1Справа № 335/7678/17 1-кс/335/5180/2017
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 доводи скарги підтримав, просив її задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, проте його неявка не перешкоджає розгляду скарги у його відсутності відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний , хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим його представником чи законним представником.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Слідчим відділом прокуратури Запорізької області проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000307 від 12 вересня 2016 р., за заявою ОСОБА_3 щодо службової недбалості з боку слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
23 червня 2017 р. старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_8 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000307 від 12 вересня 2016 р., на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.
Слідчий під час досудового розслідування зобов`язаний встановити всі елементи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме, об`єкт кримінального правопорушення, суб`єкт кримінального правопорушення, об`єктивну та суб`єктивну сторони складу кримінального правопорушення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового слідства було проведено слідчі дії по факту внесених до ЄРДР відомостей за ч. 2 ст. 367 КК України, а саме: допитано в якості потерпілого ОСОБА_3 , допитано в якості свідка слідчого ОСОБА_7 , які дали об`єктивні показання, долучено до матеріалів кримінального провадження письмові докази що стосуються предмету досудового розслідування, яким в оскаржуваній постанові надано належну правову оцінку тощо.
Так, допитаний у якості потерпілого ОСОБА_3 показав, що у нього був дядько ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У власності дяді знаходилась квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Йому відомо, що дядя дітей ніколи не мав. Проте 31 серпня 2015 р. заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя задоволено позов ОСОБА_10 яким встановлено факт, що його померлий дядько є її батьком та визнано за ОСОБА_11 право власності на вказану квартиру. Враховуючи вищевикладене, до Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області двоюрідною сестрою його дяді ОСОБА_12 була подана заява щодо шахрайства з боку ОСОБА_10 та заволодіння квартирою його дяді. Відповідні відомості були внесені до СРДР за №0000395 від 30.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 в рамках розслідування кримінального провадження № 0000395 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про арешт вищевказаної квартири, що належала його дяді. 11 червня 2016 суддею Шевченківського районного суду м. Запоріжжя винесено ухвалу про задоволення клопотання слідчого ОСОБА_7 та накладення арешту на квартиру його дяді. Проте слідчий ОСОБА_7 отримавши зазначене рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2016 р. про арешт вказаної квартири, винесеного за його клопотанням в рамках розслідування кримінального провадження № 0000395, своєчасно не вніс зазначене рішення суду до реєстру обтяження майнових прав. Внаслідок цього 19 лютого 2016 р. квартира була продана ОСОБА_13 , а потім 26 лютого 2016 р. перепродана ОСОБА_14 . Таким чином ОСОБА_3 вважає, що внаслідок службової недбалості слідчого ОСОБА_7 , під час розслідування кримінального провадження № 0000395 йому спричинено тяжкі наслідки.
Як випливає з протоколу допиту свідка ОСОБА_7 останній надав пояснення про те, що у нього в провадженні перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за заявою ОСОБА_12 за № 0000395 від 30 січня 2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. У рамках розслідування зазначеного кримінального провадження за його клопотанням Шевченківським районним судом м. Запоріжжя було винесено ухвалу від 11 лютого 2016 р. про арешт квартири розташованій за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначену ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя він отримав 15 лютого 2016 р. та 18 лютого 2016 р. направив поштою до реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дзержинського, 5, для її виконання. Наступного дня ним було заповнено бланк заяви про накладення арешту на майно яка надана до зазначеної установи. Проте зазначена ухвала суду про арешт вказаної квартири не була виконана оскільки в ухвалі були вказані недостовірні відомості про власника зазначеної квартири. Слідчий звернувся до Шевченківського районного суду з вимогою виправити данні власника зазначеної квартири. Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2016 р. з резолютивної частини ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2016 р. виключено посилання на власника квартири АДРЕСА_2 .
Із копій матеріалів кримінального провадження №0000395 від 30.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, які були витребувані слідчим в порядку ст. 93 КК України на підставі запиту від 28 вересня 2016 р. випливає, що зазначене кримінальне провадження внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_12 . В матеріалах кримінального провадження містяться рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення на адресу Запорізького реєстраційного центру за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дзержинського, 5, від 18 лютого 2016 р. та 8 квітня 2016 р., що свідчать про направлення ОСОБА_7 для виконання зазначених ухвал Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2016 р. та 17 березня 2016 р.
Окрім того, відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 99 від 11 лютого 2016 р. «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції України та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги» кабінет Міністрів України постановив ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції за переліком у тому числі Запорізьке міськрайонне управління юстиції у Запорізькій області. Державна реєстрація припинення ЗРУЮ Запорізької області є 4 травня 2016 р.
Відповідно до висновку службового розслідування від 12 жовтня 2016 р., проведеного СУ ГУНП в Запорізькій області за заявою ОСОБА_3 встановлено, що несвоєчасне направлення ухвали суду до Запорізького реєстраційного центру мало місце, про те це було обумовлено з об`єктивних причин, а саме: усуненням суддею протиріччя допущеного при винесенні ухвали від 11 лютого 2016 р. де були внесені недостовірні данні власника квартири розташованій за адресою: АДРЕСА_1 на яку було накладено арешт.
Таким чином, встановлено, що слідчим ОСОБА_7 ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2016 р. та 17 березня 2016 р. про арешт квартири розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , направлялись для виконання до Запорізького реєстраційного центру 18 лютого 2016 р. та 08 квітня 2016 р. відповідно.

Слідчий суддя приходить до висновку, що під час досудового розслідування слідчим виконано всі необхідні слідчі дії згідно вимог КПК України.
Зміст постанови про закриття кримінального провадження в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.110, 284 КПК України, постанова є належним чином мотивованою, з викладенням фактичних обставин справи та наведенням відповідей на всі поставлені заявником питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Кожний доказ слідчим оцінено з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних в ході досудового розслідування доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, що відповідає вимогам ст. 94 КПК України.
Слідчий суддя погоджується з висновками слідчого, викладеними в оскаржуваній постанові щодо відсутності в діях слідчого ОСОБА_7 складу інкримінованого йому діяння.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Одночасно слідчий суддя приходить до висновку, що особою, яка подала скаргу, не наведено інших переконливих доводів, які б свідчили про те, що шляхом проведення додаткових дій за результатами розгляду його заяви будуть встановлені достатні дані, які б унеможливлювали закриття кримінального провадження.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю за відсутністю в діянні особи складу кримінального правопорушення, відтак слідчий мотивовано закрив провадження, з`ясувавши відсутність в діянні складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення, а тому за наведених вище обставин у задоволенні скарги слід відмовити.
За таких обставин, враховуючи те, що слідчим були виконані по кримінальному провадженню всі необхідні слідчі дії, передбачені КПК України та було обґрунтовано прийнято рішення про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 від 23 червня 2017 р. про закриття кримінального провадження № 0000307 від 12 вересня 2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1