АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 535/54/17 Номер провадження 11-кп/786/631/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
адвоката ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтави матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Котелевського районного суду Полтавської області від 13 квітня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Докучаївка Таловського району Воронезької області, РФ., росіянин, громадянин України, не одружений, не працюючий, проживаючий: АДРЕСА_1 , раніше не одноразово судимий, останній раз: 10.04.2017 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,-

визнаний винним та засуджений за

- ч.2 ст. 185 КК України 1 на (один) рік позбавлення волі.

- ч.2 ст.15. ч. 3 ст. 185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень (злочинів) шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки позбавленняволі.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не працюючий. не одноразово судимий. останній раз 7.03.2017 року Котелевським районним судом за ст. 395 КК України на 3 місяці арешту,-

визнаний винним та засуджений за:

- ч.2 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

- ч. 3 ст. 185 КК України на 3 (три) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень (злочинів) шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці позбавленняволі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Котелевськогорайонного суду Полтавської області від 07 березня 2017 року, та за даним вироком Котелевськогорайонного суду Полтавської області, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Згідно вироку суду, ОСОБА_11 та Шестірко визнані винними та засуджені за вчинення злочинів за таких обставин.

ОСОБА_7 21 жовтня 2016 року, близько 05 години, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу до будівельного майданчику ТОВ «СУСТР-19», що розташований поблизу перехрестя доріг вулиць Щорса та Чапаєва у с. Милорадове, Котелевського району, Полтавської області, вчинив крадіжку мідного дроту ПВС 4x6 довжиною 40 погонних метрів, загальна вартість якого, відповідно до довідки про балансову вартість від 11.11.2016 року, становить 2084 гривень 45 копійок.
Продовжуючи злочинну діяльність обвинувачений ОСОБА_7 , наступного дня 22 жовтня 2016 року близько 05 години, маючи єдиний умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу до вищевказаного будівельного майданчику ТОВ «СУСТР-19», вчинив крадіжку мідних дротів ПВС 2x2,5 загальною довжиною 40 погонних метрів, загальна вартість яких, відповідно до вказаної довідки про балансову вартість від 11.11.2016 року, становить 497 гривень 10 копійок. Вищевказаними злочинними діями ОСОБА_7 заподіяв зазначеному товариству матеріальну шкоду на загальну суму 2581 гривень 55 копійок. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
В ході досудового розслідування матеріальна шкода завдана обвинуваченим ОСОБА_7 , потерпілій юридичній особі ТОВ «СУСТР-19» відшкодована.
Крім цього обвинувачений ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_12 діючи повторно за попередньою змовою між собою 21 листопада 2016 року, близько 15 години, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом виставлення віконного скла проникли до приміщення нежилого будинку, що розташований в АДРЕСА_2 належного ОСОБА_13 , де в приміщенні будинку, шляхом демонтування опалювальної печі вчинили крадіжку металевих виробів, валянків зимових «Бурки» з калошами чорного кольору, а всього майном у відповідності до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2311/6 від 23.11.2016 року на 557 грн. 89 коп., чим заподіяли потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вказану суму. Після вчинення крадіжки ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , з місця події зникли, але не довели свої злочинні дії до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були затримані сином власниці домогосподарства громадянином ОСОБА_14 , на відстані близько 250 метрів від домогосподарства, де вчинили крадіжку.
В ході досудового розслідування матеріальна шкода завдана обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , потерпілій ОСОБА_15 відшкодована шляхом повернення викраденого майна
