Справа №339/412/17
УХВАЛА
про призначення судового розгляду 28 листопада 2017 року м Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, -
27.11.2017 року з Калуської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.307 КК України.
В той же день ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання за участю прокурора, обвинуваченого, захисника.
Під час підготовчого судового засідання прокурор, обвинувачений, захисник кожний зокрема, вважали можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.
Кримінальне провадження підсудне Болехівському міському суду, обвинувальний акт складено у відповідності до положень КПК України, підстав для закриття кримінального провадження судом під час підготовчого судового засідання не встановлено.
За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 до судового розгляду.
Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.
Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачений, захисник, свідки.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що ризики, встановлені судом при обранні запобіжного заходу не змінились та продовжують існувати: ухилення обвинуваченого від суду, продовження зайняття протиправною діяльністю, незаконного впливу на свідків, оскільки вчинив тяжкий злочин, за який відповідно до КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі, ніде не працює, немає міцних соціальних зв`язків, раніше судимий.
Обвинувачений та його захисник з клопотанням прокурора про продовження строку тримання під вартою не згодні, вважають, що недостатньо доказів про наявність ризиків , які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків , оскільки досудове слідство завершене і окрім того, обвинувачений має на утриманні неповнолітню дитину, а його судимість є погашена. Тому просять застосувати більш м"який запобіжний захід - домашній арешт .
Заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до переконання, що обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід тримання під вартою, виходячи з наступного.
Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
У відповідності до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Ухвалою Болехівського міського суду від 02 жовтня 2017 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28 листопада 2017 року включно.
Разом з тим, суд при прийнятті рішення встановив, що підставою для застосування зазначеного запобіжного заходу, є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на ключових свідків, з якими знайомий з метою уникнення відповідальності за інкримінований йому злочин, відсутність постійного місця роботи та джерела доходу, а тому не може бути обраний відносно нього більш м"який запобіжний захід.
Суд приходить до висновку, що обставини, що стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою є й надалі актуальними та не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпали.
Так, враховуючи те, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 перебуває на стадії підготовчого судового засідання, обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, які ще не давали пояснення суду та вбачається наявність ризиків, що обвинувачений буде перешкоджати кримінальному провадженню.
Окрім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі від 6 до 10 років, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення.
Суд вважає, що , обраний відносно нього запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише особі обвинуваченого, а і характеру та тяжкості діяннь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризик чого є реальним та дійсним.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.
Таким чином, оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в подальшому належить утримувати під вартою, ризики передбачені ст. 177 КПК України, на які суд послався при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не перестали існувати, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із зазначенням визначеного строку.
Хоч обвинувачений є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким не проживає, але, враховуючи, що обвинувачений не працює, постійних доходів немає, у суду викликає об`єктивний сумнів, що син може перебувати на його утриманні, а відтак, підставою для зміни запобіждного заходу на більш м"який - домашній арешт.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст.177,178,183, 197, 331 ч.3, 314,315-317КПК України, суд,-
у х в а л и в:
Призначити справу до розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні цього суду на 06 грудня 2017 року на 13 год.
У судове засідання викликати сторони кримінального провадження: обвинуваченого, захисника, свідків.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін - у виді тримання під вартою, продовживши строк запобіжного заходу на 60 діб до 13 год. 27 січня 2018 року.
Копію ухвали надіслати Івано-Франківському УВП №12.
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення..

Суддя ОСОБА_1