Справа № 484/233/18
Провадження № 1-кп/484/125/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2018 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Арбузинка Миколаївської області, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, дітей не має, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 11.06.2012 року Первомайським МВ УМВС в Миколаївській області, раніше судимого:

- 30.05.2014 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 304, 70 ч.1, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки;

- 24.09.2014 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 152, ч.1 ст. 162, 70, 71 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі; 31.07.2017 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 25 днів за ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 21.07.2017 року,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 15, ст. 185 ч.3, ст. 185 ч.3 КК України, -

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 прокурора Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області;

обвинуваченого ОСОБА_5

за відсутності потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно заяв,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2017 року у нічний час ОСОБА_5 , раніше судимий за корисливий злочин, достовірно знаючи, що на горищі домоволодіння ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 знаходиться брухт чорного металу, вирішив повторно вчинити злочин і викрасти зазначене майно. Виконуючи задумане, в цей же час ОСОБА_5 , взявши із собою сумки і пакети для перенесення викраденого, прийшов до зазначеного домоволодіння, перескочив через паркан, підійшов до будинку з лівого боку, де знаходиться вхід на горище, драбиною піднявся нагору, відкрив двері горища, які були зачинені на гачок і проник всередину. Перебуваючи на горищі, де зберігалося 435 кг металобрухту, ОСОБА_5 , переслідуючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, пересвідчився, що за його діями ніхто не спостерігає і почав складати до сумок металобрухт, щоб винести його з горища і таким чином заволодіти чужим майном, однак власник будинку ОСОБА_8 почув звук з горища, піднявся на нього і помітив ОСОБА_5 саме під час вчинення ним злочину. ОСОБА_5 , зрозумівши, що його викрито, припинив вчиняти злочин, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого мана (крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно, тобто злочин, передбачений ч.3 ст. 15, ст. 185 ч.3 КК України.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 20.01.2018 року о 23.00 годині ОСОБА_5 з метою викрадення чужого майна прийшов до домоволодіння ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 . Достовірно знаючи, що у прибудові до гаражу вказаного домоволодіння знаходиться брухт кольорових металів, вирішив його таємно викрасти.

Виконуючи задумане, ОСОБА_5 підійшов до металевого паркану, який огороджує домоволодіння ОСОБА_6 , взяв ключ, який остання приховувала біля хвіртки, відкрив цим ключем хвіртку і проник на подвір`я ОСОБА_6 , де зайшов у прибудову до гаражу (сарай). Переслідуючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з цього приміщення належне ОСОБА_6 майно: 4 кг міді вартістю 156 грн. за 1 кг, 7 кг свинцю вартістю 52 грн. за кілограм, 2 бронзові пластини та бронзову трубу вагою 0.7 кг вартістю 100 грн. за 1 кг, а також хрестовину сантехнічну бронзову вартістю 160 грн., а всього майна на загальну суму 1 218 грн. З викраденим з місця вчинення злочину зник і розпорядився ним на власний розсуд, завдавши своїми діями матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, тобто злочин, передбачений ч.3 т. 185 КК України.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи та розмір завданої шкоди не заперечував і пояснив, що проживає в с. Лиса Гора, хотів отримати гроші, для чого вирішив у сусідів викрасти металобрухт і продати його. 22.12.2017 року вночі прийшов до будинку ОСОБА_7 в с. Лиса Гора, щоб викрасти у нього з горища металобрухт, про який йому було відомо. Виконуючи задумане, взяв з собою сумку, по драбині заліз на горище, склав металобрухт в сумку, але в цей час на горище прийшов ОСОБА_7 з дружиною і викрив його. Він одразу припинив свої дії, залишив усе, що мав викрасти і пішов додому. 20.01.2018 року удень здавав свинець та мідь ОСОБА_6 , яка займається прийомом металобрухту, але вона йому мало заплатила. Він образився і вирішив викрасти у неї металобрухт. Того ж дня пізно увечері прийшов до її будинку. Знав, де знаходиться ключ від хвіртки, взяв його, відкрив хвіртку і зайшов на подвір`я. Там пройшов до сараю, де зберігався брухт кольорових металів, взяв мідь, свинець, бронзові пластини, труби і хрестовину, склав до пакету і вийшов непоміченим. Наступного дня здав усе викрадене на металобрухт в м. Первомайську. У вчиненому розкаявся.

