АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1041/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з використанням відеоконференцзв`язку з Київським СІЗО № 13, де перебуває підозрюваний ОСОБА_6 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 січня 2018 року,
за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25.01.2018 року задоволено клопотання слідчого Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_10 та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою тривалістю 30 (тридцять) днів, тобто до 23.02.2018 року включно, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, з середньо спеціальною освітою, працюючого приймальником в відділенні № 1 " Нова Пошта", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 135 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, застосувавши запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою реєстрації та фактичного проживання в АДРЕСА_1 .
В обґрунтування поданої апеляційної скарги, захисник посилається на те, що стороною захисту було надано документи, що свідчать про можливість застосування відносно ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в свою чергу, прокурором не було доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Під час запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, ОСОБА_6 з показів осіб, які проживають разом з ним, а саме батьків, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 не залишав місце свого проживання, крім викликів за вказівкою слідчого та за судовим викликом до Апеляційного суду м. Києва., що зафіксовано в повістках. Так, 12.01.2018 року ОСОБА_6 за письмовою заявою було надано дозвіл покинути приміщення домашнього арешту в період часу з 08:00 до 13:00 включно та 13.01.2018 року за сімейними обставинами.

Крім того підозрюваний є не судимий, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований та позитивно характеризується за місцем проживання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, Шевченківським управлінням поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві розслідується кримінальне провадження №0014252 від 30.11.2017 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч. 3 ст. 135 КК України.

30.11.2017 року, о 11 год. 30 хв. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

30.11.2017 року о 22 год. 00 хв. повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135. ч. 2 ст. 146 КК України.

01.12.2017 року ОСОБА_6 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , та покладено на нього такі обов`язки в порядку ч. 5 ст. 194 К11К України: не відлучатись із населеного пункту за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17.01.2018 року апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №10 від 05 грудня 2017 року задоволено, ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва про відмову в задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - скасовано. Відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.01.2018 року.

18.01.2018 року постановою керівника Київської місцевої прокуратури №10 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців.

22.01.2018 року слідчий Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_10 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження щодо ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою тривалістю 30 (тридцять) днів, тобто до 23.02.2018 року включно, без визначення розміру застави. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 135 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

25.01.2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва клопотання було задоволено та продовжено ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на 30 (тридцять) днів, тобто до 23.02.2018 року.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення,у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 135 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах та іншими матеріалами кримінального провадження.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 135 КК України.
Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів, всупереч доводам апеляційної скарги вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на умисний характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні тяжких злочинів із застосуванням насильства, що спричинило смерть людини, перебуваючи на волі та розуміючи передбачене законодавством покарання за них у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які є батьками підозрюваного, про те, що він не залишав приміщення їхнього будинку під час застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту не спростовують показань свідка ОСОБА_14 про те, що під час виїзду за адресою проживання підозрюваного двері ніхто не відчинив і ознак присутності людей у будинку не виявлено, та самі по собі не можуть свідчити про відсутність наведених вище ризиків про які зазначає захисник, а тому обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі не забезпечить досягнення мети застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні.

Також, при розгляді клопотання, слідчий суддя дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_6 під вартою.

Для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні процесуальних дій, а саме: завершити проведення судово-медичної експертизи для встановлення причини смерті ОСОБА_15 ; завершити проведення 4-ох судово-медичних цитологічних експертиз: завершити проведення 7-ми судово-медичних імунологічних експертиз; провести інші процесуальні та слідчі дії потреба в яких може виникнути під час досудового розслідування; прийняти процесуальне рішення згідно ст. 283 КПК України та інші.

Обґрунтованість та необхідність проведення вказаних процесуальних дій, перевірена керівником Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_16 при винесенні процесуального рішення - постанови про продовження строку досудового розслідування від 18.01.2018 року та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Врахувавши встановлені підстави, а також конкретні обставини кримінальних правопорушень, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_6 заставу в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, врахувавши як встановлені під час розгляду клопотання ризики так і те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, що спричинило смерть людини.

В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема і ті, на які у апеляційній скарзі посилається захисник.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 січня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_10 та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою тривалістю 30 (тридцять) днів, тобто до 23.02.2018 року включно, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ., залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3