Справа № 214/7398/17
1-в/214/53/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривого Рогу, маючого вищу освіту, не працюючого, розлученого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Московського обласного суду від 04.07.2016, апеляційною ухвалою Верховного суду Російської Федерації від 05.10.2016 року за ч. 3 ст. 228 КК РФ із застосуванням ст.. 64 КК РФ, п. «б» ч. 4 ст. 229.1 КК РФ із застосуванням ст.. 64 КК РФ, на підставі ч. 3 ст. 69 КК РФ до 10 років позбавлення волі, -
ВСТАНОВИВ:
Міністерство юстиції України звернулося до суду із клопотанням для приведення у відповідність із законодавством України та визначення строку позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_5 , на підставі вироку Московського обласного суду від 04.07.2016 з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Верховного суду Російської Федерації від 05.10.2016 року.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Московського обласного суду від 04.07.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Верховного суду Російської Федерації від 05.10.2016, до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 228 (незаконне зберігання наркотичних засобів в особливо великому розмірі), п. б ч. 4 ст. 229.1 (контрабанда наркотичних засобів в особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є карними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.03 листопада 2017 року наказом Міністерства юстиції України №3420/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого ОСОБА_5 . Тому, просить суд визначити статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнано винним вироком Московським обласним судом від 04.07.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Верховного суду Російської Федерації від 05.10.2016, визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_5 ..
В судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився, надав до суду листа просив розглянути клопотання без участі їхнього представника.
Відповідно до ст. 610 КПК України його участь не є обов`язковою.

Таким чином, судом визнано можливим розглядати клопотання у відсутності представника Міністерства юстиції України.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити дане клопотання, зазначив, що воно є обґрунтованим та відповідає вимогам закону.

Захисник у судовому засіданні просив задовольнити клопотання.

Заслухавши думку прокурора, захисника, дослідивши клопотання та письмові матеріали, додані до клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна була приєднана на підставі Закону України №337/95-ВР від 22 вересня 1995 року «Про приєднання України до Європейської Конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» встановлено, що компетентні власті держави виконання вироку: a) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; або: b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Згідно ч.1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч.3 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями Кримінального процесуального кодексу України, відмічає, що чинним на території України є Закон України «Про приєднання України до Європейської Конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року».

Зазначена Європейська Конвенція згідно з положеннями ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства і застосовується у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.7 КК України, громадяни України, які вчинили злочини за межами України, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідальність із законодавством України відповідно до частини третьої ст. 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження. Судовий розгляд здійснюється з участю прокурора.
Згідно розпорядження засуджений ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Волевиявлення засудженого ОСОБА_5 на передачу його в Україну для подальшого відбування покарання підтверджено в матеріалах клопотання його письмовою заявою.
Перевірка згоди засудженого на передачу в Україну для подальшого відбування покарання, як однієї з обов`язкових умов прийняття засудженої особи в Україну, належить виключно до компетенції Центрального органу і здійснюється на етапі прийняття рішення МЮУ, а тому її достовірність, з урахуванням відсутності в судовому засіданні особи, відносно якої подано клопотання, не досліджується судом в рамках провадження за ст. 610 КПК України.

При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.
Судом встановлено, що вироком Московським обласним судом від 04.07.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Верховного суду Російської Федерації від 05.10.2016 року ОСОБА_5 було визнано винним за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 228, п. б ч. 4 ст. 229.1 КК РФ, та призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму. Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з 04 липня 2016 року, зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк перебування під вартою в період попереднього ув`язнення та розгляду справи по суті з 21 лютого 2014 року (з моменту фактичного затримання) по 03 липня 2016 року включно.
Згідно довідки станом на 23 червня 2017 року засудженим ОСОБА_5 відбуто 3 роки 4 місяці 2 дні позбавлення волі. Невідбутий строк позбавлення волі станом на 23 червня 2017 року засудженого ОСОБА_5 становить 6 років 7 місяців 27 днів позбавлення волі.
У матеріалах клопотання наявні медична довідка відносно ОСОБА_5 із зазначенням, що стан здоров`я розцінюється як задовільний, а також характеристика на засудженого, відповідно до якої засуджений характеризується задовільно.
Під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за злочин, вчинений засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 228, п. б ч. 4 ст. 229.1 Кримінального кодексу Російської Федерації незаконне зберігання наркотичних засобів в особливо великих розмірах, контрабанда наркотичних засобів в особливо великому розмірі, що також є карним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність та відповідає ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 309 Кримінального кодексу України.

