Справа № 296/7206/17
УХВАЛА
Іменем України
14 вересня 2017 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 прокурора ОСОБА_5 , розглянув клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про часткове скасування арешту на майно,-

встановив:

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про часткове скасування арешту, накладеного на її майно ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 22.08.2017, а саме на автомобіль «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є власністю ОСОБА_6 , та пару ключів до нього. В обгрунтування вказав, що клопотання про арешт майна розглянуто без участі його власниці ОСОБА_6 , користування цим автомобілем має велике значення для заявниці, оскільки вона є пенсіонеркою та на її утриманні перебуває чоловік, який хворіє та має інвалідність, та якого періодично треба возити до лікаря. Крім того, вказаний автомобіль використовує донька заявниці, що доглядає дитину, яка також потребує медичної допомоги.

В судовому засіданні адвокат клопотання підтримав та просив його задовольнити з тих же підстав.

Слідча та прокурор при вирішенні питання поклалися на розсуд суду та пояснили, що всі необхідні слідчі дії з арештованим автомобілем проведені, проведення інших слідчих дій наразі не планується.

Слідчий суддя заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали клопотання та встановив наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слід зауважити, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 не оголошувалася підозра, а також з пояснень прокурора та слідчої встановлено, що в подальшому застосуванні арешту автомобіля відпала потреба, оскільки всі необхідні слідчі дії з арештованим автомобілем проведені, проведення інших слідчих дій наразі не планується.

Згідно ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Положеннями ч. 3 ст. 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також ч.4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов"язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Таким чином, в ході розгляду клопотання доведено необґрунтованість застосування в даному кримінальному провадженні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт автомобіля марки «TOYOTA Camry» д.н.з. НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , крім того, такий захід забезпечення кримінального провадження призводить до порушення користування автомобілем власницею та членами її родини та не може виправдовувати таке втручання у права та інтереси власника майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за можливе частково скасувати арешт майна, залишивши обмеження відчуження транспортного засобу, а саме автомобіля марки «TOYOTA Camry» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 та дозволити їй користуватися вказаним автомобілем відповідно до змісту права власності, а тому зобов`язує слідчого передати на відповідальне зберігання майно, що належить ОСОБА_6 , а саме автомобіль марки «TOYOTA Camry» д.н.з. НОМЕР_1 та ключі до нього власнику або законному володільцю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Частково скасувати арешт майна, залишивши обмеження відчуження транспортного засобу, а саме автомобіля марки «TOYOTA Camry» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , накладений відповідно до ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 22.08.2017.

Дозволити законному володільцю та власнику автомобіля марки « TOYOTA Camry» д.н.з. НОМЕР_1 користуватися вказаним автомобілем відповідно до змісту права власності.

Зобов`язати слідчого, який проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000150 від 18.08.2017 за ознаками кримінального прваопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, передати на відповідальне зберігання майно, що належить ОСОБА_6 , а саме автомобіль марки «TOYOTA Camry» д.н.з. НОМЕР_1 та ключі до нього власнику або законному володільцю.

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1