Провадження № 1-кс/761/385/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна гр. ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , подана в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України у кримінальному провадженні № 220 170 000 000 003 63 за ч. 4 ст. 290, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 209 КК України щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Скарга обґрунтована тим, що на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.11.2017 слідчим вказаного органу досудового розслідування 15.12.2017 проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , під час якого вилучені комп`ютерна техніка, флеш носії, апаратні гаманці, зошити, блокноти та аркуші паперу з записами, ключі у зв`язці з магнітним носієм, що належать гр. ОСОБА_3 .

До теперішнього часу перелічене майно його володільцеві не повернуто, не дивлячись на тривалий період його перебування під контролем слідчого.

Вважаючи вилучені речі тимчасово вилученим майном, заявник просив прийняти рішення, яким зобов`язати слідчого повернути майно його власнику гр. ОСОБА_3 .

У судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 підтримав скаргу, просив її задовольнити з наведених у ній підстав.

Слідчий ГСУ СБ України, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду скарги, до суду не прибув, про наявність поважних причин неявки не повідомив.

Наведена обставина у силу з ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши доводи представника власника майна, дослідивши надані документи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Частиною 7 статті 236 КПК визначено, що тимчасово вилученим майном є речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про проведення обшуку, та які не відносяться до предметів, що вилучені законом з обігу.

Так, у силу ч. 1 ст.169 КПК тимчасово вилучене майно повертається особі, зокрема, у випадку, передбаченому ч.5 ст.171 КПК.

Вказаною нормою на слідчого покладений обов`язок упродовж 48 годин з моменту тимчасового вилучення звернутися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на відповідне майно.

Отже, саме відсутність в ухвалі слідчого судді про обшук дозволу на відшукання та вилучення певних речей відносить останні до категорії тимчасово вилучених, що накладає на слідчого обов`язок вирішувати їх подальшу долю шляхом ініціювання накладення арешту.

Ухвалою слідчого судді від 27.11.2017 дозволено проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 . Метою вказаної слідчої дії визначено відшукання і вилучення нотаток, чернеток та носіїв інформації у паперовому вигляді.

Як свідчить протокол обшуку, у результаті його проведення вилучені ноутбуку, комп`ютерний планшет, флеш носії, апаратні гаманці, зошити та блокноти з записами, ключі у зв`язці з магнітним носієм.

Приймаючи до уваги наведену вище мету проведеного за місцем проживання ОСОБА_3 обшуку, слідчий суддя дійшов висновку про те, що частина відшуканих речей, зокрема, зошити, блокноти, аркуші паперу із записами, відповідають родовим ознакам, зазначеним в ухвалі про дозвіл на обшук.

Отже, таке майно не має статусу тимчасово вилученого, тобто можливість його тривалого подальшого утримання слідчим не пов`язана з необхідністю накладення на них арешту.

Вирішуючи питання щодо решти вилученого, слідчий суддя звертає увагу, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.01.2018 (справа № 761/46867/17) на комп`ютерну техніку, апаратні гаманці «Біткоін», накопичувач на жорсткому диску та флеш - накопичувач накладений арешт, оскільки останні визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження свідчить, що перелічені речі не є тимчасово вилученим майном і утримається органом досудового розслідування на законних підставах.

Керуючись положеннями ст. 236 та 171 КПК, аналізуючи наведений заявником перелік майна, на поверненні якого він наполягає, слідчий суддя дійшов висновку, що тимчасово вилученим майном є ключі у кількості 3 штук у зв`язці з магнітним носієм та біркою з написом «forklog».

Таким чином, скарга підлягає задоволенню саме в частині повернення зазначених речей.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 169, 171, 236, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого ГСУ СБ України, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 220 170 000 000 003 63 за ч. 4 ст. 290, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 209 КК України, повернути ОСОБА_3 ключі у кількості 3 штук у зв`язці з магнітним носієм та біркою з написом «forklog», вилучені 15.12.2017 за адресою АДРЕСА_1 .
У задоволенні решти вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1