Дата документу Справа № 1-1048/11
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №1-1048/11 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11/778/21/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

представника потерпілого ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 ,

потерпілої ОСОБА_16 ,

представник цивільного позивача ТОВ «Будімпекс» - ОСОБА_17 ,

розглянувши 21 грудня 2017 року у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі матеріали кримінальної справи за апеляційними скаргами прокурора, представника потерпілого ОСОБА_18 - адвоката ОСОБА_15 , обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_19 на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 липня 2017 року, якою обвинувальний висновок відносно: ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст.255, ч.5 ст.191, ч.1 ст.255, ч.4 ст.190, ч.1 ст.255, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.4 ст.28, ч.2 ст.205, ч.1 ст.255, ч.3 ст.209, ч.1 ст.255, ч.3 ст.206, ч.4 ст.28, ч.3 ст.357, ч.1 ст.255, ч.2 ст.194, ч.4 ст.28, ч.2 ст.366, ч.4 ст.28, ч.2, ч.3 ст.358 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених за ч.1 ст.255, ч.5 ст.191, ч.1 ст.255, ч.4 ст.190, ч.1 ст.255, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.4 ст.28, ч.2 ст.205, ч.1 ст.255, ч.3 ст.209, ч.1 ст.255, ч.3 ст.206, ч.4 ст.28, ч.3 ст.357, ч.1 ст.255, ч.2 ст.194, ч.4 ст.28, ч.2 ст.366, ч.4 ст.28, ч.2, 3 ст.358 КК України, ОСОБА_12 , обвинуваченої за ч.1 ст.255, ч.5 ст.191, ч.1 ст.255, ч.4 ст.190, ч.1 ст.255, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.4 ст.28, ч.2 ст.205, ч.1 ст.255, ч.3 ст.209, ч.4 ст.28, ч.2 ст.366, ч.4 ст.28, ч.2, ч.3 ст.358 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого за ч.1 ст.255, ч.5 ст.191, ч.4 ст.28, ч.2 ст.205, ч.1 ст.255, ч.3 ст.209, ч.4 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_20 , обвинуваченого за ч.4 ст.190, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366, ч.2, ч.3 ст.358 КК України,

на підставі ст.249-1 КПК України (1960 року) повернутий прокурору для усунення виявлених порушень.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з постановою суду, під час попереднього судового засідання підозрюваними було заявлено клопотання про повернення обвинувального висновку прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст.223 КПК України 1960 року та чисельних порушень кримінально-процесуального закону під час його складання та під час проведення досудового розслідування.

Прокурор зазначив, що кримінальна справа підсудна Шевченківському районному суду м.Запоріжжя, обвинувальний висновок відповідає вимогам закону, просив призначити справу до судового розгляду.

