У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 року Місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність, -

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність, в якій просить зобов`язати уповноважених посадових осіб Одеського територіального управління Національного антикорупційного бюро України внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 26.10.2017 року, зареєстрованою за №Ко-10001 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 Кримінального кодексу України, надати копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за його зверненням, розпочати досудове розслідування та вчинити дії відповідно до ч.2 ст.55 КПК України стосовно нього.
В обґрунтування скарги заявник посилається на наступне.

26.10.2017 року він звернувся до Одеського територіального управління Національного антикорупційного бюро Україниіз заявою про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, зареєстрованою за № Ко-10001.

В порушення вимог ст.214 КПК України відомості про вчинення вказаного злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені

Вказану бездіяльність він вважає протиправною, у зв`язку з чим, на підставі ст.303 КПК України просить зобов`язати уповноважених посадових осіб Одеського територіального управління Національного антикорупційного бюро України внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 26.10.2017 року, зареєстрованою за №Ко-10001 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.364 Кримінального кодексу України, надати копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за його зверненням, розпочати досудове розслідування та вчинити дії відповідно до ч.2 ст.55 КПК України стосовно нього.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, просив розглядати скаргу за його відсутності та задовольнити її з наведених підстав.

Представник Одеського територіального управління Національного антикорупційного бюро України в судове засідання не з`явився направив на адресу суду письмові заперечення на скаргу, зазначивши, що скаржником у заяві від 26.10.2017 не було викладено конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення високопосадовцями правоохоронних органів, органів державної влади, місцевого самоврядування за участі СК «Фамільний дім» кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності детективів Національного бюро. Також, не зазначено обставин, що вказували б на вчинення зазначених у заяві службових осіб дій, з використанням службового становища, з метою одержання неправомірної вигоди, що в свою чергу є умовою для здійснення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення за ст.364 КК України.
У зв`язку з цим листом Одеського територіального управління від 31.10.2017 № 22-006/39478 колективну заяву громадянина ОСОБА_3 та інших від 26.10.2017 року направлено до Генеральної прокуратури України для розгляду у межах компетенції, про що повідомлено скаржника. Окрім цього, у п.1 ч.1 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
У зазначеній нормі наведений вичерпний перелік службових осіб, дії та бездіяльність яких може бути оскаржені, а саме: слідчого, прокурора.
Таким чином, пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України не передбачено право оскаржувати дії та бездіяльність будь-яких інших осіб, у тому числі посадових осіб Одеського територіального управління.

Дослідивши матеріали судового провадження, а також надані пояснення суб`єкта оскарження, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні з наданих матеріалів встановлено, що 26.10.2017 року ОСОБА_3 звернувся до Одеського територіального управління Національного антикорупційного бюро Україниіз заявою про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, зареєстрованою за № Ко-10001.

Листом Одеського територіального управління від 31.10.2017 № 22-006/39478 колективну заяву громадянина ОСОБА_3 та інших від 26.10.2017 року направлено до Генеральної прокуратури України для розгляду у межах компетенції, про що повідомлено скаржника.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч.5 ст. 214 КПК України).

Системний аналіз положень КПК України дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 214 КПК України визначено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Наведена правова позиція також закріплена у Висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013 року.

Незважаючи на те, що подана ОСОБА_3 та іншими особами до Одеського територіального управління Національного антикорупційного бюро України заява названа ними як заява про злочин та містить вимогу про реєстрацію злочину, вчиненого, на думку заявника, за своїм змістом та суттю вона не є повідомленням про злочини, оскільки не містить достатніх даних про вчинення кримінального правопорушення за викладених заявником обставин.

Зі змісту заяви вбачається, що у ній не викладено конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення високопосадовцями правоохоронних органів, органів державної влади, місцевого самоврядування за участі СК «Фамільний дім» кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності детективів Національного бюро. Також, не зазначено обставин, що вказували б на вчинення зазначених у заяві службовими особами дій, з використанням службового становища, з метою одержання неправомірної вигоди, що в свою чергу є умовою для здійснення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення за ст.364 КК України.

Таким чином, доводи, наведені ОСОБА_3 у заяві, є його особистою оцінкою дій вказаних осіб і ґрунтуються лише на припущеннях щодо протиправності дій зазначених осіб, а тому не відповідають вимогам ст. 214 КПК України.

Тому у задоволенні скарги заявника на бездіяльність щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення злочину необхідно відмовити, що не позбавляє останнього права повторного подання заяви в порядку, передбаченому ст.214 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214-216, 303-307, 318-380 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність.

Копію ухвали направити учасникам судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

15.11.2017