побиття, а ОСОБА_16 в цей час спостерігав за цим та забрав її мобільний телефон. Підстав оговорювати потерпілій обвинувачених судом не встановлено, а твердження, що остання є працівником поліції не заслуговують на увагу, а розцінюється як один зі способів уникнути відповідальності за вчинене.

Також не знайшли свого підтвердження й доводи захисту, що протокол обшуку від 02 червня 2017 року, протокол огляду речей від 10 липня 2017 року та протокол пред`явлення речей для впізнання від 11 липня 2017 року щодо чохла є недопустимими доказами. Зазначені слідчі дії проведені з суворим дотриманням процесуального закону, крім того під час пред`явлення чохла потерпілій, як під час досудового розслідування, так і під час його огляду при судовому розгляді, потерпіла ствердила, що зазначений предмет чохол (бампер) було викрадено у неї під час вчинення злочину.

Твердження обвинувачених та їх захисників про відсутність доказів про перебування в стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, судом до уваги не приймаються з наступних підстав.

Із системного аналізу ч.2 ст.28 КК України вбачається, що цій формі співучасті притаманне таке: а)у вчиненні злочину беруть участь дві чи більше особи, які задовольняють вимогу суб`єкта злочину; б) між цими особами ще до початку злочину відбулася змова про спільне його вчинення. При цьому форма змови для наявності співучасті та ступінь стійкості взаємовідносин між співучасниками - не має значення.

Під час допиту обвинувачених було встановлено, що лідером між братами є ОСОБА_18 , тобто останній має певний вплив свого брата ОСОБА_14 . Такий вплив та авторитет має ОСОБА_18 і перед ОСОБА_17 . Дії обвинувачених, під час вчинення кримінального правопорушення, були злагодженими і послідовними. Крім того, твердження ОСОБА_22 про те, що він лише на наступний день дізнався про те, що його брат заволодів телефоном потерпілої, спростовуються тим, що викрадений телефон використовувався і після вчинення нападу, ще в місті Житомирі (т.2 а.с.24-30). Та обставина, що телефоном в послідуючому користувався лише ОСОБА_18 , ще раз вказує на його лідерство, що саме у нього виник умисел на його заволодіння в будь-який спосіб, а його злочинний умисел був підтриманий ОСОБА_21 та ОСОБА_17 , тобто останні задовольнили вимоги суб`єкта злочину. Твердження ОСОБА_22 про те, що він і ОСОБА_16 намагалися запобігти вчиненню нападу, а саме відтягували ОСОБА_40 від потерпілої, спростовуються показами останньої.

Що стосується перебування обвинувачених в стані алкогольного сп`яніння, зазначене підтверджується як показами потерпілої, так і показами свідків поліцейських ОСОБА_24 та ОСОБА_25 .

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 доведеною повністю та кваліфікує їх умисні дії за ст. 187 ч.2 КК України, які виразилися у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосуванням насильства, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який згідно з ч.4 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинувачених, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненому визнав частково, щиро розкаявся, відшкодував матеріальну шкоду. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, характеризується посередньо, має молодий вік.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнав частково, щиро розкаявся, відшкодував матеріальну шкоду. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, характеризується посередньо, має молодий вік та має малолітнього сина.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинувачених можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та обирає їм покарання в межах санкції статті, у вигляді позбавлення волі.

Підстави для застосування ст. ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання відсутні.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Підстав для зміни обраного запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України і призначити йому покарання за цим законом у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України і призначити йому покарання за цим законом у вигляді 7 (семи) років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Початок строку покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ст. 72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в строк відбуття покарання час їх тримання під вартою з 31 жовтня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишити без змін.

Речові докази: диски та чохол до мобільного телефону зберігати в матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1