Повертаючи справу прокурору в порядку ст.249-1 КПК України (1960 року), суд у своїй постанові зазначив, що в обвинувальному висновку існують очевидні невідповідності та недоліки, які перешкоджають призначенню справи до розгляду та суперечать загальним засадам кримінального провадження, а саме: в обвинувальному висновку обставини вчинення злочинів викладені у вільній заплутаній, непослідовній оповідальній формі, без визначення об`єктивної сторони кожного із злочинів, без зазначення часу, місця та способу їх вчинення, характеру, форми вини та умислу кожного з обвинувачених, без посилання на докази та аркуші справи із використання неюридичних термінів.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд у своїй постанові не зазначив жодного суттєвого порушення вимог ст.ст.228-232 КПК України 1960 року, а обмежився доводами попередньої колегії суддів викладеними в ухвалі від 29 березня 2016 року, якою зазначену кримінальну справу повернуто прокурору для проведення додаткового розслідування. Посилання суду на те, що заплутаність обвинувачення, яке викладене в обвинувальному висновку, є безпідставним та абсурдним. На думку апелянта, в обвинувальному висновку чітко зазначені обставини справи, як їх встановлено на досудовому слідстві. Також зазначає, що під час розгляду справи суд не створив необхідні умови для виконання прокурором своїх процесуальних обов`язків та здійсненні передбаченого законом права, а саме: права висловлювати свою думку щодо клопотань інших учасників судового розгляду, таким чином грубо порушив принцип змагальності та диспозитивності судового розгляду, направлені на всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин справи, як це передбачено ст.22 КПК України 1960 року.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_18 - адвокат ОСОБА_15 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, та направити справу на новий розгляд в суд першої інстанції. Свої вимоги обґрунтовує тим, що раніше 25 вересня 2012 року вже було проведено підготовче судове засідання по дані справі та її розгляд був призначений, отже повторне проведення підготовчого судового засідання 27 липня 2017 року після направлення апеляційним судом даної справи на новий судовий розгляд, є безпідставним. На думку апелянта, доводи суду, які слугували підставою для повернення обвинувального висновку прокурору для усунення порушень, а також посилання на те, що виявленні порушення в обвинувальному висновку перешкоджають розгляду даної справи в суді, є необґрунтованими, безпідставними, та такими, що свідомо направлені на затягування строків розгляду кримінальної справи, а тому прямо суперечать вимогам Кримінально-процесуального закону. Апелянт зазначає, що підстави, на які посилається суд в оскаржуваній постанові, вже перевірялись судом під час апеляційного розгляду ухвали суду від 29 березня 2016 року, і були вже визнані такими, що не перешкоджають розгляду справи. Крім того, вказані у постанові суду недоліки можливо усунути під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудних, потерпілих, свідків, виклику і допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, дачі судових доручень в порядку, передбаченому ст.315-1 КПК України 1960 року.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, а кримінальну справу закрити на підставі п.11 ч.1 ст.6, ст.248 КПК України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в матеріалах кримінальної справи є не скасовані постанови про відмову в порушенні кримінальної справи. Також зазначає, що судом безпідставно проігнороване його клопотання, заявлене у судовому засіданні, про закриття справи в порядку, передбаченому п.11 ч.1 ст.6 КПК України, та ст.248 КПК України.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_19 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, а кримінальну справу направити на новий розгляд в суд першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що судом у 2012 році вже було вирішено питання щодо призначення даної справи до судового розгляду, а тому повторне проведення підготовчого судового засідання та надання оцінки відповідності обвинувальному висновку вимогам КПК України є безпідставним.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_21 представник потерпілого ОСОБА_18 - адвокат ОСОБА_15 висловлює прохання про залишення без задоволення апеляції обвинуваченого ОСОБА_21 , вказуючи на безпідставність доводів останнього з підстав неприпустимості проведення повторного попереднього розгляду справи та з`ясування питань, які вже були предметом вирішення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, потерпілого та представника потерпілого ОСОБА_18 і заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , позиції обвинувачених, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг прокурора, потерпілого та представника потерпілого і не мали заперечень щодо апеляційної скарги ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КПК України (в ред.1960 року) апеляційна перевірка судових рішень, зазначених у частині другій статті 347 цього Кодексу, здійснюється з додержанням вимог цієї глави. При перевірці цих рішень судове слідство не провадиться.

У відповідності до п. 2, 3 ч. 1 ст. 367 КПК України (в ред.1960 року) підставами для скасування або зміни вироку чи постанови при розгляді справи в апеляційному суді є, в тому числі, невідповідність висновків суду, викладених у вироку (постанові), фактичним обставинам справи та істотне порушення кримінально-процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, судом першої інстанції при проведенні попереднього розгляду справи та поверненні справи прокурору такі порушення закону допущені були.

