Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
30 січня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 -адвоката ОСОБА_7 на вирок Корецького районного суду Рівненської області від 09 листопада 2017 року у кримінальному провадженні №0000102 від 23 червня 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, із середньою освітою, одруженого, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України, та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерки, із середньою освітою, одруженої, громадянки України, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України,

з участю:
прокурора Бернадської- ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Корецького районного суду Рівненської області від 09 листопада 2017 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України і призначено покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятисот десяти) гривень. На підставі ч.4 ст.53 КК України розстрочено ОСОБА_5 виплату штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень на п`ять місяців та стягувати з нього протягом 5 місяців щомісячно по 102 (сто дві) гривні на користь держави. ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України і призначено покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятисот десяти) гривень. На підставі ч.4 ст.53 КК України розстрочено ОСОБА_6 виплату штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень на п`ять місяців та стягувати з нього протягом 5 місяців щомісячно по 102 (сто дві) гривні на користь держави.
Як встановлено вироком суду першої інстанції, 23 березня 2016 року близько 09 год. 00 хв. на території господарства АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 без попередньої змови, на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_9 .. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_5 кулаком руки наніс не менше двох ударів в ліве плече та грудну клітину потерпілої, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на передній поверхні грудної клітини та на лівому плечі, а обвинувачена ОСОБА_6 нанесла не менше шести ударів дерев`яною палицею у верхню частину тіла потерпілої, чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в ділянці лівого ліктьового суглобу та на лівому передпліччі. Завдані тілесні ушкодження згідно із висновку судово-медичної експертизи №268 від 24 березня 2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати і закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 28, ч.1ст. 125 КК України, через недостатність доказів доведеності вини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України. Стверджує, що стороною обвинувачення не доведено наявність у обвинувачених складу злочину, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України, через те, що висновок судово-медичної експертизи не є належним доказом, оскільки в обвинувальному акту та реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні посилання на висновок СМЕ № 268 від 24.03.2016 р., як на доказ. Додає, що обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 органом досудового розслідування не було надано для ознайомлення матеріалів досудового розслідування. Також, на думку захисника, було порушено право обвинувачених на захист, оскільки право на безоплатну правову допомогу їм було роз`яснено лише в суді першої інстанції.
Від інших учасників судового провадження апеляційні скарги не надходили.

До початку апеляційного розгляду потерпіла ОСОБА_9 подала письмову заяву про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення та закриття кримінального провадження . Захисник обвинувачених-адвокат ОСОБА_7 подав письмове клопотання про закриття кримінального провадження №0000102 на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_10 , яка не заперечує проти закриття кримінального провадження, думку потерпілої ОСОБА_9 , яка відмовилась від приватного обвинувачення , думку обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , які просять з цих підстав закрити кримінальне провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження , колегія суддів дійшла до таких висновків.
Згідно ч.4 ст.26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається на підставі заяви потерпілого, а відмова потерпілого ( у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника) від обвинувачення, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000102, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 порушене за ч.1 ст.28-ч.1 ст.125 КК України, яке, відповідно до ч. 1 ст. 477 КПК України, віднесено до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

До початку апеляційного розгляду потерпіла ОСОБА_9 , а також обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дійшли згоди про примирення, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_9 відмовилася від обвинувачення за ч.1 ст.28-ч.1 ст.125 КК України.

Згідно положень п.7 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вбачає наявність фактичних та правових підстав для задоволення клопотань потерпілої та захисника обвинувачених, що обумовлює процесуальну необхідність скасування вироку Корецького районного суду Рівненської області від 09 листопада 2017 року та закриття на підставі ст.417 та п.5 ч.1 ст.407 КПК України кримінального провадження у формі приватного обвинувачення стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ..

На підставі наведеного, керуючись п.7 ч.1 ст. 284, ст.ст. 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Вирок Корецького районного суду Рівненської області від 09 листопада 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.125 КК України, скасувати.

Кримінальне провадження №0000102 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.28-ч.1 ст.125 КК України закрити у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.
С У Д Д І:

_______________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3