Справа № 742/2305/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/86/2018
Категорія - ч.2 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001018 від 06. 06. 2017 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ладижин Вінницької області, громадянина України, з повною освітою, не працюючого, неодруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі.

Стягнуто зі ОСОБА_6 на користь держави 986 грн. 60 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як установив суд, 05 червня 2017 року близько 14 години, поблизу господарства по АДРЕСА_2 , між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , на ґрунті неприязних відносин, виникла сварка, під час якої ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, декілька разів, навмисно, завдав дерев`яною палицею ударів по голові ОСОБА_9 , заподіявши відкриту черепно-мозкову травму, перелом кісток черепа, субарахноїдальний крововилив та набряк-набухання головного мозку, від яких потерпілий помер.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок в частині призначеного покарання змінити в бік пом`якшення, шляхом застосування ст. 69 КК України, мотивуючи тим, що судом не було дотримано вимог ст. 373 КПК України, в зв`язку з чим покарання є незаконним та необґрунтованим.

Не погоджується з критичною оцінкою своїх показань щодо потерпілого та подій конфлікту 05 червня 2017 року. Вважає, що урахування усіх пом`якшуючих обставин, суд мав усі підстави призначити покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією статті.

Строк попереднього ув`язнення просить зарахувати відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зі змінами.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги про пом`якшення покарання, прокурора, який заперечував проти аргументів сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_9 , тяжких тілесних ушкоджень від яких той помер, відповідають фактичним обставинам справи, зібраним та перевіреним під час судового засідання доказам і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Призначаючи покарання, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про поважність причин конфлікту, під час якого він побив потерпілого ОСОБА_9 , не заслуговують на довіру.

Як убачається з матеріалів справи, обвинувачений проживав з матір`ю ОСОБА_10 та її співмешканцем ОСОБА_9 , усі троє зловживали спиртними напоями. Того дня, після спільного вживання спиртних напоїв на подвір`ї сусіда, ОСОБА_6 із співмешканцем матері ОСОБА_9 пішли додому. Дорогою під час сварки, за версією обвинуваченого, потерпілий ОСОБА_9 дістав ножа та став розмахувати перед ним, за що він взяв палицю, яка лежала на вулиці, та тричі ударив потерпілого по голові. ОСОБА_9 розвернувся і пішов до сусіднього будинку, а обвинувачений пішов додому.

Судово-медичні данні вказують на те, що у потерпілого ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми, синець та садна лівої вушної раковини, садно лівої скроневої ділянки, садно в проекції козелка лівої вушної раковини, вдавлений перелом луски лівої скроневої кістки з переходом тріщин на основу черепа, дві забійні рани лобної ділянки зліва, лінійний перелом лобної кістки зліва з переходом тріщин на основу черепа, синець та два садна лобної ділянки по центру, крововиливи під м`які мозкові оболонки випуклих поверхонь обох лобних частин, лівої скроневої з переходом на тім`яну та потиличні частини голови, забій лівої скроневої частини, вторинні крововиливи в стовбур головного мозку, які могли виникнути від дії тупих предметів, по механізму удару та тертя, в строк 05. 06. 2017 року.

Перелічені тілесні ушкодження могли бути заподіянні предметом циліндричної форми-дерев`яною палицею, не менше ніж від 3-х травмуючих ударів, які були завдані з прикладенням значної сили, оскільки окрім саден в області голови був виявлений вдавлений перелом луски лівої скроневої кістки з переходом тріщин на основу черепа, лінійний перелом лобної ділянки зліва з переходом тріщин на основу черепа, що призвело до набряку-набухання головного мозку та смерті потерпілого ( висновок експертизи №133 на а. с. 116-122).

На час обстеження, в крові потерпілого був виявлений етанол в концентрації 3, 9 г/л, що відповідає тяжкому ступеню сп`яніння.

Під час огляду місця події, відразу після вчинення злочину, ножа при потерпілому, виявлено не було. Навпаки, були виявлені та вилучені дерев`яна палиця, якою завдавалися удари, покривало, ганчірка, наволочка.

Версія обвинуваченого, що він захищався від нападу з боку потерпілого, спростована зібраними та перевіреними під час судового засідання доказами. Потерпілий ОСОБА_9 не нападав, навпаки, обвинувачений під час конфлікту дорогою, побив його палкою по голові, заподіявши тяжких тілесних ушкоджень, від яких ОСОБА_9 помер через набряк-набухання головного мозку.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду, що він не бажав смерті ОСОБА_9 , не виключають його винуватості в інкримінованому злочині за ч. 2 ст. 121 КК України. Якщо особа завдає тілесні ушкодження навмисно і бажає смерті потерпілого, її дії розцінюються як умисне вбивство.

Прохання в апеляційній скарзі про застосування ст. 69 КК України, не може бути задоволене, як таке, що прямо суперечить нормам кримінального права про призначення покарання.

Призначення основного покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, може мати місце лише за наявності декількох( не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, з урахуванням особи винного.

ОСОБА_6 , визнаючи провину, критично не оцінює свої дії, не жалкує з приводу вчиненого, будучи особою молодого віку, суспільно - корисною працею не займається, злочин вчинив на ґрунті вживання спиртних напоїв, перебуває на обліку у лікаря нарколога, як особа характеризується посередньо, що не знижує ступеня тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до категорії тяжких, та не впливає на зменшення рівня небезпеки обвинуваченого, щоб пом`якшити покарання.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції в повній мірі врахував суспільну небезпечність вчиненого злочину, особу винного, який вчинив злочин на ґрунті зловживання спиртними напоями, перебуває на обліку у лікаря нарколога, посередньо характеризується за місцем проживання, обставини справи, позицію потерпілої, і з урахуванням усіх пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, призначив покарання, яке є необхіднім та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення нових злочинів.

Положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року, відповідно до якої строк попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі, провадився з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, були змінені Законом України №2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності з 20 червня 2017 року.

У ч. 5 ст. 72 КК України зазначається, що до попереднього ув`язнення включається строк тримання під вартою, як запобіжний захід.

Тримання під вартою обмежене часовими рамками, а тому, відсутні правові підстави проводити зарахування запобіжного заходу за Законом, який втратив свою чинність.

Відповідно з 21 червня 2017 року зарахування терміну попереднього ув`язнення в строк відбування покарання проводиться день за день, що і зробив суд, виконавши вимогу закону.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 вересня 2017 року щодо ОСОБА_6 , без зміни.

Ухвала набуває законної сили після проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а для засудженого, який перебуває під вартою, в той же строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13