Так, з матеріалів кримінальної справи вбачається, що справа з обвинувальним висновком від прокурора надійшла до суду першої інстанції в 2011 році.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2016 року відокремлена кримінальна справа відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст.255, ч.5 ст.191, ч.1 ст.255, ч.4 ст.190, ч.1 ст.255, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.4 ст.28, ч.2 ст.205, ч.1 ст.255, ч.3 ст.209, ч.1 ст.255, ч.3 ст.206, ч.4 ст.28, ч.3 ст.357, ч.1 ст.255, ч.2 ст.194, ч.4 ст.28, ч.2 ст.366, ч.4 ст.28, ч.2, ч.3 ст.358 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених за ч.1 ст.255, ч.5 ст.191, ч.1 ст.255, ч.4 ст.190, ч.1 ст.255, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.4 ст.28, ч.2 ст.205, ч.1 ст.255, ч.3 ст.209, ч.1 ст.255, ч.3 ст.206, ч.4 ст.28, ч.3 ст.357, ч.1 ст.255, ч.2 ст.194, ч.4 ст.28, ч.2 ст.366, ч.4 ст.28, ч.2, 3 ст.358 КК України, ОСОБА_12 , обвинуваченої за ч.1 ст.255, ч.5 ст.191, ч.1 ст.255, ч.4 ст.190, ч.1 ст.255, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.4 ст.28, ч.2 ст.205, ч.1 ст.255, ч.3 ст.209, ч.4 ст.28, ч.2 ст.366, ч.4 ст.28, ч.2, ч.3 ст.358 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого за ч.1 ст.255, ч.5 ст.191, ч.4 ст.28, ч.2 ст.205, ч.1 ст.255, ч.3 ст.209, ч.4 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, ОСОБА_20 , обвинуваченого за ч.4 ст.190, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366, ч.2, ч.3 ст.358 КК України, направлена прокурору Запорізької області для організації проведення додаткового розслідування.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28 лютого 2017 року вище вказана ухвала суду першої інстанції була скасована та матеріали виділеної кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 направлені на новий розгляд в той же суд.

Після надходження справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.03.2017 року, вищевказану кримінальну справу передано колегії суддям ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та справу призначено до розгляду на 04 травня 2017 року на 11 год. 00 хв.

Суддями ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 були заявлені самовідводи, які ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2017 року були задоволенні, і кримінальна справа була передана до канцелярії суду для перерозподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2017 року для розгляду справи було визначено судову колегію у складі головуючого судді ОСОБА_25 , суддів ОСОБА_26 , та ОСОБА_27 .

Згідно службової записки судді ОСОБА_25 від 12.05.2017 року щодо проведення попереднього розгляду справи, який здійснюється суддею одноособово, відбувся повторний розподіл кримінальної справи і відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2017 року, для розгляду справи було визначено суддю ОСОБА_25 .

16 травня 2017 року суддя ОСОБА_25 призначив попередній розгляд кримінальної справи на 24 травня 2017 року на 13 год. 45 хв. в приміщенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Під час підготовчої частини попереднього розгляду справи представником потерпілого ОСОБА_14 - адвокатом ОСОБА_15 було заявлено відвід головуючому ОСОБА_25 через порушення порядку визначення названого судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 16-2 КПК України (в редакції 1960 року), що викликало у сторони потерпілого сумніви в об`єктивності судді, який ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2017 року був задоволений і кримінальна справа була передана до канцелярії суду для перерозподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2017 року, для розгляду справи було визначено суддю ОСОБА_28 .

26 травня 2017 року суддя ОСОБА_28 призначив попередній розгляд кримінальної справи на 15 червня 2017 року на 14 год. 00 хв. в приміщенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Суддею ОСОБА_28 було заявлено про самовідвід, який ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2017 року був задоволений, і кримінальна справа була передана до канцелярії суду для перерозподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2017 року, для розгляду справи було визначено суддю ОСОБА_29 .

16 червня 2017 року суддя ОСОБА_29 призначила попередній розгляд кримінальної справи на 05 липня 2017 року на 14 год. 00 хв. в приміщенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Суддею ОСОБА_29 було заявлено про самовідвід, який ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.07.2017 року був задоволений, і кримінальна справа була передана до канцелярії суду для перерозподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2017 року, для розгляду справи було визначено суддю ОСОБА_1 , яка 10 липня 2017 року призначила попередній розгляд кримінальної справи на 21 липня 2017 року на 14 год. 00 хв. в приміщенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Статтею 256 КПК України (в ред.1960 року) встановлено, що справа повинна бути призначена до розгляду в суді не пізніше десяти діб, а у випадках складності справи - не пізніше двадцяти діб з дня попереднього її розгляду. Статтею 283 КПК України (в ред.1960 року), з якої починається Глава 25 цього Кодексу визначено, що у призначений для розгляду справи час головуючий відкриває судове засідання і оголошує, яка справа буде розглядатися.

Таким чином зі змісту наведених вище норм процесуального закону є очевидним, що єдиною процесуальною дією суду після призначення справи до розгляду у відповідності до вимог ст. 256 КПК України (в ред.1960 року) є відкриття судового засідання.

