справа № 1-26/12
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2014 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянув кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 136 КК України, --

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Житомирського районного суду Житомирської області знаходиться зазначена кримінальна справа в ході розгляду якої потерпілий, захисник та підсудний заявили клопотання про повернення справи на додаткове розслідування. Потерпілий, захисник та підсудний підтримали клопотання одні одних. Прокурор заперечувала щодо задоволення обох клопотань.

Потерпілий направленим клопотанням ставить питання про повернення справи на додаткове розслідування на підставі ст. 246 КПК України 1960 року для притягнення підсудного до кримінальної відповідальності за більш тяжкий злочин, за який обвинувачення ще не пред`являлось.

Підсудний та захисник заявили клопотання про повернення справи на додаткове розслідування на підставі ст. 281 КПК України 1960 року, адже змінене обвинувачення не конкретне, суперечливе, ґрунтується на припущеннях і зазначене не може бути усунуто в ході судового розгляду справи.

Заслухав заявлені клопотання, думки учасників розгляду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення обох клопотання про направлення справи на додаткове розслідування, виходячи з наступного.

Процесуальним законом за яким розглядається дана справа передбачено наступне. За клопотанням потерпілого суддя може повернути справу на додаткове розслідування і у випадках наявності підстав для кваліфікації дій обвинуваченого за статтею КК України, яка передбачає відповідальність за більш тяжкий, чи для пред`явлення йому обвинувачення, яке до цього не було пред`явлено (речення друге частини 2 ст. 246 КПК України 1960 року). Повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні (ч. 1 ст. 281 КПК України 1960 року).

Мотивуючи відмову у задоволенні обох клопотань суд зазначає наступне. Не було зазначено потерпілим підстав для направлення справи на додаткове розслідування, для кваліфікації дій обвинуваченого за статтею КК України, яка передбачає відповідальність за більш тяжкий злочину, адже перераховані ним докази до такого висновку не призводять.

Клопотання підсудного та захисника про направлення справи на додаткове розслідування через неповноту та неправильність досудового слідства також не була обґрунтована адже практично усі слідчі дії, які проводяться на досудовому слідстві можуть бути здійснені і під час судового розгляду справи. Обставин, які б заважали усувати неповноту або неправильність, оголошено не було. Мало того, клопотання захисту та підсудного, що заявлялись протягом розгляду справи даним судом, майже усі були задоволені. В тому числі і таким чином досягалась повнота, об`єктивність та всебічність судового розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 273 КПК України (1960 року), суд, --

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотань потерпілого, захисника ОСОБА_4 та підсудного ОСОБА_5 про направлення справи на додаткове розслідування - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

головуючий ОСОБА_1