Справа № 352/1640/17
Провадження № 1-кп/352/234/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неофіційно працюючого, одруженого, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, депутатом будь-якої ради не являється, згідно ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України,-

в с т а н о в и в :
підсудний ОСОБА_4 , вчинив відкрите викрадення чужого майна.

Вказаний злочин підсудний вчинив при наступних обставинах:

13.08.2017 р. приблизно о 10.00 год. ОСОБА_4 проходячи повз житлове господарство ОСОБА_6 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , побачив на подвір`ї раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , який сидів на бетонній доріжці біля житлового будинку. Після чого ОСОБА_4 зайшов на подвір`я вказаного домоволодіння і став з ним розмовляти, під час чого помітив, що ОСОБА_6 за зовнішніми ознаками перебував у стані алкогольного сп`яніння і в руках тримав мобільний телефон. Тоді ж у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, попросив ОСОБА_6 надати йому мобільний телефон, щоб зателефонувати та під цим приводом його викрасти. Тоді ОСОБА_6 надав ОСОБА_4 свій мобільний телефон марки «Motorola XT 1602 Moto G4 Play», модель SM4417AE7N7 чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . Після чого останній відкрито викрав телефон і скрився в невідомому напрямку. Внаслідок неправомірних дій підсудного потерпілому були заподіяні матеріальні збитки на загальну суму 3200 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні пред`явленого йому в обвинувальному акті неправомірного діяння визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і вибачившись перед потерпілим, дав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення вищенаведеного у вироку. Підсудний просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що всі неправомірні діяння були вчинені внаслідок надзвичайно скрутного матеріального становища, а заподіяні збитки відшкодовано. . Також обвинуваченим подано клопотання про застосування до нього Закону України "Про амністію в 2016 році". Правові наслідки застосування акта амністії обвинувачений розуміє.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю, а також те, що він не оспорює фактичні обставини вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом підсудного та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Обвинувачений та учасники процесу не заперечували проти обмеженого порядку дослідження доказів, при цьому суд переконався, що останні правильно розуміють зміст ст. 349 КПК України.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ст. 186 ч. 1 КК України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, як і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини судом не встановлено.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, заподіяні злочином потерпілому збитки відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку..

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд приймає до уваги думку потерпілого щодо несуворості призначуваного підсудному покарання, а також враховує і наступні дані про особу винного ОСОБА_4 , а саме те, що останній негативно ставиться до вчиненого, раніше не судимий, має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, працюючи займається суспільно-корисною працею, має незадовільний стан здоров`я.

Таким чином, беручи до уваги всі вищеперелічені обставин, дані про особу винного, суд вважає доцільним, призначити ОСОБА_4 покарання у виді щтрафу, яке буде необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання підсудного та попередження скоєння ним нових злочинів.

Крім того, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 186 ч. 1 КК України до набрання чинності 07.09.2017 року Закону України "Про амністію в 2016 році", та на день набрання чинності згаданим Законом обвинувачений в установленому порядку був визнаний інвалідом третьої групи, а скоєний ним умисно злочини не відносяться до категорії тяжких злочинів, останній підлягає звільненню від відбування призначеного йому даним вироком судом покарання, на підставі п. «г» ст.1 Закону України "Про амністію в 2016 році". Будь-які обставини чи перепони, які б виключали можливість застосування щодо ОСОБА_4 акта амністії, судом не встановлено.
Питання про речові суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 342 -376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання у виді виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 850 грн. - на підставі п. «г» ст.1 Закону України "Про амністію в 2016 році" від 07.09.2017 року.
Речові докази по даному кримінальному провадженні : мобільним телефоном марки «Motorola XT 1602 Moto G4 Play», модель SM4417AE7N7 чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 повернути за приналежністю потерпілому ОСОБА_6 .

На вирок протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тисменицький районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору, захисника та обвинуваченому негайно після його проголошення.

Головуючий : ОСОБА_1