Крім того, ОСОБА_12 у третій декаді жовтня 2016 року (точну дату та час вчинення крадіжки під час досудового та судового слідства не встановлено), діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вибивання ногою вхідних дверей і злому таким чином металевого вушка з коробу вхідних дверей, проник до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 володільцем якого є ОСОБА_16 , звідки вчинив крадіжку чавунного настилу до пічки грубного опалення розміром 710x410 мм із двома конфорками (юшками), вартість яких, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2301/2 від 23.01.2017 року, становить 270 гривень 63 копійки, що належали ОСОБА_16 , чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім цього діючи повторно, ОСОБА_12 у третій декаді жовтня 2016 року (точну дату та час вчинення крадіжки під час досудового та судового слідства не встановлено), таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом відривання металевого вушка з коробу вхідних дверей за допомогою металевої палиці, проник до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 володільцем якого є ОСОБА_17 , звідки вчинив крадіжку чавунного настилу до пічки грубного опалення розміром 710x410 мм із двома конфорками (юшками), вартість якої без одного кільця, відповідно до зисновку судово-товарознавчої експертизи № 2301/6 від 23.01.2017 року, становить 256 гривень 49 копійок та одного меншого кільця до конфорки (юшки) даного чавунного настилу, вартість якого, відповідно до довідки про вартість виданої директором ПСК «Котелевський ринок» ОСОБА_18 від 23.01.2017 року, станом на третю декаду жовтня 2016 року становить 10 гривень, що належали ОСОБА_17 , чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 266 гривень 49 копійок.
Крім цього, діючи повторно, ОСОБА_12 у першій декаді листопада 2016 року (точну дату та час вчинення крадіжки під час досудового та судового слідства не встановлено), таємно, умисно з корисливих мотивів, шляхом відривання металевого вушка з коробу вхідних дверей внаслідок різкого ривка їх на себе, проник до підсобного приміщення літньої кухні, що розташована в домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_3 володільцем якого є ОСОБА_17 , звідки вчинив крадіжку чавунного настилу до пічки грубного опалення розміром 710x410 мм із двома конфорками (юшками), вартість якої без кілець, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2301/6 від 23.01.17 року, становить 171 гривню 69 копійок та кілець до конфорок (юшок) даного чавунного настилу, вартість яких, відповідно до довідки про вартість виданої директором ПСК «Котелевський ринок» ОСОБА_18 від 23.01.2017 року, станом на листопад 2016 року становить 80 гривень, що належали ОСОБА_17 , чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 251 гривень 69 копійок.
Викраденим вище зазначеним у вироку чужим майном ОСОБА_12 розпорядився на власний розсуд.
В ході досудового розслідування матеріальна шкода завдана обвинуваченим ОСОБА_8 , потерпілій ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , відшкодована шляхом повернення викраденого майна.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність вини просить вирок щодо нього пом`якшити в частині призначеного покарання та застосувати ст. 69 КК України. При цьому вказує, що має похилий вік, матір похилого віку, відшкодував шкоду потерпілим та вони не мають до нього претензій.
Крім того, просить зарахувати йому у строк відбування покарання строк перебування під вартою згідно ч.5 ст. 72 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі, яка по суті є заявою, просить вирок суду відносно нього та міру покарання залишити без зміни.
В апеляційній скарзі прокурор не оскаржуючи фактичних обставин скоєних кримінальних правопорушень, доведеності вини ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , правильність кваліфікації дій останніх та призначеного ОСОБА_8 судом остаточного покарання, вважає, що вирок суду є незаконним у частині призначення ОСОБА_7 покарання та підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильним тлумаченням закону, яке суперечить його точному змісту та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_7 через його м`якість.
При цьому вказує, що суд першої інстанціях безпідставно не застосував до ОСОБА_7 ч.4 ст. 70 КК України, оскільки останній вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення до ухвалення вироку Котелевським районним судом від 10.04.2017 року.
Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину за:
-ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі;
-ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати покарання за вироком Котелевського районного суду від 10.04.17 року та остаточно призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_9 на підтримання апеляційної скарги та їх заперечення проти апеляції прокурора, обвинуваченого ОСОБА_8 , який просив вирок суду залишити без зміни, прокурора ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні та її заперечення проти апеляції ОСОБА_7 , дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає, що апеляції обвинувачених задоволенню не підлягають, а прокурора підлягає частковому задоволенню.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів за які вони засуджені, ґрунтується на зібраних у справі доказах, які відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні та детально наведених у вироку доказів і є правильними.

Фактичні обставини справи ніким з учасників процесу в апеляційних скаргах не оспорюються, а тому колегія судді виходить з того, що було встановлено місцевим судом.

У відповідності до зібраних по справі доказів, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані судом за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна вчинене повторно та ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна поєднаний із проникненням у житло вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

Правильно кваліфіковані місцевим судом і дії ОСОБА_8 за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 К України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна поєднаний з проникненням у житло, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб та за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення.

Кваліфікація дій обвинувачених також ніким з учасників процесу не оскаржується.

Згідно статей 50 та 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Як видно із матеріалів провадження, саме вказаними нормами закону керувався суд першої інстанції, при постановлені вироку та призначенні покарання обвинуваченим.

Так, відповідає вимогам ст. 65 КК України призначене ОСОБА_8 покарання, яке обране з урахуванням тяжкості вчинених ним злочинів, даних про особу винного, який неодноразово судимий, характеризується посередньо, конкретних обставин справи, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання і призначив покарання у виді реального позбавлення волі, яке на думку колегії суддів є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Також, при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65 КК України, та врахував ступінь тяжкості вчинених останнім злочинів, даних, що характеризують його особу, обставин, які обтяжують покарання та, які його пом`якшують зокрема і відшкодування шкоди потерпілим та відсутність від останніх претензій до обвинуваченого, враховані судом і інші пом`якшуючі вину обставини на які посилається ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі.

Місцевий суд дійшов правильного висновку, що перевиховання обвинуваченого можливе лише в місцях позбавлення волі з врахуванням характеру вчинених ним злочинів, наявності ряду судимостей за вчинення аналогічних злочинів проти власності, які є не знятими та не погашеними у встановленому законом порядку, негативної характеристики, та призначив покарання в межах санкції статей обвинувачення.

На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_7 покарання є обґрунтованим, необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів і підстав для його посилення не вбачається.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи прокурора про неправильне застосуванням місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .

Так, згідно абзацу 6 пункту 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами, передбачено, що коли після постановлення вироку у справі буде встановленою, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70 КК України, так і ст.71 КК України: спочатку за правилами ч.І ст.70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч.4 ст.70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.
Як видно із мотивувальної частини вироку при призначенні ОСОБА_7 покарання суд безпідставно не застосував положення ч.4 ст.70 КК України, оскільки останній вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185, ч.2 ст. 1 5 ч.З ст.185 КК України, до ухвалення вироку Котелевського районного суду Полтавської області від 10.04.2017.
Таким чином, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції вказаних вимог Закону не дотримався та призначаючи останньому покарання, безпідставно не застосував положення ч.4 ст.70 КК України, що підлягає виправленню судом апеляційної інстанції.
За таких обставин вирок підлягає скасуванню в частині призначення покарання ОСОБА_7 із постановленням нового вироку апеляційним судом.

У відповідності до положень ч.5 ст. 72 КК України з врахуванням Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року, ОСОБА_7 у строк відбування покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення із 13.04. 2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Також, ОСОБА_8 у відповідності до положень ч.5 ст. 72 КК України, з врахуванням Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року у строк відбування покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення із 11.04.2017 року по 20.06. 2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 407, 409, 413, 418, КПК України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А :

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Котелевського районного суду Полтавської області від 13 квітня 2017 року в частині призначення покарання ОСОБА_7 скасувати.

Постановити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та засудити останнього за:

-ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі;

-ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень (злочинів) шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим вважати засудженим до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати покарання за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 10 квітня 2017 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із 13.04. 2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із 11.04. 2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

В іншій частині вирок місцевого суду залишити без зміни.

Касаційна скарга на вирок суду апеляційної інстанції може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4