Справа № 591/6321/17
Провадження № 1-кп/591/193/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості, яка була укладена між прокурором та ОСОБА_5 , а також між прокурором та ОСОБА_4 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.296 КК України, по кримінальному провадженню № 0000107, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Зарічного районного суду м.Суми перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

23.01.2018 року під час судового розгляду прокурором подано дві угоди про визнання винуватості, а також заяву потерпілого ОСОБА_7 про те, що обвинувачені добровільно відшкодували завдані йому злочином збитки та він не має до них претензій матеріального та морального характеру.

Учасники процесу просили суд затвердити укладені угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ч.3 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

При цьому, ч.7 ст.474 КПК на суд покладено обов`язок перевірити угоду на відповідність її вимогам КПК та /або закону.

Слід зазначити про те, що укладені між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 угоди не відповідають вимогам ст.472 КПК України.

Так, відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені угоди: 1) про примирення між потерпілим та обвинуваченим; 2) про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Відповідно до ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони та угода скріплюється підписами сторін.

В угодах, що укладено між прокурором та обвинуваченими, зазначено серед сторін потерпілого та угода скріплена його підписом, що не відповідає вимогам процесуального законодавства та суті такого виду угоди у кримінальному провадженні.

Крім того, перевіряючи вказані угоди на відповідність вимогам закону, слід зазначити про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, - де основним безпосереднім об`єктом виступають громадські (публічні) інтереси. Але, при цьому додатковим об`єктом є здоров`є потерпілого і у таких правопорушеннях завдана здоров`ю потерпілого шкода є проявом посягання на основний об`єкт.

Згідно рекомендацій Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 р., вирішуючи питання про те, чи підлягає затвердженню судом угода, якщо одним і тим самим злочином завдано одночасно шкоди потерпілому і державним чи суспільним інтересам, слід враховувати не лише положення ст.469 КПК України, а й специфіку об`єкта посягання та характер охоронюваних кримінальним законом благ. У злочинах, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди не допускається.

Крім того, відповідно до п.8 Постанови Пленуму ВССУ №13 від 11.12.2015 року угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим не може бути укладена у провадженні, в якому бере участь потерпілий, тобто щодо злочинів чи кримінальних проступків, внаслідок вчинення яких було завдано шкоди правам та інтересам окремих громадян.

При цьому, лише наявність заяви потерпілого про те, що завдані йому обвинуваченими збитки відшкодовані в повному обсязі та він немає до них претензій морального та матеріального характеру, не дають права суду затверджувати угоду всупереч вказаній вище судовій позиції.

Згідно п.п. 2,3 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства, а також порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. У такому разі судове провадження продовжуються у звичайному порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в даному випадку вказані угоди про визнання винуватості не можуть бути затверджені, а враховуючи, що такі угоди були укладені прокурором та обвинуваченими вже під час судового розгляду обвинувального акту, то судовий розгляд кримінального провадження необхідно проводити у звичайному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 469,472,474 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
У затвердженні угоди про визнання винуватості від 19.01.2018 року укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 - відмовити.

У затвердженні угоди про визнання винуватості від 19.01.2018 року укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис) ОСОБА_1