АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 14 грудня 2017 року апеляційні скарги прокурора четвертого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року, відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Мінській області Республіки Білорусь, працюючого на посаді голови Господарського суду Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором у кримінальному провадженні начальником четвертого відділу управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 5 000 000 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя зазначив, що не може погодитися із тим, щодо необхідності застосування виняткового виду запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід, такий як застава з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, цілком зможе запобігти встановленим ризикам.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор та захисник в інтересах підозрюваного, кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року та постановити нову ухвалу.

При цьому, прокурор просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів, із можливістю внесення застави в межах 5 642 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 9 501 128 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Автор апеляційної скарги вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Зазначає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , стороною обвинувачення та наданими матеріалами, доведено обставини, які передбаченіч. 1 ст. 194 КПК України, тобто наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Звертає увагу прокурор і на те, що під час відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді застави, слідчим суддею невірно зроблено висновок про надмірність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема не в повній мірі враховано обставини вчинення кримінального правопорушення, соціальні зв`язки та сімейний стан підозрюваного, розмір доходу, отримати який мав намір підозрюваний внаслідок вчинення злочину, та вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Захисник в своїй апеляційній скарзі просить відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу.
Вважає, що доводи прокурора про ризики, передбачені ст. 177 КПК України залишаються не доведеними на даній стадії судового провадження, та не відповідають фактичним обставинам справи.
Крім того, зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 і після винесення ухвали від 08 листопада 2017 року демонструє належну процесуальну поведінку та чітко виконує покладені на нього законом та судом обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, пояснення підозрюваного і його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу і просили її задовольнити, та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи кожної апеляційної скарги та заперечення на апеляційну скаргу прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 06 липня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002180, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

02 листопада 2017 року ОСОБА_7 було повідомлено про те, що він підозрюється в проханні службовою особою, яка займає відповідальне становище, надати неправомірну вигоду в особливо великому розмірі для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

07 листопада 2017 року детектив Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні начальника четвертого відділу управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, із можливістю внесення застави в межах 5 642 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 9 501 128 грн., та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року зазначене клопотання задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 5 000 000 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні детектива підстави для застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 вислухані думки прокурорів та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні детектива підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_7 , а також ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити чи спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, можливості незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак клопотання сторони обвинувачення не містить доказу того, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній належним чином виконував свої процесуальні обов`язки, що підтвердив прокурор у судовому засіданні.

Таким чином, з урахуванням наявних в матеріалах справи доводів, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що менш суворий запобіжний захід, а саме застава у розмірі, який перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зможе унеможливити виникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та забезпечити належне виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо детектив, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді застави буде достатнім для запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Що стосується доводів апеляційних скарг про те, що оскаржувана ухвала є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки висновки викладені у вищевказаній ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, то вони є надуманими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання детектива про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_7 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому доводи апеляційної скарги прокурора слід визнати непереконливими, оскільки, як вважає колегія суддів, запобіжний захід у вигляді застави в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких прокурор та захисник просять скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характеризуючих даних про його особу, обрав запобіжний захід у вигляді застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 листопада 2017 року, якою частково задоволено клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором у кримінальному провадженні начальником четвертого відділу управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 5 000 000 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора четвертого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/5848/2017 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1