УХВАЛА

09 листопада 2017 року м. Хмельницький
В судовому засіданні скаржник та його представник наполягають на задоволенні скарги.
Прокурор та слідчий будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги у судове засідання не з`явились, у відповідності до ст.306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши скаржника та його представника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
05.10.2017 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні призначено авто-технічну експертизу з поставленням на вирішення певних питань, проведення якої доручено експертам Хмельницького НДЕКЦ МВС України.
24.10.2017 року потерпілий ОСОБА_3 подав старшому слідчому в ОВС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 , клопотання про проведення у даному кримінальному провадженні слідчих дій для забезпечення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження.
27.10.2017 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 на підставі клопотання ОСОБА_3 винесено постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання, а саме про відмову в частині відкликання з Хмельницького НДЕКЦ МВС України постанови про призначення авто-технічної експертизи від 05.10.2017 року, вказавши, що на даний час немає доцільності, оскільки нових вихідних даних в ході досудового розслідування для подальшого призначення авто-технічної експертизи не здобуто. Однак вразі надходження чи встановлення нових вихідних даних буде вирішуватись питання щодо призначення додаткової чи повторної судово-авто-технічної експертизи.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У відповідності до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, а ст.26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. 2. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Ст.92 КПК України зазначає, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. 2. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
Цих вимог Закону слідчий ОСОБА_5 не виконав та прийняв явно передчасну постанову від 05.10.2017 року про призначення авто-технічної експертизи, яка ґрунтується на припущеннях слідчого, а не на підставі зібраних та перевірених під час досудового розслідування доказах.
Керуючись ст.ст.306-307 КПК України, -
Скаргу потерпілого ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя