Справа № 708/760/17
Номер провадження № 1-кп/708/74/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2017 року

Чигиринський районний суд, Черкаської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чигирині кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Чигиринського району Черкаської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, пенсіонер по інвалідності 3 групи, не одруженоого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
4 червня 2017 року близько 20 години 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на узбіччі дороги біля домоволодіння ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , стоячи навпроти нього, наніс один удар кулаком лівої руки в область обличчя, а саме в ділянку надбрів`я справа, від якого останній упав на коліна, після цього обвинувачений ОСОБА_5 наніс йому ще один удар правою ногою в область підборіддя, від якого ОСОБА_4 упав на землю та, коли він знаходився в положенні лежачи, обвинувачений ОСОБА_5 продовжив наносити потерпілому удари ногами в область грудної клітини та тулуба, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, садном, раною в надбрівній ділянці справа, що згідно до висновку експерта від 17.07.2017 року № 02-01/1223 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я, та садна верхніх кінцівок, пахвової ділянки справа та в ділянці спини, що згідно до висновку експерта від 17.07.2017 року № 02-01/1223 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та припинив свої злочинні дії лише після того як біля нього та потерпілого ОСОБА_4 зупинився автомобіль марки ВАЗ 2111 синього кольору під керуванням ОСОБА_8 , який зробив ОСОБА_5 зауваження щодо припинення протиправних дій.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин не визнав у повному обсязі та дав показання про те, що

він ніяких ударів потерпілому не завдавав. Цивільні позови як прокуратури так і потерпілого не визнає у повному обсязі.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, його вина у вчинені цього злочину у повному обсязі доведена під час судового розгляду кримінального провадження та підтверджується наступними доказами.

Так, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду дав показання про те, що 4 червня 2017 року близько 20 години 00 хвилин, обвинувачений, перебуваючи по вул. Іванковій в с. Іванівка Чигиринського району, стоячи навпроти нього, наніс йому один удар кулаком лівої руки в область обличчя, а саме, в ділянку надбрів`я справа, від якого він упав на коліна, після цього обвинувачений наніс йому ще один удар правою ногою в область підборіддя, від якого він упав на землю, де обвинувачений продовжив наносити йому удари ногами в область грудної клітини та тулуба, чим спричинив тілесні ушкодження. Підтримав обвинувачення у раніше пред"явленому обсязі. Цивільний позов підтримує у повному обсязі.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 дав показання про те, що 04.06.2017 року близько 20 години їхавши на автомобілі ВАЗ-2111 синього кольору по дорозі додому, на узбіччі біля спуску в село Іванівка, побачив обвинуваченого та потерпілого, який знаходився у лежачому положенні, а обвинувачений наносив останньому удари ногами у ділянку тіла. Коли він під"їхав ближче, обвинувачений уже втік вниз у кущі.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду дав показання по те, що 4 червня 2017 року ввечері через 15 хвили після того,які від нього пішов потерпілий, зателефонувала дружина останнього, яка повідомила, що обвинувачений наніс її чоловікові тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_10 дала суду показання про те, що 04.06.2017 року, близько 20 години вона разом із знайомою ОСОБА_11 бачили потерпілого та обвинуваченого, які про щось розмовляли, де через декілька хвилин їм на зустріч йшов обвинувачений, а у протилежну сторону спиною до них йшов потерпілий.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 дала показання про те, що 04.06.2017 року близько 20 години вона разом зі знайомою ОСОБА_10 бачили потерпілого та обвинуваченого, які про щось розмовляли, де через декілька хвилин, їм на зустріч йшов обвинувачений, а в протилежну сторону спиною до них йшов потерпілий.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні дав показання про те, що дійсно, 4.06.2017 року, у вечірній час, побачив, що на узбіччі дороги відбувалася бійка між обвинуваченим та потерпілим, де останній був у напівстоячому положенні, а обвинувчений наніс кілька ударів ногою по тулубу потерпілого, до яких підїхав автомобілі синього кольору, який затулив йому видимість і він більше нічого не бачив.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні дала показання суду про те, що коли потерпілий увечері 04.06.2017 року прйшов додому, у нього повністю було закривавлене обличчя та одяг та який сказав, що його побив обвинувачений.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України окрім його показань, показань потерпілого та свідків підтверджується наступними доказами:

- заявою ОСОБА_4 від 04.06.2017 року, прийнятою Чигиринським ВП Смілянського відділу поліції о 14 год. 15 хв., з якої вбачається, що 04.06.2017 року близько 20:00 в с. Іванівка йому було нанесено тілесні ушкодження ОСОБА_5 з хуліганських спонукань, де саме повідомлення про вчинення злочину, надійшло від потерпілого до Чигиринського ВП Смілянського відділу поліції ще о 10 год. 21 хв. 04.06.2017 року;

- довідкою з Чигиринської ЦРЛ від про те, що 04.06.2017 року о 22 год.30 хв. до приймального відділення лікарні за медичною допомогою звернувся ОСОБА_4 , у якого діагностовано закриту черпно-мозкову травму, січено-забійну рану надбрівної ділянки справа, садна в ділянці обох ліктів, в пахвовій ділянці справа, в ділянці спини та Х ребра;

- висновком експерта № 02-01/1007 від 21.06.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 мали місце ушкодження у вигляді садна, рани в надбрівній ділянці справа, садна верхніх кінцівок, пахвової ділянки справа та в ділянці спини, що виникли від дії тупих предметів і по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному у постанові про призначення експертизи, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Виставлений у Чигиринській ЦРЛ діагноз "закрита черпно-мозкова травма" не підтверджений клінічною картиною травми та інструментальними методами дослідження, а тому не приймається до уваги при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.07.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_4 , відповідно до якого останній підтвердив та відтворив вищезазначені обставини вчинення відносно нього злочину обвинуваченим ОСОБА_5 .

Обставини, встановлені під час проведення даного слідчого експерименту, відповідають показанням потерпілого, наданими ним у судовому засіданні щодо місця вчинення злочину відносно нього та механізму нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_5 ;

- висновком експерта № 02-01/1223 від 17.07.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 мали місце ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, садна, рани в надбрівній ділянці справа, садна верхніх кінцівок, пахвової ділянки справа та в ділянці спини, що виникли від дії тупих предметів і по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному у постанові про призначення експертизи, де травма голови зі струсом головного мозку, садном, раною в надбрівній ділянці справа відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я, а садна верхніх кінцівок, пахвової ділянки справа та в ділянці спини відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження могли виникнути за обставин, на які він вказав у протоколі проведення слідчого експерименту від 12.07.2017 року.

Так, оцінюючі різні версії подій, які повідомили потерпілий та обвинувачений на предмет їх достовірності, суд визнає достовірною версію потерпілого, показання якого відповідають наведеним вище і встановленим судом фактичним обставинам вчинення ОСОБА_5 злочину, оскільки вищевказані показання потерпілого ОСОБА_4 є логічними, послідовними, узгоджуються з письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, не суперечать один одному. Тому, вищеказані докази є належними, допустимими та достовірними, у зв`язку з чим суд кладе їх в основу вироку.

Невизнання обвинуваченим своєї вини у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 суд розцінює як захисну позицію, що має на меті уникнення покарання за вчинене.

У відповідності ж до висновку експерта № 02-01/1223 від 17.07.2017 року травми голови зі струсом головного мозку, садна, рани в надбрівній ділянці справа, садна верхніх кінцівок, пахвової ділянки справа та в ділянці спини у ОСОБА_4 могли виникнути від одного удару кулаком лівої руки та одного удару правої ноги в область обличчя, кількох ударів ногами в область грудної клітини та тулуба потерпілого за обставин, на які вказав ОСОБА_4 у протоколі проведення слідчого експерименту від 12.07.2017 року, показання якого не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим в ході проведення даної експертизи.

Будь яких доказів, що потерпілий ОСОБА_4 мав ще конфлікт 4 червня 2017 року зі сторонніми особами, крім обвинуваченого ОСОБА_5 , та отримав тілесні ушкодження не за обставин, викладених в обвинувальному акті, матеріали кримінального провадження не мають, і сторонами кримінального провадження суду вони не надані.

Таким чином, оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийняття процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Суд вважає, що умисні дії ОСОБА_5 , вчинені ним з прямим умислом, які виразилися у нанесенні ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину проти життя та здоров"я особи, саму особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано не визнав, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, являється пенсіонером по інвалідності 3 групи, але позитивно характеризується за місцем проживання, а також бере до уваги висновок досудової доповіді органу пробації.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, а обвинувачений ОСОБА_5 провину не визнав, намагаючись уникнути покарання, позитивних висновків не зрбив, то з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання саме у виді обмеження волі. Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Крім того, у судовому засіданні обвинувачений, надавши згоду на застосування до нього амністії, з чим і погодився його захисник, заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши від відбування покарання, оскільки він є інвалідоом ІІІ групи загального захворювання, що підтверджується посвідченям серії НОМЕР_1 , виданого 25.04.2012 року Пенсійним фонодом України.

Так, відповідно до ч.ч.1,2 ст.1 Закону України "Про застосування амінстії в Україні", амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошуєтьмя законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальноїх справи наявність акта амністії, що усуваає застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 №1810-VIII. дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно (ст.13 вказаного Закону).

