Справа № 570/1029/18
номер провадження 1-кп/570/183/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2018 року
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000032 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернівці, проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом осіб старшинського складу, начальника складу взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , сержанта, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.413 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом осіб старшинського складу та проходячи військову службу на посаді начальника складу взводу матеріального забезпечення роти забезпечення військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , діючи з необережності, усупереч вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 14 «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої Наказом Міністра оборони України 29.06.2005 №359, вчинив попередньо дії, не передбачивши можливості настання наслідків у вигляді втрати зброї, хоч повинен був і міг їх передбачити, як наслідок 29.04.2016 року в місці служби - місці табірного збору військової частини - польова пошта НОМЕР_2 на базі військової частини НОМЕР_3 (дислокована у АДРЕСА_2 ) втратив ввірену для службового користування зброю, а саме: автомат АКС-74 № НОМЕР_4 , 1988 року випуску, загальною вартістю 543 грн. 00 коп..
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.413 КК України, тобто втрата ввіреної для службового користування зброї внаслідок порушення правил її зберігання, вчинена в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Під час досудового розслідування, 06.03.2018 року між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України підполковником юстиції ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з угодою винуватості ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.413 КК України.
Сторонами погоджено на призначення ОСОБА_4 за ч.2 ст.413 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на один рік два місяці із звільненням від відбування покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин у вчиненні якого обвинувачується та визнав себе винним ОСОБА_4 , відповідно до ст.12 КК України віднесений до злочинів середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 та ст. 473 КПК України.
Судом також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам держави та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 погоджуються на призначення узгодженого покарання.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України підполковником юстиції ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 ..
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 394, 474, 473, 475 КПК України, ч.2 ст.413 КК України, суд, -
з а с у д и в:
Угоду від 06.03.2018 року у кримінальному проваджені №0000032 про визнання винуватості укладеної між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України підполковником юстиції ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.413 КК України та призначити покарання у виді позбавленння волі на строк 1 (один) рік 2 місяці.
На підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляцiйного суду Рiвненської області через Рівненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1