Справа № 209/1730/17
Провадження № 1-кп/209/284/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2017 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000566 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , уродженця м.Дніпродзержинська, українця, громадянина України, одруженого, який має на утриманні малолітнього сина 2016 року народження, офіційно не працює, має професійно-технічну освіту, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

25.05.1998 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.206 ч.2, 141 ч.2, 42 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. Умовно-достроково звільнений Придніпровським районним судом м. Черкаси 17.12.1998 року невідбутий строк: 11 місяців 9 днів;

29.05.2001 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.206 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. Умовно-достроково звільнений Ленінським районним судом м.Дніпропетровська 24.01.2002 року невідбутий строк: 2 місяці 23 дня;

26.05.2004 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.71 КК України, частково приєднаний невідбутий строк 10 днів за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.05.2001 року, до відбуття покарання 3 роки 10 днів позбавлення волі. Звільнений з Солонянської ВК 06.06.2005 року по відбуттю строку покарання;

14.04.2006 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 10 місяців. Умовно-достроково звільнений Ленінським районним судом м.Дніпропетровська 19.08.2008 року невідбутий строк: 1 рік 1 місяць 25 днів;

07.07.2011 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.187 ч.3, 69, 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1 до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України, приєднати частково невідбутий строк 6 місяців за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.04.2006 року, до відбуття покарання 4 роки позбавлення волі с конфіскацією ? частини майна. Звільнився із Сокольської ВК №47 Львівської області 12.03.2015 року по відбуттю строку покарання.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, одруженого, офіційно не працює, який має професійно-технічну освіту, мешкає за адресою : АДРЕСА_2 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 25.03.2017 року о 23.00 (більш точний час в ході судового розгляду не встановлено), знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , вступили в попередню змову між собою на таємне викрадення чужого майна, яке належало ОСОБА_7 .

Реалізуючи свої злочинні наміри, 25.03.2017 року о 23.00 (більш точний час в ході судового розгляду не встановлено), ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що в приміщенні для худоби, яке розташоване на території домоволодіння АДРЕСА_4 зберігається саморобні металеві вироби-поїлки для худоби, вирішили незаконно, таємно, з корисливою метою, викрасти вказане майно, та з цією метою вступили у попередню злочинну змову між собою.

З цією метою, ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_5 , з корисливою метою, реалізували свої злочинні наміри, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, розподіливши ролі, 25.03.2017 року близько о 23:20 (більш точний час в ході судового розгляду не встановлено), прослідували до домоволодіння АДРЕСА_4 , яке належить потерпілому ОСОБА_7 , де ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 діючи спільно, проникли до приміщення для худоби вищевказаного домоволодіння, що належить ОСОБА_7 , таким чином ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 незаконно проникли до іншого приміщення за вищевказаною адресою, звідки, умисно, таємно, з корисливих мотивів викрали металеву ємкість, циліндричної форми, червоного кольору, висотою 1 м, діаметром 1,10 метри, вагою 154,7 кг, та металеву ємкість циліндричної форми, сірого кольору, висотою 0.6 метри, діаметром 0,7 метри, вагою 19,3 кг, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1585 від 25.05.17 становить 805,62 гривень, тобто майно, що на праві власності належить потерпілому ОСОБА_7 , чим самим заподіли ОСОБА_7 майнової шкоди на вищевказану суму.

Заволодівши викраденим, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з місця злочину зникли, розпорядившись згодом їм на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав у вчиненому кримінальному правопорушенні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав у вчиненому кримінальному правопорушенні.

В судовому засіданні був визначений наступний обсяг та порядок дослідження доказів: допит обвинуваченого ОСОБА_4 , допит обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідження письмових доказів з матеріалів кримінального провадження, матеріалів які характеризують особу обвинувачених та зміст досудових доповідей.

В судовому засіданні був допитаний обвинувачений ОСОБА_4 , який надав суду наступні покази. З обвинуваченим ОСОБА_5 знайомий, а потерпілого не знає. 25.03.2017 року близько 19.00-20.00 год. вечора подзвонив ОСОБА_5 і запропонував посидіти в нього. Він прийшов до нього разом з дружиною та дитиною. ОСОБА_5 сказав, що знає, де є металеві баки, щоб взяти та здати. Він погодився, і вони пішли на Криничанську вулицю, ОСОБА_8 показував, де баки, які були в сараї. Вони їх взяли і віднесли до звалище, потім подзвонили приймальнику металобрухту, який приїхав до них, на ім`я ОСОБА_9 , на « ОСОБА_10 » з причепом, дав за металеві баки 1000-1100 грн., точно не пам`ятає. Гроші поділили з ОСОБА_5 порівну. Знав, що брав чуже. Збитки потерпілому відшкодували, викупивши баки у Арарата. У скоєному розкаюється.

