Справа №568/767/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" листопада 2017 р. м.Радивилів Рівненської області

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:

суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000283 від 31.07.2017 року і угоду про примирення потерпілого з підозрюваним від 19.09.2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, вільно володіючого українською мовою, освіта середня, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, не депутата, особи з інвалідністю третьої групи, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
23.07.2017 року близько 05 години ОСОБА_4 , проходячи разом з ОСОБА_6 повз приміщення магазину, який знаходиться по вулиці І.Богуна біля озера в селі Середнє Радивилівського району Рівненської області побачив велосипед марки «ARDIS striker СТВ 24», який належить ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний корисливий умисел на незаконне відкрите заволодіння даним велосипедом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та те, що він вчиняє протиправне діяння у присутності ОСОБА_6 , який спостерігав за його діями, ігноруючи зауваження останнього не вчиняти кримінальне правопорушення, з корисливих мотивів, умисно відкрито викрав вищевказаний велосипед вартістю 2 078 гривень 80 копійок та на ньому покинув місце події.

Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 зберігав викрадений ним велосипед за місцем свого проживання та використовував його за призначенням у власних цілях. Тим самим отримав реальну можливість розпоряджатися викраденим на власний розсуд.

Таким чином, у результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду в сумі 2 078 гривень 80 копійок.

19.09.2017 року потерпілий ОСОБА_5 від свого імені з одного боку та підозрюваний у цьому провадженні за ч.1 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі КК України) ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) в місті Радивилів Рівненської області уклали угоду про примирення (а.с.12).
Відповідно до змісту укладеної угоди, 15.09.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, - відкрите викрадення чужого майна (грабіж) (а.с.12).

В угоді про примирення зазначено, що істотними обставинами даної угоди є повне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчинені даного кримінального правопорушення, його активна поведінка під час досудового розслідування, яка полягала у сприянні досудовому розслідуванню та не вчинення ним нових злочинів. Крім того, істотними обставинами є і характер та тяжкість висунутої ОСОБА_4 підозри, яка характеризується вчиненням середньої тяжкості кримінального правопорушення, відшкодуванням матеріальної шкоди, вчинення злочину вперше та відсутність обтяжуючих обставин.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченому слід призначити узгоджене в угоді покарання за ч.1 ст.186 КК України у виді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просить укладену угоду про примирення з потерпілим в затвердити і призначити узгоджене в ній покарання. При цьому, ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України. Зі слів обвинуваченого ОСОБА_4 , укладення угоди про примирення з потерпілим ОСОБА_5 з його сторони було добровільним і не є наслідком застосування відносно нього примусу чи насильства. Також, ОСОБА_4 пояснив суду, що він цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України про те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують і він має право мовчати і даний факт немає для суда жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між ним та потерпілим, передбачені ст.473 КПК України та розуміє характер інкримінованого йому обвинувачення та узгодженого виду покарання. Обвинувачений ОСОБА_4 заперечує щодо застосування відносно нього норм Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року.

Потерпілий ОСОБА_5 просить суд затвердити укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про примирення, він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення потерпілого з підозрюваним, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в потерпілого та обвинувачуваного повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого щодо ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення між потерпілим і підозрюваним з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, злочин, передбачений ч.1 ст. 186 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Угода про примирення за змістом укладена відповідно до ст.471 Кримінального процесуального кодексу України і має усі необхідні реквізити та відомості, а також узгоджене покарання та згоду підозрюваного та потерпілого на його призначення. В угоді вказані наслідки для обвинуваченого в разі її невиконання.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.474 КПК України, роз`яснено процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Потерпілому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Суд вважає, що правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 за ч.1 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), є юридично вірною.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_4 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про примирення і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Суд не застосовує відносно обвинуваченого ОСОБА_4 норми Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року. Відповідно до ч.8 ст.10 вищевказаного Закону, застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений заперечує проти цього.

Заходи забезпечення кримінального провадження, які підлягають вирішенню судом, на досудовому слідстві не застосовувалися(а. с 7).

У даному кримінальному провадженні наявні витрати на залучення експерта в сумі 197 гривень 74 копійки (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Речовим доказом по справі визнано велосипед марки «ARDIS striker СТВ 24», який належить ОСОБА_5 (а.с.22).

Згідно з п. 5. ч. 9 ст. 100 Кримінального процесуального України, майно, яке було предметом кримінального правопорушення і є речовим доказом по справі, повертаються власникам (законним володільцям).

На підставі викладеного, керуючисьст.ст.12,185 Кримінального кодексу України, ст.ст. 100, 314, 373, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 19.09.2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Відповідно до затвердженої угоди про примирення визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 80 (вісьмидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1 360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експертів в сумі 197( сто дев`яносто сім) гривень 74 (сімдесят чотири) копійки.

Речовий доказ по справі, а саме велосипед марки «ARDIS striker СТВ 24», повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку передбаченому статтею 382 Кримінального процесуального кодексу України,то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1