Покарання ОСОБА_5 призначено із застосуванням ст.64 Кримінального кодексу Російської Федерації, що відповідає ст. 69 Кримінального кодексу України відповідно, та з урахуванням правил за ч. 3 ст. 69 Кримінального кодексу Російської Федерації, що відповідає ч. 1 ст. 70 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 228 Кримінального кодексу Російської Федерації передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років зі штрафом у розмірі до п`ятисот тисяч рублів або в розмірі заробітної плати або іншого доходу засудженого за період до трьох років або без такого та з обмеженням волі на строк до півтора року або без такого.

Санкція п. б ч. 4 ст. 229.1 Кримінального кодексу Російської Федерації передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`ятнадцяти до двадцяти років зі штрафом в розмірі до одного мільйона рублів або в розмірі заробітної плати або іншого доходу засудженого за період до п`яти років або без такого з обмеженням свободи на строк до двох років чи без такого або довічним позбавленням волі.

Санкція ч. 3 ст.305 Кримінального кодексу України, за якою слід кваліфікувати дії ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавлення на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Санкція ч. 3 ст. 309 Кримінального кодексу України, за якою слід кваліфікувати дії ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавлення на строк від п`яти до восьми років.
Таким чином, керуючись ст.9 Конституції України, ст.ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст.ст. 606-610 Кримінального процесуального кодексу України, суд визначає ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 305 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років, за ч. 3 ст. 309 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років, на підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України, шляхом часткового складання покарань, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Так як санкцією ч. 3 ст. 228, п. б ч. 4 ст. 229.1 Кримінального кодексу Російської Федерації не передбачене покарання у виді конфіскації майна і засудженому воно не призначалось, а тому суд не застосовує його при визначенні покарання.

Частиною 1 п. 1 ст. 603 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що за результатами судового розгляду суд постановляє ухвалу про виконання вироку суду іноземної держави повністю або частково. При цьому суд визначає яка частина покарання може бути виконана в Україні, керуючись положеннями Кримінального кодексу України, що передбачають кримінальну відповідальність за злочин, у зв`язку з яким ухвалено вирок, та вирішує питання про застосування запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили.

Отже, з врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання, при цьому визначає ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 309 Кримінального кодексу України, тобто Закон, яким передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_5 визнано винним вироком Московського обласного суду від 04.07.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Верховного суду Російської Федерації від 05.10.2016 та визнає його засудженим за ч. 3 ст. 305 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років, за ч. 3 ст. 309 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком на 7 (сім) років, на підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України, шляхом часткового складання покарань, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років, без конфіскації майна, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

На підставі ст. 72 Кримінального кодексу України, строк відбування покарання слід рахувати з 04 липня 2016 року. В строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати термін перебування під вартою з 21 лютого 2014 року (з моменту фактичного затримання) по 03 липня 2016 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 603, 609, 610, КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України стосовно ОСОБА_5 задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Московського обласного суду від 04.07.2016, з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Верховного суду Російської Федерації від 05.10.2016 року,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривого Рогу, маючого вищу освіту, не працюючого, розлученого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Московського обласного суду від 04.07.2016, апеляційною ухвалою Верховного суду Російської Федерації від 05.10.2016 року за ч. 3 ст. 228 КК РФ із застосуванням ст.. 64 КК РФ, п. «б» ч. 4 ст. 229.1 КК РФ із застосуванням ст.. 64 КК РФ, на підставі ч. 3 ст. 69 КК РФ до 10 років позбавлення волі, визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 228, п. б ч. 4 ст. 229.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до позбавлення волі у виді 10 років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Визначити положення Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнано винним, а саме: ч. 3 ст. 228, п. б ч. 4 ст. 229.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, відповідає ч. 3 ст. 309 та ч. 3 ст. 305 Кримінального кодексу України.

Визначити засудженому ОСОБА_5 покарання, що підлягає відбуванню за вироком Московського обласного суду від 04.07.2016, з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Верховного суду Російської Федерації від 05.10.2016 року за ч. 3 ст. 305 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років, за ч. 3 ст. 309 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком на 7 (сім) років, на підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України, шляхом часткового складання покарань, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років, без конфіскації майна, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі суворо режиму.

На підставі ст. 72 Кримінального кодексу України, строк відбування покарання слід рахувати з 04 липня 2016 року. В строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати термін перебування під вартою з 21 лютого 2014 року (з моменту фактичного затримання) по 03 липня 2016 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня отримання її копії через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення.

Суддя ОСОБА_1