26.12.2017 Провадження № 1-кп/331/494/2017
Єдиний унікальний номер 331/6560/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2017 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4
ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ОСОБА_7
ОСОБА_8

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_9 за ст.289 ч.2 КК України, ОСОБА_10 за ст.ст.289 ч.2, 307 ч.1 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за ст.289 ч.2 КК України.
Обвинуваченому ОСОБА_9 ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2017 р. продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого встановлений до 22 січня 2018 р.
Обвинуваченому ОСОБА_10 ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 21.11.2017 р. продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого встановлений до 22 січня 2018 р.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
У судовому засіданні прокурор просила продовжити обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, в теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували і під час обрання обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_13 та обвинувачений ОСОБА_10 проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою заперечували. Вважають, що підстави для продовження запобіжного заходу відсутні, оскільки обвинувачений раніше не судимий, сплили розумні строки.
Захисник ОСОБА_14 та обвинувачений ОСОБА_9 проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою заперечували. Зазначили, що ОСОБА_9 має стійки соціальні зв`язки, визначене місце проживання. Крім того, Комунарським районним судом м.Запоріжжя ОСОБА_9 також обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи питання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує наступне.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, обраного відносно кожного з обвинувачених, суд виходить із того, що вони обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, стан здоров`я кожного з них не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, вони можуть переховуватись від суду та вчиняти нові злочини, а також приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченим, відповідає особі кожного з обвинувачених та позбавляє їх можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам незаконно впливати на потерпілих, свідків та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, суд доходить висновку про відсутність на даний час підстав для зміни обвинуваченим обраного під час досудового слідства запобіжного заходу на інший, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою.
З огляду на наведене, а також враховуючи, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували при обранні обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд доходить висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно кожного з обвинувачених на 2 місяці до 26 лютого 2018 року.
Прокурор також звернулась до суду із клопотанням про продовження обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Захисники ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а також обвинувачений ОСОБА_11 проти продовження запобіжного заходу заперечували, вважають, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не доведені, в цей же час обвинувачений має дружину та двох неповнолітніх
дітей, які потребують піклування, чого обвинувачений не має змоги повною мірою робити через цілодобовий домашній арешт.
Захисник ОСОБА_17 проти продовження запобіжного заходу заперечував, вважає клопотання прокурора формальним, яке не підлягає задоволенню. Крім того, зазначив, що ризики зменшились, оскільки з моменту обрання запобіжного заходу сплив певний час. Вважає за можливе застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Обвинувачена ОСОБА_12 підтримала думку захисника.
Вирішуючи заявлені клопотання щодо продовження строків застосування запобіжних заходів, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обрано запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту, які є запобіжними заходами, не пов`язаними із позбавленням волі, та які, на думку суду, найбільше відповідають обставинам, враховуючи, що особи обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували при обранні обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зокрема ризики щодо переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на потерпілих та свідків.
За таких обставин суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту на два місяці до 26 лютого 2018 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд
у х в а л и в:
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 місяці до 26 лютого 2018 року.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 2 місяці до 26 лютого 2018 року.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 2 місяці до 26 лютого 2018 року.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком на 2 місяці до 26 лютого 2018 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , надіслати прокурору та Запорізькому слідчому ізолятору УДПС України в Запорізькій області за місцем утримання обвинувачених.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_18