В судовому засіданні був допитаний обвинувачений ОСОБА_5 , який надав суду наступні покази. З обвинуваченим знаходиться в дружніх стосунках. Підтверджує покази, дані обвинуваченим ОСОБА_4 та пояснив, що він 25.03.2017 року був у себе вдома, до нього прийшов ОСОБА_4 з дружиною та дитиною. ОСОБА_5 знав, де є металеві баки, він запропонував ОСОБА_4 піти з ним за баками, назву вулиці не пам`ятає, але раніше там проходив. Баки віднесли до провалля, подзвонили Арарату, він приїхав, дав їм 1000 грн. Гроші з ОСОБА_4 поділили порівну. Гроші він віддав дружині. Розумів, що вчинив злочин. Гроші за викуп баків давали порівну з ОСОБА_4 ..

Показання обвинувачених є послідовними, логічними, й такими, що не викликають у суду підстав для сумніву щодо істинності їх позиції, узгоджуються між собою та із фактичними обставинами, встановленими під час досудового розслідування і викладеними в обвинувальному акті.

Крім повного визнання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, їх вина підтверджується дослідженими судом належними та допустимими доказами.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 до Дніпровського ВП від 26.03.2017 року, яка зареєстрована в ЄРДР №0000566, відповідно до якого він повідомив про те, що вночі з 25.03.2017 року по 06.00 год. 26.03.2017 року з гаражу, що розташований по АДРЕСА_4 викрали 2 поїлки для корів з чорного металу, вагою 1,5 тони кожна (а.с.9 т.2).
Протоколом огляду місця події з фото таблицями, складеного старшим слідчим Дніпровського ВП ОСОБА_11 , відповідно до змісту якого місцем огляду є гараж, розташований за адресою АДРЕСА_4 , представляє собою шлакоблочну будівлю, з металевими воротами та дверима, які будь-яких пошкоджень не мають. Будь-яких слідів не виявлено (а.с.11-12 т.2).
Протоколом огляду предмета, згідно якого об`єктом огляду являються добровільно надані гр. ОСОБА_12 дві металеві ємності, а саме: металева циліндрична ємність червоного кольору та металева циліндрична ємність сірого кольору (а.с.21 т.2).
Розпискою ОСОБА_7 підтверджується той факт, що він отримав від працівників поліції на відповідальне зберігання свої раніше викрадені металеві ємності (кормушки для худоби) в кількості дві штуки (а.с.22 т.2) та не має претензій до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 матеріального характеру (а.с.23 т.2).
Постанова про залучення до кримінального провадження речових доказів від 30.05.2017 року (а.с. 25 т.2), відповідно до якої, дві металеві ємності циліндричної форми визнані речовими доказами по кримінальному провадженню №0000566 від 26.03.2017 року.
Процесуальні витрати - Звітом про фактичні затрати на проведення експертизи №1585 від 02.05.2017 року, відповідно до якого вартість виконаних робіт: 190 грн.00 коп. (а.с.26 т.2).
Висновком судово-товарознавчої експертизи №1585 від 25.05.2017 року, відповідно до змісту якого ринкова вартість викраденого майна (металобрухту, чорного металу) станом на 26.03.2017 року: металевої ємності циліндричної форми, червоного кольору, висота 1 м, діаметр 1,10 м, вага 154,7 кг складає 716,26 грн.; металевої ємності циліндричної форми, сірого кольору, висотою 0,6 м, діаметр 0,7, вага 19,3 кг складає 89,36 грн. (а.с.27-31 т.2).
За даними протоколу слідчого експерименту з фото таблицею свідок ОСОБА_12 розказав та показав, про події які відбулись 25.03.2017 року приблизно о 23.00 год. неподалік вул.Криничанська в м. Кам`янське (а.с.37-39 т.2).
Протоколом огляду місця події з фото таблицею, складеного слідчим Дніпровського ВП ОСОБА_13 , відповідно до змісту якого об`єктами огляду являється територія розташована за адресою: АДРЕСА_4 , на якій розташована земельна ділянка з двоповерховим будинком близько 10 метрів від дороги, ліворуч від будинку будівля для утримання худоби. Дана територія не має ніякої огорожі (а.с.40-43 т.2).
За даними протоколу слідчого експерименту з фото таблицею підозрюваний ОСОБА_4 розказав та показав, про події які відбулись 25.03.2017 року приблизно о 23.00 год. на території домоволодіння по АДРЕСА_4 , де він разом з ОСОБА_5 викрали дві металеві ємності для поїння худоби (а.с.76-78 т.2).
За даними протоколу слідчого експерименту з фото таблицею підозрюваний ОСОБА_5 розказав та показав, про події які відбулись 25.03.2017 року приблизно о 23.00 год. на території домоволодіння по АДРЕСА_4 , де він разом з ОСОБА_4 викрали дві металеві ємності для поїння худоби (а.с.79-81 т.2).
В судовому засіданні були досліджені документи, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до змісту яких встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2011 року, не перебуває на обліку у психіатра (а.с.90 т.2), обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває на обліку (а.с.98 т.2). За місцем мешкання обвинувачений ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів жителів району веде антисоціальний спосіб життя, за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 протягом пів року веде себе нормально, скарг від сусідів не отримували (а.с.43 т.1). За місцем мешкання обвинувачений ОСОБА_5 зарекомендував себе невихованим: зі слів сусідів зловживає алкоголем, влаштовує вдома бійки, займається взимку спилом балки (дерев), веде себе неадекватно (а.с.100 т.2). Обвинувачений ОСОБА_4 має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження. (а.с. 84 т.2).
З урахуванням викладеного, оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження,суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі, його умисні дії суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням у інше приміщення.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі, його умисні дії суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням у інше приміщення.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відносяться до категорії тяжкого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, в тому числі і за аналогічні корисливі злочини, злочин є умисним, офіційно не працює, майно потерпілому ОСОБА_14 дві металеві ємності були повернуті працівниками поліції, обвинувачений перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2011 року, не перебуває на обліку у лікаря психіатра (а.с.90 т.2), характеризується за місцем мешкання - негативно (а.с.43 т.1), має на утриманні малолітню дитину (а.с.84 т.2).
За дорученням суду, уповноваженим представником органу пробації, у даному кримінальному проваджені була складена досудова доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 (а.с.28-30 т.1).

