Справа № 196/110/18
№ провадження 1-кп/196/29/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8
захисника потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_9
представника служби у справах дітей ОСОБА_10
обвинуваченого: ОСОБА_11
захисника ОСОБА_12
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Царичанка Дніпропетровської області клопотання прокурора Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в рамках кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 за ч. 1 ст.121, ч.4 ст.296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
На розгляді в Царичанському районному суді Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 за ч. 1 ст.121, ч.4 ст.296 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

09.02.2018 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Клопотання обґрунтовано тим, що запобіжний захід був застосований до обвинуваченого на час досудового розслідування і закінчується 10 лютого 2018 року. На даний час існують ризики, встановлені ст.177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі, він може перешкоджати встановленню істини у справі, впливаючи на свідків та потерпілого; обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість наслідків злочинів, може переховуватись від суду; здійснити спробу вчинити інший злочин.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання і просив його задовольнити.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , законний представник потерпілого - ОСОБА_8 , захисник потерпілих ОСОБА_9 , представник служби у справах дітей підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_11 залишив розгляд клопотання на розсуд суду. Захисник ОСОБА_12 заперечував проти продовження строку тримання ОСОБА_11 під домашнім арештом. Своі заперечення обґрунтовував тим, що ч.3 ст.315 КПК України не передбачає право суду продовжувати обраний раніше запобіжний захід, а лише право обрання, зміни чи скасування. Отже, посилається на процесуальні порушення, допущені прокурором. Крім того, вказує, що домашній арешт є занадто суворим запобіжним заходом, і лише тяжкість злочинів, в яких обвинувачується його підзахисний, не може бути обґрунтованою підставою для такого виду запобіжного заходу. Вказав суду, що особисте зобов`язання як вид запобіжного заходу в повній мірі може забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України.

Заслухавши думки учасників провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Судом встановлено, що 09 січня 2018 року слідчим суддею Царичанського районного суду Дніпропетровської області продовжено ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 33 дні, а саме до 10 лютого 2018 року включно, без застосування електронних засобів контролю, який полягає в забороні ОСОБА_11 залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку, без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження.

Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_11 з`являтися до слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження щодо нього, прокурора або суду за їх кожним викликом залежно від стадії кримінального провадження.

Продовжуючи строк запобіжного заходу слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, офіційно ніде не працює, вчинений злочин в стані алкогольного сп`яніння, умисно із застосуванням ножа, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, та крім цього, в ході бійки спричинено тілесні ушкодження іншим особам: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , що є достатніми підставами вважати, що підозрюваний ОСОБА_11 , усвідомлюючи тяжкість наслідків за злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків.

На даний час суду не надано доказів того, що ризики, на яких наголошував прокурор, та які були враховані слідчим суддею при продовженні строку домашнього арешту відсутні або зменшилися: судовий розгляд кримінального провадження не проведено, свідки та потерпілі не допитані.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може ухилитися від правосуддя.

Щодо посилань адвоката ОСОБА_12 про недотримання прокурором норм КПК України, суд зазначає наступне.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.11.2017р. визнано такими, що не відповідають Конституції України положення третього речення ч.3 ст.315 КПК України. Зі змісту вказаного рішення вбачається, що зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключає автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного. Також Конституційний Суд України зазначив, що запобіжні заходи, які обмежують гарантоване ч.1.ст.29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканість, можуть бути застосовані судом на стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора. Конституційний Суд України вважає, що продовження судом під час підготовчого судового засідання застосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо запобіжних заходів у виді, зокрема домашнього арешту, за відсутності клопотань прокурора порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу, а також принцип незалежності та безсторонності суду.

Враховуючи викладене, суд не вбачає порушень порядку продовження строку запобіжного заходу, оскільки, виходячи зі змісту зазначеного Рішення Конституційного Суду України, суд має право продовжити обраний раніше запобіжний захід при наявності клопотання прокурора. А відтак, суд вважає необґрунтованими посилання адвоката ОСОБА_12 на недодержання прокурором правил розділу ІІ КПК України, оскільки в даному випадку вони не поширюються на таку процесуальну дію як продовження запобіжного заходу, а лише на обрання, зміну чи скасування.

Враховуючи дані обставини, суд вважає, що саме запобіжний захід у виді домашнього арешту здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 181,194, КПК України, суд ,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу, а саме тримання ОСОБА_11 під домашнім арештом - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Довгопілля Путильського району Чернівецької області, обвинуваченого за ч.1 ст.121, ч.4 ст.296 КК України у кримінальному провадженні №0000456, запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 09 квітня 2018 року включно, без застосування електронних засобів контролю, який полягає в забороні ОСОБА_11 залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку без дозволу суду.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_11 з`являтися до суду за кожним викликом.

Строк дії ухвали - до 09 квітня 2018 року року включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_11 його право на звернення до суду із клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу протягом судового розгляду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію даної ухвали для виконання направити до Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1