АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/4066/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2328/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

його захисника адвоката - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 639/4066/17 за обвинуваченням ОСОБА_7 в злочині, передбаченому ч.3 ст.185 КК України
за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Жовтневого районного суду міста Харкова від 3 серпня 2017 року,
У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 3 серпня 2017 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Випасне Джанкойського району АР Крим, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, не працює, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:
21.11.2012 року за ч.ч.2, 3 ст.185, ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
01.09.2015 року за ч.2 ст.289, ст.ст. 69, 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
08.12.2015 року за ч. 2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 12.04.2017 на підставі ст. 84 КК України на не відбутий строк покарання 1 рік 26 днів, який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1
визнано винним і засуджено ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання три роки один місяць позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 08.12.2015р., до знову призначеного покарання, у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі. До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишено без змін у вигляді тримання під вартою в ДУ «ХУВП №27». Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 07.07.2017 року, а саме - з моменту обрання йому запобіжного заходу з 07.07.2017 року. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання за цим вироком, строк його попереднього ув`язнення з 07.07.2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. Вирішено долю речових доказів.
З цим вироком не погодився обвинувачений, який подав апеляційну скаргу і просить пом`якшити покарання до такого, що не пов`язане з позбавленням волі, та застосувати до нього вимоги ст. 69 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, обвинуваченого, його захисника перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 , який є раніше судимим за скоєння корисних злочинів, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив корисні злочини за наступних обставин: 4 червня 2017 року, приблизно о 23 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , разом із своїм братом ОСОБА_9 , причетність якого до попередньої змови щодо крадіжки чужого майна в ході досудового розслідування не встановлена, вирішив вчинити викрадення чужого майна, а саме пральної машинки з проникненням у приміщення житлового будинку за вищевказаною адресою, де мешкає його знайома ОСОБА_10 . Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 , разом із ОСОБА_9 , пройшли через відчинену хвіртку на територію зазначеного домоволодіння. ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні дії, проник через незачинені на замок вхідні двері до житлового будинку, де в приміщенні веранди, на підлозі, побачив пральну машинку «Сибір моделі 5М», вартістю згідно висновку судово- товарознавчої експертизи №9965 від 16.06.2017 500 гривень, та із ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілій, діючи умисно, повторно, з корисних мотивів, таємно заволодів майном потерпілої ОСОБА_10 - пральною машинкою «Сибір моделі 5М» та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальних збитків на вказану суму.
Крім того ОСОБА_7 , 05 червня 2017 року, приблизно о 13 годині, перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , вступив у злочинну змову із іншою особою, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, щодо таємного викрадення чужого майна, а саме ванни чавунної з приміщення житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою. Реалізуючи свій спільний протиправний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із іншою особою, потрапили через відчинену хвіртку на територію домоволодіння за вищевказаною адресою, що належить ОСОБА_11 , після чого, через незакриті на замок вхідні двері потрапили до приміщення житлового будинку, де на підлозі побачили чавунну ванну, вартістю згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №7812 від 07.06.2017 - 517 гривень 50 копійок, якою таємно заволоділи, після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим завдали потерпілому матеріальні збитки на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою провину у злочинах, передбачених ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, щиро покаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, розміром судових витрат на проведення експертних досліджень по справі та пояснив суду, що у вечорі 04 червня 2017 року він, гуляв разом із братом та вирішив забрати з домоволодіння де мешкає його знайома на прізвище ОСОБА_12 , пральну машину, щоб здати у пункт прийому металолому, оскільки в нього не було грошей. Він, зайшов через відкриту хвіртку у двір домоволодіння по АДРЕСА_2 де мешкає ОСОБА_10 , разом із братом, якому він сказав, що власниця дозволила йому забрати пральну машину, зайшли через відчинені двері у будинок, де побачили пральну машину, яку вони разом винесли з будинку, після чого розібрали та продали по запчастинах, виручені гроші він поділив із братом та витратив на власні потреби. 05 червня 2017 року, приблизно о 13 годині, він, гуляв із малознайомим хлопцем, якому запропонував забрати з домоволодіння по АДРЕСА_1 , з будинку знайомого йому чоловіка, чавунну ванну, щоб здати у пункт прийому, оскільки в них не було грошей, на що останній погодився. Вони вдвох, через відчинену хвіртку зайшли на територію домоволодіння по АДРЕСА_1 , де мешкав його знайомий, через незакриті на замок вхідні двері потрапили до приміщення житлового будинку, де на підлозі побачили чавунну ванну, яку забрали та продали його знайомому на ім`я ОСОБА_13 . Виручені гроші розділили та витратили на власні потреби.
Ураховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, обвинувачений не наполягає на дослідженні всіх доказів по справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, з урахуванням заяв потерпілих про розгляд справи за їх відсутності, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, вивченням матеріалів кримінального провадження в частині даних, які характеризують особу обвинуваченого та щодо долі речових доказів, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Обставини подій та правильність кваліфікації ніхто в апеляційному порядку не оспорив.
Що стосується призначеного покарання, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про вид та міру покарання врахував характер, ступень тяжкості злочинів, дані про особу обвинуваченого - його щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, як на стадії досудового так і судового слідства, те, що він офіційно не працевлаштований, має тимчасове місце мешкання в м. Харкові, місця реєстрації не має, за місцем мешкання характеризується негативно, раніше судимий за вчинення корисних злочинів, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, перебуває на обліку у КЗОЗ ОКПТД №7 м. Харкова із діагнозом: РРТБ (18.11.14) МРТБ (18.11.14) легенів (інфільтративний), згідно довідки фтизіатра від 08.07.2017 року є епідонебезпечним для оточення, потребує лікування в умовах спеціалізованої установи.
Таким чином, суд дійшов правильного висновку щодо можливості виправлення обвинуваченого тільки в умовах ізоляції від суспільства. При цьому, суд правильно виходив з того, що, оскільки обвинувачений був звільнений від покарання за попереднім вироком на підставі ст.84 КК України, і, незважаючи на це, у період невідбутого покарання знов вчинив два умисні злочини, підстав для звільнення його від покарання на тих самих підставах або відповідно до ст.75 КК України немає.
Разом з тим, ураховуючи те, що за обома крадіжками загальний розмір шкоди склав 1017грн.50коп., наявність у обвинуваченого зазначеної тяжкої хвороби, двох інших обставин, які пом`якшують покарання, колегія суддів уважає за можливе до покарання, яке призначається за ці злочини, застосувати вимоги ст.69 КК України.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Жовтневого районного суду міста Харкова від 3 серпня 2017року щодо ОСОБА_7 змінити.
Пом`якшити йому покарання, призначене цим вироком за ч.3 ст.185 КК України, з застосуванням ст.69 КК України, - до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 грудня 2015року і остаточно призначити покаранняу виді позбавлення волі на 1 (один) рік 7 (сім) місяців позбавлення волі.
У решті вирок суду від 3 серпня 2017 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженим у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ ___________________
ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16