Справа № 573/2024/17
Номер провадження 1-кс/573/509/17
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
07 жовтня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання старшого слідчого Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного за ч. 3 ст. 187 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цигана, громадянина України, уродженця м. Дзержинськ Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 27 квітня 2006 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого 19 грудня 2006 року у зв`язку з відбуттям покарання;

- 21 червня 2007 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 14 квітня 2009 року умовно достроково на не відбутий строк 1 рік 10 місяців 54 дні;

- 17 листопада 2009 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 15 січня 2014 року по відбуттю покарання,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою
ВСТАНОВИВ:
07 жовтня 2017 року старший слідчий СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим начальником Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання вмотивоване тим, що у точно невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на здійснення розбійного нападу.

У подальшому, 06 жовтня 2017 року, близько 08 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, яка координувала їх спільні протиправні дії за допомогою мобільного зв`язку, реалізуючи спільний злочинний корисливий умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет, зовні схожий на обріз одноствольної мисливської рушниці та ємкість із легкозаймистою рідиною, схожою на керосин, прибув до домоволодіння подружжя ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Близько 08 години 40 хвилин ОСОБА_8 , яка перебувала у приміщенні будинку, почула гучний лай собак і вийшла на подвір`я свого домогосподарства. Зайшовши на присадибну ділянку, остання помітила ОСОБА_5 , який знаходячись зі сторони вулиці, спостерігав за нею через прогалину у дерев`яному заборі. Намагаючись наблизитися до місця перебування ОСОБА_5 , ОСОБА_8 окликнула його та зробила декілька кроків у бік останнього. В цей час ОСОБА_5 здійснив напад на потерпілу, облив її легкозаймистою речовиною, схожою на керосин, яку мав при собі у заздалегідь заготовленій пляшці, схопив за волосся та приставив до правової частини тулуба заздалегідь заготовлений предмет, ззовні схожий на одноствольний обріз мисливської рушниці, після чого, погрожуючи застосуванням вказаної зброї, разом із потерпілою проник до приміщення будинку.

Перебуваючи у вітальні будинку, ОСОБА_5 наказав потерпілій сісти на стілець, прив`язав її мотузками до нього та почав вимагати передати йому усі наявні у домогосподарстві грошові кошти та цінності. Дізнавшись від ОСОБА_8 про те, що у серванті у керамічному чайнику знаходяться грошові кошти в сумі 600 грн., підозрюваний дістав їх та поклав на стіл. Не зупиняючись на досягнутому та не припиняючи погрози застосування насильства, ОСОБА_5 продовжував вимагати від ОСОБА_8 грошові кошти, у зв`язку з чим остання погодилася показати місце їх зберігання, яке знаходилось у приміщенні гаража. У подальшому ОСОБА_5 у металевому сейфі виявив металевий ящик з паперовим футляром з-під ліхтаря, у якому знаходилися грошові кошти у сумі 1 000 доларів США, 500 Євро та 70 000 грн. Вказані грошові кошти ОСОБА_5 поклав у кишеню куртки, після чого залишив територію домогосподарства потерпілої та зник у невідомому напрямку.

При цьому, під час перебування у домоволодінні, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 постійно підтримував телефонний зв`язок з невстановленою у ході досудового розслідування особою, узгоджуючи з нею свої дії.

06 жовтня 2017 року відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000580, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

У ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 .

06 жовтня 2017 року о 15 годині ОСОБА_5 було затримано на підставі ст. 208 КПК України та в цей же день о 23 годині 35 хвилин повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тобто у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, поєднаного з проникненням у житло та інше приміщення.

Слідчий вказує, що вина ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного злочину повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

На даний час існують передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики знищення, приховування, спотворення підозрюваним речових доказів, які мають суттєве значення для справи, впливу на співучасника кримінального правопорушення, місцезнаходження якого встановлюється, потерпілих та свідків, вчинення інших злочинів та переховування від органів досудового розслідування та суду, з огляду на те, що досудове розслідування щойно розпочате, крім того ОСОБА_5 не має сталих соціальних зв`язків, раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних злочинів проти власності, але на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність, місцезнаходження його співучасника не встановлено.

Крім того слідчий зазначає, що в момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 було байдуже щодо характеру завданих ним тілесних ушкоджень потерпілій, наслідків його неправомірних дій та чи помітні його дії для інших осіб. Останній він себе особливо цинічно, погрожував потерпілій підпалом за допомогою легкозаймистої речовини, яку попередньо вилив на неї, принижував її честь та гідність, змусивши зняти частину одягу та перебувати у нижній білизні.