Так, відповідно до п."г" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов"язаних із позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України та за злочини, вчинені з необережності, підлягають особи, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 амністії, пеердбачених ст.4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України "Про амністію у 2016 році", судом не встановлено.

За таких обставинсуд вважає, що на обвинуваченого поширюється дія Закону України "Про амністію у 2016 році", а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Заявлений у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 цивільний позов до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 1814 гривень та моральної шкоди у сумі 18186 гривень, суд вважає за необхідне задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкода завдана не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, протезування, стороннього догляду тощо.

Як встановлено, у зв`язку з отриманими ушкодженнями, нанесеними обвинуваченим ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_4 перебував на лікуванні в медичній установі в період з 21.06.2017 року по 04.07.2017 року, надавши докази про час і місце лікування, внаслідок чого поніс витрати на лікування внаслідок придбання ліків за призначенням лікарів, що підтверджено фіскальними чеками на загальну суму 1609,32 грн., за мінусом придбаних пакетів: на суму 0,50 грн. (фіскальний чек № 888814 від 21.06.2017 р.), 0,07 грн. (фіскальний чек № 35867 від 27.06.2017 р.), 0,10 грн. (фіскальний чек № 88943 від 23.06.2017 р.), 0,07 грн. (фіскальний чек № 35634 від 23.06.2017 р.) та 0,07 грн. (фіскальний чек № 35961 від 29.06.2017 р.)
Крім того, в судовому засіданні потерпілим документально підтверджено відповідними чеками - № 377518 від 13.07.2017 року (сума 44,76 грн.) та № 98225 від 13.07.2017 року (сума 44,17 грн.) його витрати на проїзд за маршрутом "Чигирин - Черкаси АС-3" та "Черкаси АС-3 Чигирин" в розмірі 88 грн. 93 коп., що відповідають за часом даті його поїздки до м. Черкаси для проведення судово-медичної експертизи, що підлягають стягненню з обвинуваченого.

Також суд бере до уваги надану ОСОБА_4 квитанцію з АЗС № 56 м. Чигирина від 21.06.2017 року на придбання пального (бензину) на суму 115 грн., що відповідає за часом даті його поїздки до м. Черкаси для проведення судово-медичної експертизи 21.06.2017 року, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню частково, а саме на загальну суму 1813,25 гривень, які підлягають відшкодуванню обвинуваченим ОСОБА_5 .

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд вважає наступне.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості..

Враховуючи, що в результаті вчинення злочину, потерпілому були нанесені тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тому суд вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 18186 грн. є завищеним.

Так, по справі встановлено, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 були завдані легкі тілесні ушкодження, внаслідок чого йому було завдано моральну шкоду, яка виразилася у фізичному болю та стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я та душевних стражданнях у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього.

З урахуванням характеру, обсягу, тривалості душевних страждань, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану потерпілого ОСОБА_4 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, а також виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи сімейний (на утриманні дитина) та матеріальний стан (інвалід) обвинуваченого, розмір моральної шкоди, заподіяної обвинуваченим потерпілому, суд визначає саме в розмірі 2000 гривень, а тому цивільний позов підлягає задоволенню частково.

Суд також вважає заявлений цивільний позов прокурора Чигиринського відділу Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Чигиринської районної ради до ОСОБА_5 про стягнення витрат на лікування в сумі 2556,98 грн. обгрунтованим та підтверджений доказами, а саме наявним у матеріалах кримінального провадження розрахунком, який підтверджує перебування та лікування потерпілого у неврологічному відділенні з 21.06.2017 року по 04.07.2017 року, а тому підлягає до повного його задоволення.

Судові витрати у кримінальному провадженню та речові докази відсутні.

У відповідності до матеріалів кримінального провадження, відносно ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні запобіжний захід не обирався, під час судового розгляду підстави для його обрання також відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, п."г" ст. 1 Закону України "Про амінстію у 2016 році", суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного ) року обмеження волі.

Звільнити повністю від відбування покарання ОСОБА_5 на підставі п."г" ст. 1 Закону України "Про амінстію у 2016 році".

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 1813 (одна тисяча вісімсот тринадцять) гривень 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 2000 гривень.

В іншій частині цивільного позову - відмовити.

Цивільний позов прокурора Чигиринського відділу Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області в інтересах держави в особі Чигиринської районної ради про стягнення витрат на лікування - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Чигиринської районної ради кошти, витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_4 Чигиринською центральною районною лікарнею в сумі 2556,98 гривень (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят шість гривень 98 копійок) та зарахувати їх на рахунок Чигиринської районної ради, р/р НОМЕР_3 , банк одержувач ГУДКСУ у Черкаській області.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1