Справа № 1-кс/331/144/2018
ЄУН № 331/212/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2018 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 09 січня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:
10 січня 2018 р. слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, шляхом його направлення на адресу суду засобами поштового звязку.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що 09.01.2018 року приблизно о 13 годині 10 хвилин в ході проведення ОМП біля буд. № 152 «в» по пр. Соборному в м. Запоріжжі у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, зовні схожу на наркотичний засіб.

За даним фактом слідчим відділенням Олександрівського ВП 09.01.2018 розпочате досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.
На підставі викладеного, просить слідчого суддю накласти арешт на майно, яке було вилучено 09.01.2018 року під час проведення огляду ділянки місцевості, яка розташована біля буд. № 152 «в» по пр. Соборному в м. Запоріжжі, а саме: полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, зовні схожу на наркотичний засіб.

Слідчий та прокурор, кожен в окремості, в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомили.

Частиною ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

З матеріалів справи вбачається, що слідчий та прокурор належним чином повідомлялися про розгляд клопотання, про що свідчать матеріали справи.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України « Про статус суддів»: - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності слідчого та прокурора не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання та долучені до неї копії документів, прийшов до наступного.
Слідчий суддя накладає арешт на грошові кошти чи інше майно, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст.167 КПК України, а саме:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування, матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Матеріалами справи встановлено, що 09.01.2018 року приблизно о 13 годині 10 хвилин в ході проведення ОМП біля буд. № 152 «в» по пр. Соборному в м. Запоріжжі у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, зовні схожу на наркотичний засіб.

За даним фактом слідчим відділенням Олександрівського ВП 09.01.2018 розпочате досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

В обґрунтування клопотання про накладення арешту на вилучене майно слідчим в клопотанні зазначено, що на теперішній час речі, вилучені при проведенні огляду місця події ділянки місцевості, розташованої біля будинку № 152 «в» по пр. Соборному в м. Запоріжжі, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки можуть зберігати на собі сліди скоєного кримінального правопорушення і необхідні для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні.

На підставі матеріалів, доданих до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту є обґрунтованим, оскільки мета та підстави арешту речей в рамках зазначеного кримінального провадження, узгоджуються з положеннями частин 2, 3 ст. 170 КПК України.

Згідно абзацу 2 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, перетворення, відчуження.

Не накладення арешту на ці речі може призвести до можливих їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення, що, в свою чергу, унеможливить проведення слідчим повного та об`єктивного досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 09 січня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 09.01.2018 року під час проведення огляду ділянки місцевості, яка розташована біля буд. 152 «в» по пр. Соборному в м. Запоріжжі, а саме: полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, зовні схожу на наркотичний засіб.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1
12.01.2018