Справа № 405/4215/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2017 року cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_5 на рішення слідчого

ВСТАНОВИВ:

Потерпілий ОСОБА_3 звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з зазначеною вище скаргою, в обгрунтування якої вказав, що 25 липня 2017 року слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000012 від 07 квітня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.365 КК України, яку потерпілий вважає такою, що є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки на стадії досудового розслідування, слідчим не було виконано завдання кримінального провадження, а саме: не проведено всіх слідчих дій щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення.

Потерпілий у судове засідання з`явився, надав пояснення, згідно з якими скаргу підтримав та просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні надав пояснення, відповідно до яких обставини, на які посилався потерпілий не визнав, в задоволенні скарги просив відмовити.

Заслухавши потерпілого та прокурора, вивчивши матеріали скарги, вказаного вище кримінального провадження та кримінальної справи № 398/1948/13-3 слідчий суддя дійшов висновку, що скарга є такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду скарги потерпілого ОСОБА_5 встановлено, що 07.04.2017 року, на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.04.2017 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 365 КК України (попередня кваліфікація) (а.с.1).

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з матеріалами кримінального провадження № 0000012 від 07 квітня 2017 року, памятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого ОСОБА_5 вручено 5.05.2017 року.

У відповідності до заяви ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення від 17.03.2017 року (а.с.6), з якою він звернувся до слідчого судді та на підставі якої ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.04.2017 року керівника Олександрійської місцевої прокуратури було зобов`язано внести до ЄРДР відомості про вчиненні кримінальні правопорушення, а також з урахуванням протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 05.05.2017 року (а.с. 122), ОСОБА_5 вказав, що 23.02.2007 року слідчим Олександрійського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_7 винесено незаконну постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , крім того, в обґрунтування незаконності постанови надав відповідні пояснення.

25.07.2017 року, у кримінальному провадженні № 0000012 від 07.04.2017 року, слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття даного кримінального провадження.

В обґрунтування постанови від 25.07.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000012 від 07.04.2017 року, слідчим ОСОБА_6 зазначено, що будь яких фактів допущених умисних або внаслідок службової недбалості порушень норм діючого на час розслідування кримінальної справи № 2-6907 Кримінально-процесуального кодексу України (в редакції 1960 року) з боку слідчого СВ Олександрійського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_7 , розслідуванням даного кримінального провадження не встановлено, твердження ОСОБА_5 у частині допущених слідчим порушень під час провадження досудового розслідування кримінальної справи не відповідають дійсності, таким чином в діях слідчого ОСОБА_7 під час провадження ним досудового розслідування кримінальної справи № 2-6907 за фактом спричинення тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких сталася смерть ОСОБА_11 ознаки кримінального правопорушення, у т.ч. передбаченого ст. ст. 365, 364, 367, 366, 396 КК України, відсутні, а тому на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 ч. 1 КК України, кримінальне провадження № 0000012, підлягає закриттю.

Проте, за станом на день розгляду скарги потерпілого на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0000012 від 07.04.2017 року встановлено, що відповідно до постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.08.2017 року, ОСОБА_5 в судовому порядку оскаржив постанову від 23 лютого 2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , за ст.ст. 115, 121, 296, 396 КК України, винесену слідчим СВ Олександрійського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_7 та цим же судом, 22.08.2017 року постанову слідчого СВ Олександрійського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_7 від 23 лютого 2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , скасовано.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.08.2017 року встановлено, що постанова слідчого СВ Олександрійського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_7 від 23 лютого 2007 року є невмотивованою, внутрішньо не узгодженою, а викладені в ній висновки слідчого є суперечливими. Так, в постанові слідчий вказує, що під час слідства було встановлено, що крім ОСОБА_5 потерпілому наносилися удари кулаками і присутніми при вказаній сварці ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які також могли спричинити потерпілому ОСОБА_11 зазначені тяжкі тілесні ушкодження. Із вказаного слідчий робить висновок, що формально це вказує на наявність в діях зазначених осіб ознак злочину, передбаченого ст.. 121 КК України. Однак, далі слідчий, посилаючись на допити свідків та очевидців, проведення очних ставок, відтворення обстановки та обставин події, висновки судово медичних експертиз, зазначає про встановленність факту нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті потерпілого, саме ОСОБА_5 , і у зв`язку з цим про відсутність ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у діях ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 . При цьому слідчий не посилається на конкретні фактичні дані та їх джерела, які дозволили зробити такий висновок, вказуючи лише на їх сукупність, тобто не мотивує своє рішення.

