Справа № 461/2915/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/142/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м. Львів
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2018 року у кримінальному провадженні №0000257 від 14 березня 2017 року про продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Речичани, Городоцького району, Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27- ч.1 ст.14; п.п.11,12 ч.2 ст.115 КК України, -

з участю прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2018 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 02 квітня 2018 року без визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2018 року, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог захисник ОСОБА_6 зазначає, що в оскаржуваній ухвал не дотримано вимог ст.370 КПК України.

Вважає, що слідчим суддею не дано оцінку підставності клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , не вмотивовано допустимість та належність доказів, щодо обґрунтованої підозри та підстави застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також апелянт акцентує увагу на тому, що досудовим слідством не встановлено суб`єктивної сторони складу злочину в діях ОСОБА_7 , щодо інкримінованого йому злочину, відтак оголошена підозра є явно не обґрунтованою.

Покликається на практику Європейського суду з прав людини у цьому контексті, вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .
З огляду на вище викладене, захисник вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною і підлягає скасуванню.

При апеляційному розгляді захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали подану апеляційну скаргу в повному обсязі, прокурор заперечив апеляційну скаргу та наведені в ній мотиви, вважає законним та обґрунтованим продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .
Дослідивши матеріали клопотання, доводи апеляційної скарги, заслухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.177,178,183,194,200 КПК України та п. «е» ч.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно із ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Пункт 4 ч.2 ст.183 КПК України декларує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.14; п.п.11, 12 ч.2 ст.115 КК України.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів вважає необхідним враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

У п.48 рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Чеботар проти Молдови», № 35615/06, від 13 листопада 2007 року, судом було зазначено, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданим відповідно до ст. 5 §1 (с), поліція не повинна мати докази, достатні для предявлення обвинувачення, ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Так само необов`язково, щоб затриманій особі в подальшому було пред`явлено обвинувачення або ця особа постала перед судом. Метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які вказують про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 у співучасті з іншими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.14; п.п.11, 12 ч.2 ст.115 КК України. Це підтверджується, зокрема показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23 червня 2017 року.

Колегія суддів переконана, що у цьому кримінальному провадженні існують ризики, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що призначення більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою унеможливить запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України. І зазначені ризики у кримінальному провадженні жодним чином не зменшились та не відпали.

Крім цього, продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку продовженого строку досудового розслідування є законним та обґрунтованим з огляду на те, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні є незавершеним, проведення необхідних слідчих та процесуальних дій потребує значного часу.

Тому доводи апелянта про безпідставність обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою без визначенням розміру застави не ґрунтуються на вимогах закону та не відповідають фактичним обставинам провадження.

Таким чином, враховуючи вимоги ч.3 ст.199 КПК України, колегія суддів вважає клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 та ухвалу слідчого судді про його задоволення законним та обґрунтованим, і не знаходить достатніх та належних підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 .
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.177, 183, 194, 199, 376, 405, 407, 424 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19 лютого 2018 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 без визначення розміру застави залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4