Справа № 203/3406/17
Провадження № 1-кп/0203/158/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.01.2018 Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого в режимі відеоконференції ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000283 від 18 серпня 2017 року стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Замок Жовківського району Львівської області, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,
встановив:
У березні місяці 2015 року, точна дата та час досудовим слідством не встановлена, ОСОБА_5 в місті Угнів Сокальського району Львівської області знайомий подарував ніж моделі «0870315В2» в піхвах, який обвинувачений вирішив носити при собі без передбаченого законом дозволу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, порушуючи Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, ОСОБА_5 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, почав носити при собі подарований ніж в піхвах, маючи можливість швидко його застосувати, що створювало сприятливі умови для вчинення правопорушень з використанням зазначеної холодної зброї та загрожувало громадській безпеці.
17.08.2017 року, близько 16 год. 25 хв., ОСОБА_5 , маючи при собі в рюкзаку даний ніж у піхвах, який він носив без передбаченого законом дозволу, приїхав на залізничний вокзал станції Дніпро-Головний, розташований в адміністративно-територіальних межах Центрального району м. Дніпро, де під час перевірки працівниками поліції на підставі ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» документів, що посвідчують його особу, на запитання, чи має він при собі предмети, обіг яких заборонений, повідомив, що має при собі ніж у піхвах, після чого під час огляду в період часу з 16 год. 55 хв. до 17 год. 30 хв. видав працівникам поліції з належного йому рюкзаку ніж у піхвах, який згідно висновку судово-криміналістичної експертизи № 26/3.3-749 від 28.08.2017 є холодною зброєю колюче-ріжучої дії мисливським ножем загального призначення моделі «0870315В2», виготовленим промисловим способом виробництва фірми «GERBER» США, який ОСОБА_5 носив при собі без передбаченого законом дозволу.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у незаконному носінні холодної зборї кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.
В ході досудового розслідування 14.09.2017 між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, була укладена угода про визнання винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, яка відповідно до ч.1 ст.473 КПК України була направлена до суду разом із обвинувальним актом.

Виходячи із змісту даної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.263 КК України у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.

Обвинувачений ОСОБА_5 із запропонованим видом та мірою покарання погодився.

У підготовчому судовому засіданні суд, відповідно до ч.4 ст.474 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_5 його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, в якому він визнає себе винуватим, вид покарання, приходить до висновку, що обвинувачений цілком розуміє їх, беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.

Відповідно до ч.6 ст.474 КПК України, на підставі пояснень обвинуваченого суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Перевіривши, відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, угоду, суд встановив її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, та приходить до висновку, що угода не порушує законних прав та інтересів сторін і не суперечить інтересам суспільства та може бути затверджена.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Крім того, в ході судового засідання захисником обвинуваченого було заявлене клопотання про застосування амністії.

Обвинувачений на застосування амністії погоджувався про що подав відповідне питсьмове клопотання.

Прокурор не заперечував щодо застосування відносно ОСОБА_5 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до вимог п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання особи, які засуджені за умисні злочини, що не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Відповідно до ст. 10 зазначеного Закону України питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.
Особа, щодо якої вирішується питання про застосування амністії, дає свою згоду суду в усній чи письмовій формі з обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.
Згідно ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив злочини до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» (07.09.2017 року) і на зазначений день є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стосовно яких не позбавлений батьківських прав.
Таким чином, ОСОБА_5 відноситься до осіб, які підпадають під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обставини, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_5 , судом не встановлені.
Враховуючи вимоги, які викладені в ст. 10 Закону України «Про амністію в 2016 році», то суд зобов`язаний з`ясовувати наявність згоди на застосування цього акту саме у особи, щодо якої вирішується це питання. Враховуючи, що ОСОБА_5 є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про амністію в 2016 році» у зв`язку з тим, що на день набрання чинності цим Законом він є батьком двох дітей віком до 18 років, стосовно яких не позбавлений батьківських прав, кримінальне правопорушення вчинив вперше, а також те, що Закон України «Про амністію в 2016 році» поліпшує становище обвинуваченого, зокрема, передбачає звільненню останнього від призначеного покарання, суд вважає необхідним звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» .
Судом роз`яснюється обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки застосування амністії, а саме що в подальшому протягом десяти років до нього не може бути застосовано амністію.
Речові докази по даному кримінальному провадженню підлягають знищенню, відповідно до ст.100 КПК України.
Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст.ст. 122, 124, 314, 315, 373, 374, 468-475 КПК України, суд,

засудив:
Угоду про визнання винуватості, укладену 14.09.2017 між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році».
Речовий доказ: мисливський ніж загального призначення моделі «0870315В2», виготовлений промисловим способом, виробництва фірми «GERBER» США знищити;
Відповідно до ч.2 ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно із положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1