Справа № 405/6073/17

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" листопада 2017 р. м. Кропивницький
слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 від 18.08.2017 року про відмову у визнанні потерпілим,
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала та просила її задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України ( ч. 1 ст. 26 КПК України).
Слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд справи за даної явки.
Заслухавши адвоката ОСОБА_3 та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Згідно ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, зокрема рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч. 4 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.
Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що постанова про відмову у визнанні потерпілим має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі очевидні та достатні підстави, з яких вбачається, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів потерпілого як учасника кримінального провадження.
Разом з цим, слідчим при прийнятті оскаржуваної постанови зазначених вимог закону не дотримано.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, слідчим було відмовлено у визнанні потерпілим у зв`язку з тим, що на даний час, відсутні достатні, об`єктивні дані, які б свідчили про завдання ОСОБА_5 кримінальним правопорушенням шкоди (моральної, фізичної чи матеріальної).
При цьому, у заяві про залучення в якості потерпілого ОСОБА_5 вказував, про вид та характер шкоди, яка йому було завдана внаслідок вчинення кримінальних правопорушень та посилався на певні обставини вчинення злочину.
Крім того, слідчим в постанові про відмову у визнанні потерпілими відсутні посилання на обставини, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про відсутність шкоди.
Системний аналіз наведених положень закону та змісту оскаржуваної постанови, дає підстави для висновку, що оскаржувана постанова винесена передчасно, без дотримання вимог КПК України та не вмотивована належним чином, а тому підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, скарга адвоката ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.55, 303-309 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 від 18.08.2017 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_6