КПК України (в ред.1960 року) не регламентовані підстави та порядок повторного проведення попереднього розгляду справи після призначення справи для розгляду у відкритому судовому засіданні.

Разом з тим, матеріали кримінальної справи свідчать, що у порушення наведених вище вимог кримінально-процесуального закону судом 21 липня 2017 року було повторно проведено попередній розгляд кримінальної справи, в наслідок якого прийнято рішення про повернення справи прокурору.

Підстави для призначення та проведення попереднього судового розгляду справи у зв`язку із задоволенням відводу суду в попередньому складі та визначення нової колегії суддів для розгляду справи були відсутні, оскільки принцип незмінності складу суду, передбачений ст. 258 КПК України (в ред.1960 року), у відповідності до якого кожна справа повинна бути розглянута в одному й тому ж складі суддів, а коли хто-небудь із суддів позбавлений можливості продовжувати брати участь у засіданні, він повинен бути замінений іншим суддею, і розгляд справи розпочинається з початку, стосується лише стадій провадження справи в суді першої інстанції, визначених Главами 25-28 КПК України 1960 року, тобто стадій розгляду справи по суті та прийняття судового рішення.

З урахуванням наведеного та взявши до уваги доводи апеляційних скарг прокурора, адвоката ОСОБА_15 та потерпілого ОСОБА_19 , судова колегія приходить до висновку, що повторно попередній розгляд справи було проведено за відсутністю передбачених законом правових підстав для цього, а тому рішення про повернення справи прокурору є таким, що прийняте із істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону.

Крім того, судова колегія вважає необхідним звернути увагу на те, що у відповідності до ч. 7 ст. 374 КПК України (в ред.1960 року) вказівки суду, який розглянув справу в апеляційному порядку, є обов`язковими для суду першої інстанції при повторному розгляді справи.

Питання, з яких суд виходив при ухваленні оскаржуваного рішення, вже були предметом перевірки.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції від 29.03.2016 року про направлення справи прокурору на додаткове розслідування та скеровуючи справу на новий судовий розгляд, суд апеляційної інстанції в ухвалі від 28 лютого 2017 року вказав на детальне зазначення слідством злочинних дій обвинувачених і зазначив на необхідність під час нового розгляду суду першої інстанції всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, надання їм належної оцінки і постановлення по справі законного та обґрунтованого рішення.

Отже суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, не врахував вказівок суду апеляційної інстанції щодо розгляду кримінальної справи по суті.

Крім того, судова колегія вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора з приводу відсутності в ухвалі суду першої інстанції суттєвих порушень вимог ст.ст. 228-232 КПК України (в ред.1960 року) та наявності лише перерахованих доводів попередньої колегії суддів, викладених в ухвалі від 29.03.2016 року про повернення прокурору даної справи для проведення додаткового розслідування.

Так, викладенні обставини в оскаржуваній ухвалі суду, вже були предметом розгляду в суді апеляційної інстанції при перегляді судового рішення про повернення вищезазначеної кримінальної справи прокурору для проведення додаткового розслідування, і згідно ухвали апеляційного суду Запорізької області від 28.02.2017 року ухвала суду першої інстанції скасована як незаконна.

Отже судова колегія вважає, що наведене обґрунтування прийнятого рішення не свідчить про його відповідність вимогам закону.

З огляду на наведене судова колегія приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із поверненням справи на новий судовий розгляд, що обумовлює задоволення апеляційних скарг прокурора, представника потерпілого ОСОБА_18 - адвоката ОСОБА_15 , потерпілого ОСОБА_19 .

Судова колегія, з урахуванням змісту оскаржуваного рішення та підстав його скасування, не входить в обговорення доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 щодо закриття кримінальної справи на підставі п.11 ч.1 ст.6, ст.248 КПК України (1960р.).

Керуючись п.11 розділу 11 КПК України (2012 року), ст.ст.362, 365, 366, 379 КПК України (1960 року), колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційні скарги прокурора, представника потерпілого ОСОБА_18 - адвоката ОСОБА_15 , потерпілого ОСОБА_19 задовольнити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27 липня 2017 року, якою обвинувальний висновок за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 на підставі ст.249-1 КПК України (1960 року) повернутий прокурору для усунення виявлених порушень, скасувати.

Кримінальну справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4