1-кс/381/163/18
381/511/18
У Х В А Л А
м.Фастів Київська область 26.03.2018 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2
за участю представника скаржника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастові Київської області скаргу ОСОБА_4 на протиправну бездіяльність посадових осіб слідчого відділу Фастівського ВП ГУНП в Київській області, яка полягає у невиконанні вимог ч.2 ст.55 КПК України невручення памятки про процесуальні права та обовязки потерпілого,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з скаргою на протиправну бездіяльність посадових осіб слідчого відділу Фастівського ВП ГУНП в Київській області, яка полягає у невиконанні вимог ч.2 ст.55 КПК України, а саме неврученні їй памятки про процесуальні права та обовязки потерпілого посилаючись на те, що Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2017 року зобовязано Фастівське відділення поліції внести відомості за її заявою до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Відповідно до інформації з Фастівського відділення поліції, Ухвала суду виконана і внесено відомості до ЄРДР. На звернення до Фастівського відділення поліції із проханням про визнання її потерпілим по вказаному кримінальному провадженню до цього часу їй не було вручена памятка про права та обовязки потерпілого. Проаналізувавши ст.55 КПК України вважає, що постанова про визнання потерпілим виноситься лише при відмові особі про визнання її потерпілою, а при задоволені це не є обовязковим. Просить зобовязати службових осіб слідчого відділу Фастівського відділку поліції невідкладно вручити їй памятку про процесуальні права та обовязки потерпілого у кримінальному провадженні №0001413.

Представник скаржника в судовому засіданні надав аналогічні пояснення викладені в скарзі та просив зобовязати слідчого надати ОСОБА_4 , памятку про права та обовязки потерпілого.

Заслухавши пояснення представника скаржника, про наявність підстав для задоволення скарги, дослідивши матеріали скарги, кримінального провадження №0001413 від 29.12.2017 року прихожу до наступного висновку.

Відповідно до норм ст.303 КПК України законодавець передбачив виключний перелік рішень та дій слідчого і прокурора які можуть бути оскарженні на стадії досудового розслідування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора в тому числі нездійснення інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим Кодексом строк заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділенням Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001413 від 29.12.2017 року, правова кваліфікація за ч.1 ст.190 КК України. Дані відомості були внесенні на підставі Ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2017 року.

Згідно матеріалів кримінального провадження №0001413 від 29.12.2017 року слідчим не приймалося рішення про залучення ОСОБА_4 , як потерпілу в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про злочин або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч.2 ст.55 КПК України).

Потерпілому вручається памятка про процесуальні права та обовязки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.3 ст.55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Правилами частини 5 статті 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, для визнання потерпілим у кримінальному провадженні необхідна наявність відповідних підстав - фактичних і юридичних. Фактичними підставами є заподіяння або замах на заподіяння кримінальним правопорушенням шкоди, а юридичними - подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, коли у особи виникають права і обов`язки потерпілого, або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (з отриманням особою відповідного документа, що підтверджує факт звернення із заявою та її реєстрації).

Разом з тим, виникнення прав і обов`язків потерпілого у особи не є свідченням набуття нею відповідного статусу потерпілого, оскільки набуття певного процесуального статусу повинно відбуватись в рамках кримінального провадження, а не поза ним. Особа набуває передбачені законом права учасника процесу лише тоді, коли про це буде прийнято відповідне процесуальне рішення. Момент визнання особи потерпілим не може передувати початку досудового розслідування. Подання заяви особою і внесення її до Єдиного реєстру досудових розслідувань не є одночасною дією. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається, за виключенням проведення у невідкладних випадках огляду місця події. Тільки після цього можливим є остаточне вирішення питання щодо надання особі відповідного статусу в рамках кримінального провадження.

Таким чином, надання особі статусу потерпілого у кримінальному провадженні є результатом прийняття відповідного процесуального рішення, яке слідчий, прокурор приймають у формі постанови, а слідчий суддя, суд - у формі ухвали, коли реально створюються відповідні умови і особі забезпечується можливість реалізації передбачених законом прав.

Зокрема відомості про кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР під №0001413 від 29.12.2017 року на підставі ухвали суду і тільки після внесення вказаних відомостей було розпочато досудове розслідування.

При розгляді даної справи встановлено, що скаржник не зверталася до слідчого з заявою про визнання її потерпілим в даному кримінальному провадженні, а лише з клопотанням про виконання рішення суду.

Зважаючи на вищевикладене слідчий суддя вважає, що на час подачі скарги не вирішено питання про визнання ОСОБА_4 потерпілим в кримінальному провадженні №0001413 від 29.12.2017 року, а отже, скарга є передчасною і тому відсутні підстави щодо її задоволення.

Керуючись ст.ст.55,303,306,376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_4 на протиправну бездіяльність посадових осіб слідчого відділу Фастівського ВП ГУНП в Київській області, яка полягає у невиконанні вимог ч.2 ст.55 КПК України невручення памятки про процесуальні права та обовязки потерпілого посадових осіб слідчого відділу Фастівського ВП залишити без задоволення.

Ухвала оскрженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1