Відповідно до положень ч.1 ст.314-1 КПК України, суд враховує зміст досудової доповіді в частині інформації, що характеризує обвинуваченого, а також для прийняття судового рішення про міру покарання.

За змістом досудової доповіді: ризик вчинення повторного кримінального правопорушення високий, ризик небезпеки для суспільства - високий.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочину, адже обвинувачений має непогашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисного злочину за вироком від 29.05.2001 року Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.206 ч.2 КК України, який не утворює одночасно повторність злочинів.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п.2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п.1 ч.1 ст.65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Частина 2 ст.65 КК України встановлює, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який визнав свою вину, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, відомості про особу обвинуваченого, тяжкість наслідків вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст.69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, особу обвинуваченого, який визнав свою вину, пом`якшуючу та обтяжуючу обставини, відомості про особу обвинуваченого, наслідки вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що існує можливість виправлення особи без відбування покарання, тобто він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, згідно ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання забезпечить функцію виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відносяться до категорії тяжкого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працює, майно потерпілому ОСОБА_14 дві металеві ємності були повернуті працівниками поліції, обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра (а.с.98 т.2), за місцем мешкання характеризується негативно (а.с.100 т.2).
За дорученням суду, уповноваженим представником органу пробації, у даному кримінальному проваджені була складена досудова доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_5 (а.с.32-34 т.1).

Відповідно до положень ч.1 ст.314-1 КПК України, суд враховує зміст досудової доповіді в частині інформації, що характеризує обвинуваченого, а також для прийняття судового рішення про міру покарання.

За змістом досудової доповіді: ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній, ризик небезпеки для суспільства - середній.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п.2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п.1 ч.1 ст.65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Частина 2 ст.65 КК України встановлює, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який визнав свою вину, пом`якшуючу обставину та відсутність обтяжуючих обставин, відомості про особу обвинуваченого, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування до ОСОБА_5 положень ст.69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, особу обвинуваченого, який визнав свою вину, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, відомості про особу обвинуваченого, наслідки вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що існує можливість виправлення особи без відбування покарання, тобто він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, згідно ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання забезпечить функцію виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту закінчився.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання закінчився.
Клопотань щодо обрання запобіжних заходів стосовно обвинувачених - не надходило.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 190 гривень, 00 копійок підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави в рівних частках, тобто по 95,00 гривень з кожного на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 124, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4(чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк на 3 (три) роки.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ч.2 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 95 (дев`яносто п`ять) гривень, 00 копійок.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк на 2 (два) роки.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ч.2 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 95 (дев`яносто п`ять) гривень, 00 копійок.

Після набрання законної сили даним вироком суду:
речові докази, а саме дві металеві ємності циліндричної форми, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 - залишити у володінні останнього.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками кримінального провадження та іншими особами визначеними в ст.393 КПК України, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення. Учасники кримінального провадження, які не були присутні в судовому засіданні при оголошені вироку, можуть отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1