Справа № 487/4315/17
Провадження № 1-кп/487/430/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.11.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скибине Жашківського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньої освітою, не одруженого, проходить військову строкову службу на посаді механіка ремонтної майстерні техніко-експлуатаційної частини військової частини НОМЕР_1 у військовому званні матросу, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вільшанка Новоархангельського район Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньої освітою, не одруженого, проходить військову строкову службу на посаді водія електрика електрогазового взводу технічної роти батальйону аеродромно технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у військовому званні старшого матросу, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Маньківка Черкаської області, українця, громадянина України, з середньої освітою, не одруженого, проходить військову строкову службу на посаді водія електрика електрогазового взводу технічної роти батальйону аеродромно технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 у військовому званні матросу, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

07.10.2016 року ОСОБА_4 , 06.10.2016 року ОСОБА_5 і 18.10.2016 року ОСОБА_6 призвані для проходження строковій військової служби у Збройних Силах України.

На підставі наказу №86 командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) від 28.04.2017 року ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, постановлений на всі види забезпечення та призначено на посаду механіка ремонтної майстерні техніко-експлуатаційної частини військової частини НОМЕР_1 .

На підставі наказу №9 командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) від 13.01.2017 року ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини, постановлений на всі види забезпечення та призначено на посаду водія електрика електрогазового роти батальйону аеродромно технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

На підставі наказу №83 командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) від 25.04.017 року ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу частини, постановлений на всі види забезпечення та призначено на посаду телефоніста телефонного відділення інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно до вимог ст..ст. 9, 11, 16, 37, 99, 100 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст..ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, матрос ОСОБА_4 , старший матрос ОСОБА_5 , матрос ОСОБА_6 , зобов`язані свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, неухильно виконувати вимоги військових статутів, в разі виявлення правопорушення військовослужбовцем, які містять ознаки кримінального правопорушення, про вказаний факт негайно повідомити командира та утримувати інших військовослужбовців від вчинення кримінальних правопорушень,неухильно виконувати віддані усні та письмові накази командира у зазначений термін та інших.

Проте, 22.07.2017 року і період часу з 01-00 по 01-30 годин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, старший матрос ОСОБА_5 , разом з матросом ОСОБА_4 та матросом ОСОБА_6 , вживали спиртні напої, біля бару «Кого-Бонго», розташованого за адресою: м. Миколаїв вул. Курортна, 9.

Перебуваючи біля приміщення бару побачили потерпілого ОСОБА_9 котрий вийшов з бару та направився в сторону вул. Крилова, у останніх виник спільний злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна з застосуванням насильства.

В подальшому, з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, з застосуванням насильства, старший матрос ОСОБА_5 , разом з матросами ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , попрямували за потерпілим ОСОБА_9 до кінцевої зупинки маршрутного таксі №75 по вул. Крилова.

Маючи на меті реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, матрос ОСОБА_4 , наздогнавши ОСОБА_9 наніс потерпілому удар кулаком в область обличчя, від чого останній впав на землю.

В той же час, до потерпілого ОСОБА_9 , підійшов матрос ОСОБА_6 , та наніс не менше двох ударів кулаком в область обличчя та вирвав з правої руки потерпілого мобільний телефон марки «Doogee Shoot 2» вартістю 2000 грн., в якому знаходились сім-карти операторів «МТС» та «Київстар». Після того, як потерпілий впав на землю, старший матрос ОСОБА_5 разом з матросами ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , нанесли декілька ударів руками, ногами по тулубу та обличчю потерпілого.

В цей час коли потерпілий ОСОБА_9 знаходився на землі, старший матрос ОСОБА_5 , разом з матросами ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , утримуваючи викрадене майно про собі з місця вчинення кримінального праовпорушення зникли, розпордившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 2000 грн.

