Номер провадження: 11-кп/785/1026/17
Номер справи місцевого суду: 521/8143/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.10.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника колонії ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 16 червня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Балта Одеської області, громадянин України, має незакінчену середню освіту, не одружений, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий,
засудженого вироком Балтського районного суду Одеської області від 06 грудня 2013 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ч.2 ст.310, ч.2 ст.307 із застосуванням ст.ст.70,71 КК України до остаточного покарання у виді 6 років 5 днів позбавлення волі з конфіскацією майна,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 16 червня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Не погоджуючись з ухвалою суду засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що на теперішній час стан його здоров`я є вкрай незадовільним і він потребує оперативного втручання в спеціалізованому медичному закладі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 та представника колонії ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали особової справи засудженого та перевіривши доводи його апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до положень ст.81 КК України до засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі і сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. При цьому умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Отже, зі змісту вказаної норми права випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов, як відбування покарання у виді позбавлення волі, доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, фактичне відбуття встановленої законом частини призначеного покарання в залежності від класифікації злочину за ступенем тяжкості, формою вини та об`єктом суспільно-небезпечного посягання, наявності попередніх судимостей.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати, що засуджений ОСОБА_8 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки останній хоча і відбув більш ніж дві треті покарання призначеного йому вироком Балтського районного суду Одеської області від 06 грудня 2013 року, однак за період відбування покарання не мав жодного заохочення та напроти, на момент апеляційного розгляду має девьять діючих стягнень, які до теперішнього часу не погашені.

Крім того, апеляційний суд враховує незадовільну характеристику ОСОБА_8 , а також те, що засуджений не працевлаштований на виробництві Одеської виправної колонії №14, в той час, як одним із критеріїв умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання є ставлення засудженого до праці.

Крім того, ОСОБА_8 засуджений за вчинення умисних злочинів проти власності та в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, які у відповідності до положень ст.12 КК України є тяжкими злочинами та характеризується підвищеною суспільною небезпекою, яка визначається тим, що незаконні операції з наркотичними засобами та їх неконтрольований обіг завдають великої шкоди здоров`ю населення.

Також суд першої інстанції слушно зазначив, що за вироком Балстького районного суду Одеської області від 06 грудня 2013 року, ОСОБА_8 має непогашені судові витрати за проведення експертних досліджень у сумі 16928,29 грн., але останній в установі не працевлаштований та заробітну плату не отримує, що свідчить про те, що ОСОБА_8 не став на шлях виправлення та не зробив для себе належних висновків.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання і проходить до висновку про необґрунтованість його апеляційної скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ст.81 КК України, статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 червня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Одеської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим який відбуває покарання, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4