З огляду на викладене вище, з метою запобігання вищевказаним ризикам, слідчий вважає, що існує необхідність застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід, який би обмежив свободу пересування останнього та повністю виключив можливість контакту з будь-якими речами, які мають істотне значення для справи, а також особами, які сприяли вчиненню злочину, потерпілими, свідками, і забезпечив реальне виконання покладених на нього процесуальним законом обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, просив застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 позицію свого підзахисного підтримав, посилаючись на те, що прокурор не довів існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, про які йдеться у клопотанні, а відтак, підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді взяття під ватру немає.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 29 Конституції України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини, ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як за вмотивованим рішенням суду і на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 суд керується не лише положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а й відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини з цього приводу, відображену в рішеннях «Чеботарь проти Молдови», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Як вбачається зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, пред`явлена ОСОБА_5 підозра за ч. 3 ст. 187 КК Українимає місце та підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, зокрема, протоколом обшуку, проведеного за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_4 , згідно з яким у вказаному домогосподарстві виявлено та вилучено металевий предмет, схожий на корпус гранати Ф-1, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , відповідно до яких останні повідомили про факт вчинення розбійного нападу відносно них, протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_8 , згідно з яким остання вказала на ОСОБА_5 як особу, яка здійснила розбійний напад на неї.

З огляду на викладене вище суд вважає, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, є обґрунтованою.

При вирішенні клопотання суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, згідно з якою особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. При цьому обґрунтована підозра утому, що особа вчинила тяжкий злочин, може на початку слугувати підставою для взяття її під варту. Крім того, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, зокрема, отримання доказів від свідків також є належною підставою для первинного взяття під варту (рішення від 15 вересня 2009 року у справі «Ямрозі проти Польщі», рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Плєшков проти України»).
Тобто, із зазначеної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений у ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
У даному випадку суд враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, а тому, зважаючи на тяжкість покарання та відсутність у підозрюваного сталих соціальних зв`язків, на що вказує відсутність у останнього сім`ї та утриманців, а також постійного місця проживання, існує ризик переховування останнього від органів досудового розслідування та суду. При цьому доводи підозрюваного про протилежне (наявність роботи, сім`ї та постійного місця мешкання) суд не приймає до уваги, так як вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Крім того, ОСОБА_5 раніше судимий за умисні злочини проти власності, за які має не зняті та не погашені судимості, але не зважаючи на це, на шлях виправлення не став та знову вчинив особливо тяжкий злочин, що свідчить про наявність ризику вчинення ним нових правопорушень.

Перебуваючи на свободі, останній може вжити заходів щодо знищення, приховування, спотворення речових доказів, в тому числі знаряддя вчинення злочину та незаконно здобутого майна, а також здійснювати незаконний вплив на свого спільника, місцезнаходження якого на даний час не встановлене і таким чином перешкоджати кримінальному провадженню, з огляду на те, що досудове розслідування щойно розпочате.

Крім того, суд враховує особливу зухвалість ОСОБА_5 під час вчинення правопорушення, пов`язану з байдужістю до того, чи помітні його дії для сторонніх осіб, а також до наслідків його неправомірних дій, спрямованих проти жінки, яка є фізично слабшою, а тому в момент здійснення останнім погроз щодо підпалу легкозаймистою речовиною могла розцінювати можливість їх реалізації.

Враховуючи викладене, суд вважає, що сам факт перебування підозрюваного на волі буде викликати у потерпілої та свідків обґрунтовані побоювання щодо власної безпеки з метою впливу на їх покази.

Крім того, у зв`язку з недоведеністю, суд вважає безпідставними доводи захисника ОСОБА_6 стосовно застосування до його підзахисного недозволених методів слідства у зв`язку з чим останній дав визнавальні покази.

Таким чином, викладені вище обставини вказують на існування визначених ст. 177 КПК України ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків та спільника, вчинення іншого кримінального правопорушення, знищення, приховування та спотворення речових доказів у справі, а тому застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання заявленим ризикам, тому клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Сукупність матеріалів, доданих до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатніми для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри це не є актом притягнення особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Крім того, застосування вказаного запобіжного заходу виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні і встановлення істини, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи.
На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні даної ухвали не визначає підозрюваному розмір застави.
Враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 3, 29 Конституції України, ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, суд

у х в а л и в :
Клопотання старшого слідчого СВ Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , 22 лютого 1991 року підозрюваного за ч. 3 ст. 187 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 04 грудня 2017 року включно.

Виконання даної ухвали покласти на Білопільський ВП ГУНП в Сумській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: