Провадження № 1-кп/161/898/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2017 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004904 від 22 жовтня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні перебуває малолітня дитина син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює стропальником на ТзОВ "Майтім", в порядку ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 22 жовтня 2017 року, близько 08 год. 30 хв., перебуваючи поблизу "Завокзального ринку", що по вул. Карпенка Карого, 1, у м.Луцьку, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою відкритого викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, за допомогою ривка, відкрито викрав у ОСОБА_6 чоловічу куртку, коричневого кольору, яка знаходилась в його руці, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи № 67/2017 від 26 жовтня 2017 року становить 320 грн., в кишені якої містились гроші в сумі 25 грн., чим спричинив останньому майнову шкоду на загальну суму 345 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) та кваліфікує їх, як вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 186 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу, вартості майна, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно, 22 жовтня 2017 року, близько 08 год. 30 хв., перебуваючи поблизу "Завокзального ринку" у м. Луцьку, шляхом ривка із руки відкрито викрав у ОСОБА_6 чоловічу куртку, в кишені, якої знаходились гроші в сумі 25 грн. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати та врахувати те, що викрадена річ повернута потерпілому, як і відшкодовані інші збитки, у зв`язку із чим до нього відсутні будь-які претензії від останнього.
Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує його задовільну характеристику з місця проживання, інформацію про стан здоров`я, зокрема те, що по місцю проживання на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває та за допомогою до них не звертався, офіційно працевлаштований, перебування на утриманні малолітньої дитини, відомості про притягнення раніше до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, хоча судимості погашені в порядку ст. 89 КК України, а також відсутність претензій будь-якого характеру від потерпілого, який в письмовій заяві вказує про повне відшкодування обвинуваченим збитків, завданим кримінальним правопорушенням, у тому числі, у зв`язку із поверненням викраденої речі, і не наполягає на його суворому покаранні.
З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за якою він засуджується у виді громадських робіт.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.
У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення товарознавчої експертизи, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят) годин.

Речові докази: мобільний телефон марки "IPHONE 4" повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_3 , а чоловічу куртку, коричневого кольору - потерпілому ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення товарознавчої експертизи в сумі 495 (чотириста дев`яносто п`ять) грн. 00 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1