Ніхто з учасників процесу ніякі фактичні обставини справи та розмір завданих збитків не оспорював, тому судом не досліджувались всі докази щодо цих обставин відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

Крім того, викладені в обвинувальних актах обставини підтверджуються наданими стороною обвинувачення документами. За епізодом незакінченого замаху на таємне викрадення майна ОСОБА_7 : протоколом огляду місця події території домоволодіння ОСОБА_7 , з якого вбачається, що горище, на яке заліз ОСОБА_5 , дійсно є сховищем і там знаходяться складені у сумки предмети з металобрухту, які ОСОБА_5 мав намір викрасти; протоколом огляду предметів, які мав намір викрасти ОСОБА_5 на горищі ОСОБА_7 і які були зважені як металобрухт; фототаблицею до такого протоколу; протоколом слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_5 добровільно показав і розказав, як намагався викрасти металобрухт з горища ОСОБА_7 ; довідкою про вартість брухту чорного металу, згідно якої ринкова вартість 1 кг брухту чорного металу становить 6 грн. 50 коп.

За епізодом таємного викрадення майна ОСОБА_6 : протоколом огляду домоволодіння, де проживає ОСОБА_5 , під час якого було виявлено брухт кольорового металу; фототаблицею до вказаного протоколу; заявою ОСОБА_5 про добровільну видачу викрадених металевих предметів; протоколом огляду таких предметів; протоколом огляду місця події території домоволодіння ОСОБА_6 , звідки ОСОБА_5 викрав брухт кольорових металів; заявою потерпілої ОСОБА_6 про те, що вона отримала від працівників поліції викрадені у неї речі; протоколом слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_5 добровільно розказав і показав, як викрав майно ОСОБА_6 ; протоколом упізнання за фотознімками, під час якого ОСОБА_5 був упізнаний як особа, яка на ТОВ «Мінерал» здавала брухт кольорового металу; довідками про вартість брухту кольорових металів та висновком експерта про вартість майна крану б/у у вигляді хрестовини сантехнічної.

Оцінивши у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Його дії правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.3 та 15 ч.3, 185 ч.3 КК України.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими, а також данні про особу винного, який протягом нетривалого часу в період умовно-дострокового звільнення від покарання за попереднім вироком знову вчинив два корисливі злочини, тобто вперто не бажає ставати на шлях виправлення; не працює, обрав для себе способом отримання доходу вчинення злочинів; повністю визнав себе винним, розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочинів, та поверненню викраденого; має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо; не має сім`ї, утриманців.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає повне визнання своєї провини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди, молодий вік.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченого, його вік, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, негативну репутацію, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Покарання йому слід призначити в межах санкцій частин статей, за якими він обвинувачується, у вигляді позбавлення волі. При цьому за ст. 185 ч.3, 15 ч.3 КК України покарання слід призначити відповідно до вимог ст. 68 КК України. Остаточне покарання слід визначити на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, нові злочини ОСОБА_5 вчинив у період умовно-дострокового звільнення від покарання за попереднім вироком, а тому на підставі ст. 71 КК України до нового покарання необхідно частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду від 24.09.2014 року у справі № 484/3793/14-к.

Оскільки обвинувачений засуджується до реального відбуття покарання за тяжкі злочини, з метою забезпечити в подальшому виконання вироку, суд на підставі ст. 374 КПК України вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому строк відбуття покарання обвинуваченому слід обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Судові витрати і речові докази у справі відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 15, ст. 185 ч.3, ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання:

за ст. 185 ч.3 КК України 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі;

за ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України на підставі ст. 68 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_5 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.09.2014 року у справі № 484/3793/14-к, провадження № 1-кп/484/275/14 та остаточно до відбуття ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

СУДДЯ: