У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/138/2018 за фактом скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває обвинувальний акт за фактом скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила суд продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, оскільки він спливає 17.01.2018 року, а кримінальна справа до теперішнього часу не розглянута. При цьому, ризики, передбачені ст. 177 КПК України на сьогодні не зникли.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні поклались у вирішенні цього питання на суд.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає необхідним задовольнити заявлене клопотання з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Відповідно до ст.. 331 КПК України незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який ним було вчинено через нетривалий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про наявність ризику, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність, на теперішній час зазначений ризик не змінився, інших обставин в матеріалах справи немає.

Крім того, обвинувачений у судовому засіданні зазначив, що на момент його затримання він був особою без постійного місця проживання, тимчасово ночував на вокзалі, не працював, власного доходу не мав. Такі факти біографії обвинуваченого переконують суд у тому, що ОСОБА_5 може ухилитися від суду з метою уникнути відповідальності за вчинене. Зазначений ризик є очевидним, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.177,183, 331 КПК,-

У Х В А Л И В:

Продовжити у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звинувачується за ч.1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у СІ № 10 м. Запоріжжя на два місяці тобто терміном дії до 11.03.2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1