Справа № 589/855/17
Провадження № 1-кп/589/189/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2017 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шостка кримінальне провадження № 0000249 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шостка Сумської області, громадянин України, не одружений, утриманців не має, з середньою спеціальною освітою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працює, раніше судимий 14.09.2001 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ст. 94 КК України (1960 року) до 8 років позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
24 лютого 2017 року близько 4:00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, таємно від оточуючих через діру в паркані проник на територію ВАТ АК «Свема» за адресою: Сумська обл., м. Шостка, вул. Гагаріна, 1. Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, скориставшись тим, що його ніхто не бачить, ОСОБА_4 проник в будівлю № 320, яка побудована на території ВАТ АК «Свема», зібрав та склав лом чорного металу загальною вагою 60 кг, вартістю 3,5 грн за 1 кг, а на загальну суму 210 грн., в мішки з полімерного матеріалу, а мішки, в свою чергу, склав на металеві санчата, які знайшов в даній будівлі і таємно від оточуючих вивіз за межі території підприємства. Вийшовши за територію ВАТ АК «Свема» ОСОБА_4 був затриманий охоронцями даного підприємства, вчинивши при цьому всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Обвинувачений в судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що в обвинувальному акті обставини скоєного ним злочину викладені вірно. Він дійсно 24 лютого 2017 року проник на територію ВАТ АК «Свема» та звідти намагався викрасти металобрухт за допомогою металевих санчат, однак, його дії були припинені при виході із території заводу його працівниками. Також вказав, що вартість майна, яке намагався викрасти, дізнався під час досудового розслідування. Разом з цим зазначив, що вчинення злочину було зумовлене тяжким фінансовим становищем, за виручені кошти від продажу він планував придбати продукти та оплатити житлово-комунальні послуги. Коли вчиняв вказані дії, до кінця не усвідомлював, що вони мають настільки велику суспільну небезпеку. Визнає, що вчинив протиправно. У скоєному щиро розкаявся. Зазначив, що на даний час працює (неофіційно) в цеху по виготовленню тротуарної плитки, в подальшому має намір заробляти на життя лише законним шляхом.
Крім того, вина ОСОБА_4 підтверджується дослідженим висновком експерта № 19/119/9-3/731е від 02.03.2017 року, згідно якого вартість брухту чорного металу вагою 60 кг, який належить ВАТ АК «Свема» станом на 24.02.2017 року могла складати 210 грн.
Щодо інших фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого і його захисника, судом визнано недоцільним дослідження доказів. При цьому судом з`ясовано чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є його позиція, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 своїми діями, які виразились в закінченому замаху на крадіжку, поєднану з проникненням в приміщення, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".
Так, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, не одружений, утриманців не має, офіційно не працює, щодо нього відсутні дані про негативну характеристику, не має стійких соціальних зв`язків.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 суд визнає рецидив злочину.
Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність негативних наслідків від вчиненого злочину.
З урахуванням наведеного та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, та, застосувавши положення та ст.69 КК України, призначити розмір такого покарання нижче від нижчої межі, що передбачена санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.
Правові підстави для відповідного рішення суду вбачаються з наявності не менше двох обставин, пом`якшуючих покарання обвинуваченого, та характеру вчинено злочину, предмет пояснення якого становить 210 грн, що в своїй сукупності істотно знижує ступінь тяжкості злочину.
Саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження скоєння ним нових злочинів.
Підстав для призначення покарання у виді штрафу, як про це просить захисник, суд не вбачає, оскільки таке покарання не свідчитиме про досягнення цілей кримінального покарання, зважаючи на вищезазначені дані про особу обвинуваченого.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у відношенні обвинуваченого слід продовжити до набрання вироком законної сили. Підстав для зміни на тримання під вартою суд не вбачає, оскільки обвинувачений сумлінно з*являвся за викликом до суду.
Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 року позбавлення волі.
Продовжити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши обвинуваченому залишати місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 на певний період доби: з 22:00 год. поточної доби до 06:00 год. наступної доби.
Продовжити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили дію обов`язків: не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає без дозволу суду, здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон (у разі наявності).
Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання період перебування під вартою з 17 липня 2017 року (включно) по 31 серпня 2017 року (включно).
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 263, 88 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1