Справа № 303/4650/17
Провадження № 1-кп/303/548/17
Ряд. стат. звіту № 34
ВИРОК
28 листопада 2017 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Мукачево кримінальне провадження, внесене 03 липня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000142 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_3 02 липня 2017 року, приблизно о 22 годині 20 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (1,17%о, що відноситься до легкого ступеня сп`яніння), згідно рішення суду будучи позбавленим права на керування транспортними засобами, керуючи технічно-справним легковим автомобілем марки "ВАЗ 2107" реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою у селі , Лісарня, Мукачівського району із швидкістю приблизно 95-98 км/год., що значно більша за допустиму в населених пунктах (60 км/год.), при цьому не забезпечив безпеку дорожнього руху, грубо порушив вимоги п.п. 2.1 (а), 2.9 (а), 10.1, 12.1, 1.10, 12.4 та 14.2 (в) Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, поблизу бази відпочинку «Бородіно», що за адресою: с.Лісарня, 1, Мукачівського району, під час здійснення маневру обгону попутного транспортного засобу марки «Фольксваген Гольф» реєстраційний номерний знак Польської республіки НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини дороги та зіткнення з деревом. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир переднього сидіння автомобіля «ВАЗ 2107» - ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи № 511 від 28.07.2017 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого косого перелому плечової кістки в нижній третині діафізу з дисторзією, скальпованої рани чола та зовнішньої поверхні лівого стегна. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, з прикладанням значної травмуючої сили, можливо їх виникнення в салоні легкового автомобіля, у пасажира переднього сидіння при ДТП, які відносяться до групи тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 215 від 27.07.2017 року, пасажир заднього сидіння автомобіля «ВАЗ 2107»- ОСОБА_8 , отримала тілесні ушкоджень у вигляді: поєднаної тупої травми голови, грудної кліки, верхньої та нижньої кінцівок, яка супроводжувалась відкритим вдавленим переломом чолової кістки, забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, перелому ребер зліва, розриву серцевої сорочки, розриву передньої стінки правого шлуночка, лівобічного гемотораксу, відкритого перелому обох кісток лівого передпліччя та лівої стегнової кістки, з розвитком травматичного шоку, що і являється безпосередньою причиною її смерті. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, з прикладанням значної травмуючої сили, можливо їх виникнення в салоні легкового автомобіля, у пасажира заднього сидіння, при ДТП, як такі що небезпечні для життя в момент їх спричинення, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень із безпосередньою причиною настання смерті останньої знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку. При судово-токсикологічному дослідженні трупної крові виявлено етиловий спирт в концентрації 0,83% , що стосовно живих осіб відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння. Згідно висновку автотехнічної експертизи № 315 з дослідження обставин дорожньо - транспортної пригоди від 27 липня 2017 року встановлено, що з технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП стали дії водія автомобіля «ВАЗ 2107» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , який керуючи даним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та рухаючись з перевищеною для населених пунктів швидкістю, при здійсненні маневру обгону, не вибрав безпечну швидкість, не переконався в безпечності маневру, що привело до виїзду керованого ним автомобіля за межі проїзної частини дороги, де він наїхав на дерево. Згідно результатів судово-токсикологічної експертизи № 1158 від 10.07.2017 р. при дослідженні крові ОСОБА_3 виявлено етиловий спирт в концентрації 1,17%о, що відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 2.1 (а), 2.9 (а), 10.1, 12.1, 1.10, 12.4 та 14.2 (в) Правил дорожнього руху України. Невиконання водієм ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП, а саме: смертю потерпілої ОСОБА_8 та отримання тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості ОСОБА_7 ..
Суд вважає, що діяння ОСОБА_3 містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження, смерть потерпілого.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та ствердив, що сів за кермо автомобіля а стані легкого алкогольного сп`яніння з метою рятування життя його бабусі, так як інші водії та транспортні засоби були відсутні. У вчиненому щиро каявся.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 дала показання, що ОСОБА_3 є її троюрідним братом. У її пристуності бабусі ОСОБА_3 стало зле, відчувала біль в області серця, тому обвинувачений змушений був терміново її транспортувати додому за ліками. Будь-яких претензій до обвинуваченого не має, просила призначити обвинуваченому міру покарання, не пов`язану з позбавлення волі.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 дала показання, що обставини ДТП не пам`ятає, будь-яких претензій до обвинуваченого не має, просила призначити обвинуваченому міру покарання, не пов`язану з позбавлення волі.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що обвинувачений не піддавав сумніву обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. Враховуючи наведене, за згодою учасників судового розгляду, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив визначити наступний обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження, а саме: допитати обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідити докази, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснено правові наслідки такого розгляду, а також те, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
При призначенні покарання обвинуваченому відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є середнім,орган пробації вважає, що виправлення особи без ізоляції від суспільства на певний строк можливий та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб) ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також особу винного, який раніше не судимий, одружений, характерзизується позитивно; на обліку у психіатра, фтизіатра та нарколога Мукачівської ЦРЛ не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, та приймає рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
У кримінальному провадженні вжито заходи забезпечення кримінального провадження, а саме: арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_10 від 05 липня 2017 року на транспортний засіб марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 1986 року випуску, що належить ОСОБА_11 , мешканцю АДРЕСА_2 . Арешт майна слід скасувати на підставі ст. 174 КПК України, так як у застосуванні даного виду забезпечення кримінального провадження відпала потреба.
До обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, підстав для його скасування чи зміни немає, а тому його слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Речові докази підлягають вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 84-86, 94, 95, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 01 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та визначити йому іспитовий строк тривалістю 02 (два) роки.
На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Зпобіжний захід відносно ОСОБА_3 особисте зобов`язання, - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_10 від 05 липня 2017 року на транспортний засіб марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 1986 року випуску, що належить ОСОБА_11 , мешканцю АДРЕСА_2 .
Речовий доказ: автомобіль марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику утримання транспортних засобів Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, - повернути ОСОБА_3 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1