14.12.2017 ЄУН № 389/596/17
Провадження № 1-кс/389/372/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,за участю прокурора Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , його адвоката ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Знам`янка скаргу ОСОБА_3 на дії слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 щодо неповернення тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 05 грудня 2017 року звернувся до суду зі скаргою на дії слідчого відділу Знам`янського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 щодо неповернення тимчасово вилученого майна автомобіля ВАЗ 21063 р/н НОМЕР_1 при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000430 від 08 березня 2017 року.
Скарга мотивована тим, що у вересні 2016 року купив у ОСОБА_7 в місті Знам`янка Кіровоградської області за 28000 грн. автомобіль марки ВАЗ 21063,1991 року випуску, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . При цьому, ОСОБА_7 , отримавши грошові кошти, передав йому автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію. Таким чином, він є законним володільцем вказаного транспортного засобу.
Проте, вказаний транспортний засіб у нього 07 березня 2017 року було вилучено слідчими слідчого відділу Знам`янського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 та ОСОБА_8 і передано ОСОБА_7 . Підставою для вилучення у нього транспортного засобу стала заява ОСОБА_7 , внесена до Єдиного державного реєстру досудових розслідуваня 08 березня 2017 року №0000430 (правова кваліфікація ст.356 КК України), про те, що він нібито відмовляється повернути ОСОБА_7 належний йому автомобіль ВАЗ 21063 р/н НОМЕР_1 , який останній передав йому у вересні 2016 року у користування. Кримінальне провадження №0000430 постановою слідчого відділу Знам`янського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 14 березня 2017 року закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, а автомобіль передано ОСОБА_7 .
Також заявник відзначив, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу знаходиться у нього, до того ж 26 січня 2017 року вказаний транспортний засіб ним було застраховано. При вилученні у нього транспортного засобу та в подальшому ніяких процесуальних документів йому не вручалося, з матеріалами кримінального провадження його також не ознайомлювали.
Відтак, ОСОБА_3 просить суд зобов`язати слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 повернути йому транспортний засіб ВАЗ 21063 р/н НОМЕР_1 .
У судовому засіданні скаржник та його представник скаргу підтримали.
Прокурор вказав на безпідставність доводів, викладених у скарзі, посилаючись на те, що автомобіль повернуто власнику ОСОБА_7 .
Під час судового розгляду оглянуто матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000430 від 08 березня 2017 року за заявою ОСОБА_7 за правовою кваліфікацією - ст.356 КК України.

Судом встановлено, що 07 березня 2017 року ОСОБА_7 до Знам`янського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області подано заяву, про те, що у вересні 2016 року він передав у тимчасове користування належний йому автомобівль ВАЗ 21063 р/н НОМЕР_1 співмешканцю своєї матері ОСОБА_3 , однак на даний час останній відмовляється його повертати. Вказані відомості 08 березня 2017 року внесено до ЄРДР за №0000430 та розпочато досудове розслідування. Правова кваліфікація ст.356 КК України.
Транспортний засіб вилучено 07 березня 2017 року, про що свідчить протокол огляду місця події.
Розписка від 14 березня 2017 року свідчить про те, що ОСОБА_7 отримав від слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 транспортний засіб ВАЗ 21063 бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та зобов`язується зберігати його до вирішення питання по суті.
Постановою слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 14 березня 2017 року кримінальне провадження №0000430 закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
Поміж іншого у матеріалах кримінального провадження також міститься копія довіреності від 27 березня 2010 року, згідно з якою ОСОБА_9 уповноважив ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розпоряджатися належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобілем ВАЗ 21063 р/н НОМЕР_1 . Довіреність видана строком на три роки і чинна до 27 березня 2013 року.
Також в матеріалах справи наявна копія розписки від 25 березня 2012 року, якою засвідчено, що ОСОБА_12 продав вказаний автомобіль ОСОБА_7 .
Скажником надано в судове засідання для огляду оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого 23 травня 2000 року, відповідно до якого власником актомобіля ВАЗ 21063, 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_9 . Оригінал полісу обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власника наземного транспортного засобу №АК/2311513 від 26 січня 2017 року, свідчить про те, що ОСОБА_3 застрахував актомобіль ВАЗ 21063, 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Строк дії договору до 25 січня 2018 року. Також ОСОБА_13 має посвідчення водія відповідної категорії.
Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