Водночас, згідно з цією ж постановою суду, слідчий неодноразово посилаючись на ніби то формальне існування ознак діяння з приводу чого робить висновок про відсутність в діях ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, але не через малозначність, а саме через встановлення вини іншої особи, що є суперечливим висновком, неузгодженим та таким, що не ґрунтується на нормах закону. Крім того,як вбачається з вказаної вище постанови суду, відповідно до резолютивної частини оскаржуваної постанови слідчим відмовлено у порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 за відсутністю в їх діях складів злочинів, передбачених .ст. ст. 115, 121, 296, 396 КК України, однак в мотивувальній частині постанови не міститься посилання на конкретні обставини, що виключають провадження у справі, і якими слідчий обґрунтовує відсутність ознак злочинів, передбачених ст.. 115 та 296 КК України, у діях вказаних осіб, тобто постанова є немотивованою.

У відповідності до постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.08.2017 року та з урахуванням досліджених матеріалів кримінальної справи №2-6907 встановлено, що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 суду показали, що у будинку АДРЕСА_1 і Ванцетті ОСОБА_11 удари завдавалися всіма присутніми особами за допомогою спортивної бити, яку вони принесли і з собою. Крім того, із показань ОСОБА_9 слідує, що ця бита знаходилася в автомобілі ОСОБА_14 (а.с. 57-63), що узгоджується з встановленими слідчим фактичними обставинами,зазначеними в оскаржуваній постанові. Однак, слідчим не надано належної правової оцінки тим фактам, що бита, можливо, була заздалегідь підготовленим знаряддям злочину та не встановлено черговості нанесення ударів.

Крім того, судом вказано, що поза увагою слідчого залишився і той факт, що відповідно до висновків судово медичних експертиз (т.1 а.с. 179-183, 206-211) ОСОБА_11 завдано як тяжкі тілесні ушкодження, так і тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Зазначеною постановою суду також встановлено, що при відмові в порушенні кримінальної справи слідчим не надано належної правової оцінки даним обставинам і діям зазначених осіб, тобто ним порушений принцип всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, передбачений КПК України.

Вказана постанова Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.08.2017 року, відповідно до ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 17.10.2017 року,залишена без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Ст. 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ч. 1 ст. 22 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень .

Згідно з ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ч. 1 ст. 92 КПК України).

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 93 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантії забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право, зокрема оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 24 КПК України).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу (ч. 1 ст. 307 КПК України).

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про скасування рішення слідчого чи прокурора (п.1 ч. 2 ст. 307 КПК України.

Отже, з`ясуванням фактичних даних слідчий суддя встановив, що постанова слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 від 25 липня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000012 від 07 квітня 2017 року є невмотивованою, такою, що не містить відомостей про слідчі дії, які спрямовувалися на виконання завдання кримінального провадження, а саме щодо повного, швидкого і неупередженого розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.365 КК України, тобто постанова слідчого ОСОБА_6 від 25 липня 2017 року є однобічною, формальною та такою, що винесена без об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення, оскільки слідчим залишено поза увагою обставини, за яких слідчим СВ Олександрійського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_7 було винесено незаконну постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, що встановлено постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.08.2017 року, а тому слідчий суддя дійшов думки про наявність підстав для скасування постанови слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 від 25 липня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000012 від 07 квітня 2017 року, з покладанням на слідчого обов`язку по проведенню всіх необхідних слідчих дій на виконання завдання кримінального провадження, врахувавши встановлені постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.08.2017 року обставини, за яких доведено незаконність винесеної слідчим СВ Олександрійського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_7 незаконної постанови про відмову в порушенні кримінальної справи.

Керуючись ст.ст. 2, 22, 24, 55, 303-307, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_5 на рішення слідчого задовольнити.

Скасувати постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 від 25 липня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000012 від 07 квітня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.365 КК України.

Кримінальне провадження № 0000012 від 07 квітня 2017 року та дану ухвалу направити до прокуратури Кіровоградської області для подальшого розслідування.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_15