Справа № 577/5108/17
Провадження № 1-кп/577/580/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000765 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 13.05.2002 року Конотопським міським судом Сумської області за ст. 309 ч. 3, ст. 315 ч. 2, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; 07.08.2002 року Конотопським міським судом Сумської області за ст. 188 ч.2, 185 ч. 3 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі; 05.07.2010 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі; 08.02.2013 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. 307 ч. 2, ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього, особистого належного йому майна, окрім житла. Звільнився 05.01.2017 року по відбуттю строку покарання,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2017 року приблизно об 00 год. 30 хв. ОСОБА_5 , маючи не зняту та непогашену судимість за вчинення крадіжки, за попередньою змовою з раніше не судимим ОСОБА_4 , вирішили здійснити крадіжку майна з господарства за адресою АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_6 . Реалізовуючи свій спільний корисливий умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 шляхом перелізання через паркан проникли на територію господарства за вищевказаною адресою, після чого побачили на землі 9 чавунних плит, загальною вагою 77,5 кг та 4 секції металевого паркану, загальною вагою 113 кг. В цей час ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , розуміючи, що їх ніхто не бачить, а вищевказані речі їм не належать, діючи таємно, за попередньою змовою групою осіб, викрали вказане майно, перекинули його через паркан господарства та у подальшому разом з викраденим залишили місце вчинення злочину. Після заволодіння чужим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. Згідно висновку судової оціночної будівельно-технічної експертизи №18 від 16.11.2017 року залишкова вартість викраденого майна потерпілого ОСОБА_6 станом на час вчинення злочину становить 482,33 грн. Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 482,33 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним злочину, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним злочину, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому.

Показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи і ними не оспорюються.

Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.

Таким чином вина обвинувачених повністю доведена і їх дії суд кваліфікує: обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 3 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище; обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 185 ч. 3 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, повторно.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання, передбачених ст. 66 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття у вчиненому, молодий вік, має на утриманні малолітню дитину, добровільне відшкодування завданого збитку; обвинуваченому ОСОБА_5 - повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття у вчиненому, молодий вік, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі у межах, передбачених санкцією ч.3 ст. 185 КК України.

Крім того, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому його необхідно звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

При цьому, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Конотопським міськрайонним відділом з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально- виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_5 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставин справи, те, що тяжких наслідків від вчиненого не настало, добровільним відшкодуванням шкоди, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, виходячи з наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за можливе перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 185 КК, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді обмеження волі. Суд вважає, що саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення засудженого та попередження інших злочинів.

При цьому, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Конотопським міськрайонним відділом з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити достатньо високу небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально- виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 126, 368, 370, 371 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання в вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На ОСОБА_4 в період іспитового строку в відповідності зі ст. 76 КК України покласти виконання слідуючих обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_5 визнати винним за ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання з застосуваням ст. 69 КК України у вигляді обмеження волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 57 ч. 1 КВК України направити ОСОБА_5 засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку встановленому для осіб засуджених до обмеження волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити засудженому ОСОБА_5 домашній арешт.

Строк відбуття покарання у вигляді обмеження волі рахувати з дня постановки на облік ОСОБА_5 у виправному центрі.

Речові докази: 9 чавунних плит та 4 секції металевого паркану, які знаходяться під збережною розпискою у потерпілого ОСОБА_6 (а. 31, 32 наданих матеріалів) - йому і залишити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1