За змістом ч.7 ст.237 КПК України при огляді слідчий має право оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

На вилучений транспортний засіб відсутня ухвала суду про дозвіл на вилучення. Автомобіль не відноситься до предметів вилучених законом з обігу, тобто вважається тимчасово вилученим майном (ч.7 ст.237 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ст.168 КПК тимчасове вилучення майна можливе також під час обшуку, огляду.
Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Відповідно до ст.169 КПК України, якою передбачено порядок припинення тимчасового вилучення майна, зазначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна; у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, частиною 6 статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

У свою чергу, за змістом ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчий з прокурором у строки встановлені КПК України, не звернулись з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна (ст.ст. 171, 173 КПК України).

За таких умов вилучений транспортний засіб ВАЗ 21063 р/н НОМЕР_1 має статус тимчасово вилученого майна та підлягає поверненню його законному володільцю.

Відповідно до ч.1 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.

Згідно зі ст.398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.
У липні 2011 року Верховною Радою України було ухвалено Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень. Зокрема, частину першу статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) викладено в новій редакції, з якої слідує, що водій транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; також поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В переліку документів для керування чужим автомобілем доручення на право керування транспортним засобом не зазначено.
Таким чином, наявність у ОСОБА_3 оригіналу свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу, посвідчення водія та полісу (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, свідчить про те, що він є законним володільцем зазначеного транспортного засобу та має право згідно зі ст.303 КПК України оскаржувати бездіяльність слідчого у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Разом з цим слід відзначити, що загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Відповідно до п.п.7, 8 Порядку №1388 від 7 вересня 1998 року, - власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема : договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках;укладення та оформлення безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.

Суд зауважує, що продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

В свою чергу, сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Те ж саме стосується і розписки, наданої ОСОБА_7 . 25.03.2012 року ОСОБА_12 . Договір купівлі-продажу автомобіля у вигляді розписки не відповідає формі, встановленій для таких договорів наведеним вище Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7.09.1998 року №1388, а тому не може створювати у його сторін будь-яких прав і обов`язків, у тому числі бути підставою для набуття права власності на вказаний транспортний засіб.

Договір купівлі-продажу автомобілю обов`язково повинен мати відповідну письмову форму та підлягає обов`язковій державної реєстрації в підрозділах ДАІ. Такі вимоги є суттєвими умовами при укладені договору купівлі-продажу автомобіля і їх недотримання не дає підстав вважати, що такий правочин відбувся.

Таким чином на підставі досліджених документів судом встановлено, що наразі власником транспортного засобу ВАЗ 21063,1991 року випуску, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,є ОСОБА_9 , про що свідчить Свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 виданого 23 травнчя 2000 року.
Документи, які підтверджують право власності або користування ОСОБА_7 вказаним транспортним засобом відсутні, оскільки договір купівлі-продажу автомобіля ним не укладався, цей автомобіль зареєстрований за ОСОБА_9 . Надана ОСОБА_7 розписка не відноситься до документів, які підтверджують правомірність придбання транспортного засобу як відповідно і володіння, користування чи розпорядження ним на законних підставах.

Зі змісту статті 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Відтак, вилучений 07 березня 2017 року у ОСОБА_3 транспортний засіб - автомобіль марки ВАЗ 21063,1991 року випуску, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , підлягає поверненню останньому, як його законному володільцю.
Відповідно до Узагальнення ВССУ від 12 січня 2017 року «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» бездіяльність, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, відноситься до категорії триваючих, а тому строк на подачу скарги заявником не пропущено.
Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на дії слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 щодо неповернення тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль ВАЗ 21063 д.н. НОМЕР_3 , вилучений протоколом огляду місця події від 07.03.2017 року у кримінальному провадженні № 0000430.
Повний текст ухвали буде оголошено 14 грудня 2017 року о 12.50 год.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1