Провадження №1-кп/331/464/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2017 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/464/2017 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Кияік, Іжевського району, Удмуртської республіки (РФ), громадянина України, удмурта, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
12 липня 2017 року приблизно о 18 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ВА32107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Українська, рухаючись з боку вул. Гоголя в напрямку вул. Стефанова в м. Запоріжжі. В попутному з водієм ОСОБА_3 напрямку, в правій та середній смугах руху здійснювали рух невстановлені легкові автомобілі під керуванням невстановлених водіїв. В цей же час, пішохід ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку №52 по вул. Українській в м. Запоріжжя, почала перетинати проїзну частину вул. Українська, рухаючись по позначеному дорожньою розміткою нерегульованому пішохідному переході, справа - наліво за ходом руху водія ОСОБА_3 . Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходилася пішохід ОСОБА_5 , водії невстановлених автомобілів почали зупиняти керовані ними транспортні засоби та надавати дорогу пішоходу. Водій ОСОБА_3 , рухаючись в лівій смузі руху, маючи об`єктивну спроможність виявити автомобілі, що зменшують швидкість перед нерегульованим пішохідним переходом, діючи в порушення вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України, де вказано: «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»,своєчасних заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до зупинки не застосував, у відсутності пішоходів на пішохідному переході не переконався, а продовжив свій рух, в результаті чого допустив наїзд передньою лівою частиною кузова керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_5 , в результаті чого пішоходу ОСОБА_5 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів обох надколінків та садно в області обох колінних суглобів (за наданими даними), які в сукупності кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які не є небезпечними для життя, але такими, що спричинили довготривалий розлад здоров`я, більше 21 дня. Порушення водієм ОСОБА_3 п. 18.4 Правил дорожнього руху України знаходяться у причинному зв"язку із подією дорожньо-транспортної пригоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю визнав, у скоєному щиро розкаявся та пояснив суду, що 12 липня 2017 року у вечірній час він керував власним автомобілем та рухався по вул Українській у м. Запоріжжі. Перед пішохідним переходом він побачив, що водії на сусідніх смугах пригальмовують, однак не встиг зрозуміти причину гальмування поки не побачив на пішоходному переході жінку, після чого різко загальмував, однак не встиг зупинит автомобіль та збив пішохода, яка впала на капот автомобіля, а потім на асфальт. У подальшому він вжив усіх заходів для надання медичної допомоги потерпілій, викликав швидку допомогу, провідував потерпілу у лікарні, сплатив 7500 грн. на лікування потерпілої. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати.

Крім того, провина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами:

- висновком судово-медичної експертизи № 1997 М/д від 17.08.2017, відповідно до якого пішоходу ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів обох надколінків та садно в області обох колінних суглобів (за наданими даними), які в сукупності кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які не є небезпечними для життя, але такими, що спричинили довготривалий розлад здоров`я, більше 21 дня.

- висновком судової авто-технічної експертизи № 9-463 від 08.08.2017, відповідно до якого в даній дорожньо-транспортній ситуації, дії водія автомобілю «ВА3 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , не відповідали вимогам п.18.4 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, шляхом виконання вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні інших доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він своїми необережними діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив нетяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття у вчиненому та повне відшкодування заподіяної шкоди.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, беручи до уваги той факт, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків, наявність двох пом"якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі, що буде відповідати принципам та меті його призначення. Однак, враховуючи особу винного та обставини даної справи, на підставі ст.. 75, 76 КК України суд вважає доцільним призначити покарання із випробуванням.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд вважає недоцільним застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, оскільки обвинувачений вчинив даний злочин з необережності, під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не перебував, одразу після вчинення ДТП вжив заходи щодо надання першої медичної допомоги, у подальшому добровільно відшкодував витрати на лікування потерпілої, що свідчить про можливість виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів і без застосування додаткового покарання.
Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди потерпілим не заявлявся.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі без позбавлення права керування транспортним засобом.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання, якщо він на протязі одного року випробувального терміну не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Випробувальний термін обчислювати з моменту проголошення вироку.

Нагляд за ОСОБА_3 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_3 .

Скасувати арешт на автомобіль марки "ВАЗ 2107" р.н. НОМЕР_1 коричневого кольору, 2006 року випуску, який знаходиться у власності ОСОБА_3 , накладений на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.07.2017 року.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя: ОСОБА_1