Провадження № 1-кс/344/4988/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000662 від 13.12.2017р., -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що 12.12.2017 приблизно о 20 годині 15 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки ,,Форд-Д, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ділянкою автодороги Т 0905 Делятин - Раківчик, що по вул. Незалежності у смт. Ланчин Надвірнянського району Івано-Франківської області в напрямку смт. Делятин. Проїжджаючи по заокругленій ділянці автодороги у ліву сторону, водій ОСОБА_4 проявив неуважність, не справився з керуванням, з`їхав з проїзної частини дороги праворуч, де допустив наїзд на дерево. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці події.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000662 від 13.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час проведення огляду місця події 13.12.2017 вилучено автомобіль марки «Форд-Д», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким на час дорожньо-транспортної пригоди, керував водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_6 , зареєстрований АДРЕСА_3 .

Матеріалами клопотання зазначено, що у кримінальному провадженні згаданий транспортний засіб визнано речовим доказом, призначено інженерно-транспортну експертизу технічного стану транспортного засобу, а тому виникла необхідність в накладенні арешту на даний транспортний засіб.

Метою ж застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий зазначив забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду такого.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Слідчим відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадження 0000662 від 13.12.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час проведення огляду місця події 13.12.2017 вилучено автомобіль марки «Форд-Д», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким на час дорожньо-транспортної пригоди, керував водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_6 , зареєстрований АДРЕСА_3 .

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль марки «Форд-Д», реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом, оскільки зберіг на собі сліди вчиненого злочину і може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Однак вважаю, що в частині накладення арешту на автомобіль слід застосувати спосіб арешту майна шляхом заборони на його розпорядження та користування, оскільки в кримінальному провадженні призначено інженерно-транспортну експертизу, та користування автомобілем може призвести до зміни його технічного стану.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, та з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю,що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Форд-Д», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом заборони на його розпорядження та користування.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 14 грудня 2017 року.