УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 ,

детектива ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність відповідальних осіб Національного антикорупційного бюро України, -

ВСТАНОВИВ:
06.11.2017 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою як він зазначив «потерпілого у кримінальному провадженні». За твердженнями скаржника 31.10.2017 він в порядку ст..220 КПК України звернувся до Національного антикорупційного бюро України щодо внесення детективом ОСОБА_5 точних і достовірних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва стосовно повідомлення про злочин №760 датований 13.07.2017 від 06.09.2017.

Скаржник посилається на те, що уповноваженою особою НАБУ допущено протиправну бездіяльність, оскільки у встановлені законом строки у передбаченій процесуальній формі рішення на своє клопотання не отримав.

Крім того, наполягав, що підставою звернення з клопотанням №1 від 31.10.2017 було невиконання вимог, уповноваженою на внесення відомостей до ЄРДР особою, положень чинного КПК України, ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.09.2017, яке виразилось, на думку скаржника, в «свавільному» їх трактуванні.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 уточнив свої вимоги та просив зобов`язати детектива Борисенка розглянути клопотання №1 від 31.10.2017 по суті з подальшим внесенням до ЄРДР всіх передбачених ч.5 ст.214 КПК України відомостей на виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.09.2017, згідно його повідомлення про злочин №760.

В судове засідання детектив ОСОБА_5 не з`явився, оскільки згідно повідомленої детективом ОСОБА_4 інформацією в Національному антикорупційному бюро України більше не працює. На момент звернення скаржника ОСОБА_3 з клопотанням №1 від 31.10.2017 саме детектив ОСОБА_4 здійснював досудове розслідування по даному кримінальному правопорушенню.

Так детектив пояснив, що станом на момент звернення ОСОБА_3 з клопотанням №1 (31.10.2017) матеріали кримінального провадження №0000688 від 12.10.2017 були направлені 17.10.2017 для вирішення питання щодо визначення підслідності у вказаному кримінальному провадженні.

Постановою начальника відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 від 08.11.2017 було визначено підслідність у кримінальному провадженні №0000688 від 12.10.2017 за ч.1 ст.396 КК України за слідчим відділом прокуратури м. Києва.

Оскільки матеріали кримінального провадження на момент звернення скаржника вже були передані за підслідністю визначену слідчому відділу, детектив за його твердженням не мав процесуального права будь-яким чином вирішувати клопотання скаржника.

На підставі вищевикладеного в задоволенні скарги просив відмовити.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Як вбачається з матеріалів скарги на виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва №760/12583/17 від 06.09.2017 було внесено відомості за заявою ОСОБА_3 №760 від 13.07.2017, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2017 за номером кримінального провадження 0000688 за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.396 КК України.

31.10.2017 скаржник ОСОБА_3 звернувся з клопотанням №1 до детектива НАБУ ОСОБА_4 , визначаючи свій процесуальний статус в кримінальному провадженні №0000688, як потерпілого, в порядку ст..220 КПК України. В даному клопотанні ОСОБА_3 просив здійснити «корегування» фабули внесеної до ЄРДР 12.10.2017 на підставі його заяви №760 від 13.07.2017; направити на його адресу постанову про визначення підслідності даного кримінального провадження та пам`ятку про права та обов`язки потерпілого в цьому ж таки кримінальному провадженні.

Положеннями ст.218 КПК України визначено порядок юрисдикційного визначення підслідності у кримінальному провадженні та окремо встановлено уповноважених осіб щодо вирішення спорів про підслідність під час досудового розслідування.

03.11.2017 детективом ОСОБА_4 було направлено на адресу скаржника ОСОБА_3 лист, яким повідомляв останнього про розгляд його клопотання №1 від 31.10.2017 та направлення кримінального провадження №0000688 до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури для визначення підслідності у ньому.

Відповідно до положень ст..220 КПК України потерпілий як сторона кримінального провадження має право звертатися до органу досудового розслідування, який здійснює розслідування кримінального провадження з клопотаннями про виконання будь-яких процесуальних дій.

В свою чергу ч.2 цієї статті встановлено обов`язок по повідомленню заінтересованій стороні про прийняте процесуальне рішення, яке повинно бути оформлене у вигляді процесуального документу постанови, в разі часткової або повної відмови у задоволенні такого клопотання.

З аналізу наявних матеріалів скарги та пояснень сторін вбачається, що детективом було не дотримано визначених положеннями КПК України вимог щодо оформлення прийнятого процесуального рішення. Тобто, фактично він позбавив скаржника його законного права на оскарження винесеного процесуального документу (постанови) встановленого ч.3 ст.93 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя враховую фактичну колізію, яка склалась та практичну неможливість виконання детеактивом встановлених вимог закону щодо прийняття процесуального рішення, через перебування матеріалів кримінального провадження №0000688 на розгляді в Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі за для вирішення юрисдикційних питань, що підтверджується листом НАБУ від 17.10.2017 року за № 0414-006/37222 про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000688 від 12.10.2017 до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Як вбачається з матерілів справи, постановою начальника відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 від 08.11.2017 було визначено підслідність у кримінальному провадженні №0000688 від 12.10.2017 за ч.1 ст.396 КК України за слідчим відділом прокуратури м. Києва.

Твердження скаржника щодо необхідності витребовування матеріалів кримінального провадження з метою розгляду його клопотання №1 та повернення для продовження вирішення питання про підслідність, після задоволення або відмови й такому, слідчим суддею до уваги не приймаються, адже фактично суперечать положенням чинного законодавства.

Враховуючі всі наявні фактичні дані, пояснення сторін наданих у суді, слідчий суддя приходить до висновку про наявність порушень з боку уповноваженої особи НАБУ детектива ОСОБА_4 щодо розгляду клопотання №1 від 31.10.2017, проте позбавлений процесуальної можливості зобов`язати вчинити дії по розгляду даного клопотання скаржника, через фактичну відсутність у детектива на момент розгляду скарги будь-яких повноважень у даному кримінальному провадженні.

Одночасно слідчий суддя звертає увагу скаржника, що він може звернутися повторно з клопотанням такого самого змісту до органу досудового розслідування, якому передано кримінальне провадження за підслідністю, а в разі отримання відмови з відповідною скаргою до суду.

Керуючись статтями 214, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1