Таким чином,ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення за ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Встановлені судом обставини підтверджуються показами обвинувачених, наданих в судовому засіданні:
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.2 ст. 186 КК України визнав в повному обсязі та суду показав, що 21.07.2017 року він разом з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 знаходились у військової частині НОМЕР_1 , де вживали спиртні напої, після чого вночі самовільно з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 покинули територію військової частини та поїхали у місто. Приїхали до бару «Кого-Бонго», де стояли біля кіоску та розпивали спиртні напої. В цей час вони побачили потерпілого, вирішили пограбувати його та пішли за ним, він шов попереду, а позаду нього шли ОСОБА_5 і ОСОБА_6 . Після чого він наздогнав потерпілого та наніс йому удар кулаком в обличчя, потерпілий впав на землю, після чого підішли ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та також нанесли потерпілому декілька ударів. Потім ОСОБА_6 забрав у потерпілого мобільний телефон та передав телефон йому, вони почали тікати. Коли вони шли по вулиці поряд проїхав автомобіль поліції, який потім поїхав за ними, після чого він та ОСОБА_6 були затримані та доставлені до відділку поліції, а ОСОБА_5 втік.

У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаявся, матеріальна шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.2 ст. 186 КК України визнав в повному обсязі та суду показав, що 21.07.2017 року він разом з ОСОБА_4 і ОСОБА_6 знаходились у військової частині НОМЕР_1 , де вживали спиртні напої, пили пиво, після того як закінчилось пиво сходили в магазин, знову купили пиво, після того повернулися до військової частини, а потім вирішили вночі самовільно з ОСОБА_4 і ОСОБА_6 покинути територію військової частини та поїхали гуляти у місто. Приїхали до бару «Кого-Бонго», стояли біля кіоску та пили пиво. В цей час вони побачили потерпілого, якого вирішили пограбувати та пішли за ним, ОСОБА_4 шов відразу за потерпілим, а він та ОСОБА_6 позаду нього. Після чого ОСОБА_4 наздогнав потерпілого та наніс йому удар кулаком в обличчя, після чого до потерпілого підійшов ОСОБА_6 і вдарив потерпілого в обличчя, після чого забрав у нього мобільний телефон, потім підійшов він та наніс потерпілому удари в область тулубу, після чого вони почали тікати. Коли вони шли по вулиці поряд проїхав автомобіль поліції, який потім поїхав за ними, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_4 затримали працівники поліції, а він втік. Після чого прийшов до військової частини та доповів черговому, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 затримані поліцією. Зранку до військової частини приїхали працівники поліції, він був затриманий та доставлений до д відділку поліції.

У вчиненому ОСОБА_5 щиро розкаявся, матеріальна шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.2 ст. 186 КК України визнав в повному обсязі, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті та підтвердив покази надані в судовому засіданні обвинуваченими ОСОБА_5 і ОСОБА_4 .Підтвердив факт пограбування ним, ОСОБА_5 і ОСОБА_4 потерпілого, нанесення ним потерпілому удару в обличчя та те, що він забрав у потерпілого мобільний телефон.
У вчиненому ОСОБА_6 щиро розкаявся.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , суд враховує роль та ступень участі кожного у вчиненні злочину те, що вчинений ними злочини, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання судом, відповідно до ст. 66 КК України, є щиро каяття обвинувачених, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілому.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд також враховує данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем служби характеризується посередньо, на обліку в ОНД і МОПЛ №1 не перебуває.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_5 суд також враховує данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем служби характеризується позитивно, на обліку в ОНД і МОПЛ №1 не перебуває.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_6 суд також враховує данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем служби характеризується позитивно, на обліку в ОНД і МОПЛ №1 не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України.

Між тим, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 злочину, який законом відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, конкретних обставин його вчинення, ступені кожного у вчиненні злочину, наслідків вчиненого, даних про їх особу, які раніше не судими, а також враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілому, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 ч.1 п.2, ч.2 п. 2КК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначить йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового сроку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання і роботи.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання знаходження під вартою з 22.07.2017 року по 24.07.2017 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначить йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового сроку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання і роботи.

Зарахувати ОСОБА_5 строк відбуття покарання знаходження під вартою з 22.07.2017 року по 24.07.2017 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначить йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 в період іспитового сроку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання і роботи.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання знаходження під вартою з 22.07.2017 року по 24.07.2017 року.

Речові докази - мобільний телефон марки «Doogee Shoot 2» переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 - залишити в розпорядженні останнього, кофту «тільняшку», яка знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області повернути за належністю ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1