Провадження № 1-кп/369/198/18
В И Р О К
іменем України
14.02.18 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурорів ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002668 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, неодружений, не працюючий, проживаючий без реєстрації до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 21.04.2015 року вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 (два) роки,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185 КК України, та
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Харків, українки, громадянки України, яка має середню освіту, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України
встановив:
18.07.2016 року близько 14 години ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в ході сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із власницею вказаного будинку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи прямий умисел, направлений на позбавлення її життя, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою реалізації свого умислу, за допомогою сокири, наніс їй п`ять ударів в область життєво важливого органу голови, в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді рублених ран та того ж дня була госпіталізована до реанімаційного відділення Києво-Святошинської ЦРЛ, де померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , не приходячи до свідомості.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 350 від 15.11.2016 при розтині трупа ОСОБА_9 виявлено відкриту черепно-мозкову травму: 5 рублених ран голови (1 рана тім`яно-потиличної ділянки, 1 рана правої лобно-тім`яної ділянки, 3 рани правої половини обличчя), синці очних ділянок, масивний крововилив в м`яких покривах голови, переломи правої верхньої щелепи, правої виличної кістки, перелом (з ознаками врубу) лобної кістки справа, перелом (з ознаками врубу) тім`яно-потиличної ділянки з переходом в ліву скроневу ділянку, забій-розміжчення правої лобної та лівої потиличної часток, крововилив під м`яку мозкову оболонку, набряк-набухання головного мозку.

Смерть ОСОБА_9 наступила внаслідок відкритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалася переломами кісток черепа, забоєм-розміжченням головного мозку. Відкрита черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Крім цього, 18.07.2016 близько 14.30 год. ОСОБА_7 , будучи раніше судимий вироком Києво-Святошинського районного суду від 21.04.2015 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, маючи прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, реалізовуючи свій умисел, перебуваючи на подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, шляхом розбиття вікна за допомогою молотка проник всередину будинку, звідки повторно таємно викрав телевізор марки «Samsung UE-40H5500» серійний номер HS02 вартістю 7520 гривень, що належить ОСОБА_10 , монітор «Aser - 22» серійний номер 0 вартістю 1710 гривень, що належить ОСОБА_11 , 6 пляшок пива «Чернігівське світле» ємністю 2,5 л кожна, яке для ОСОБА_11 матеріальної цінності не представляє, та мобільний телефон ОСОБА_9 марки «Nokia 1616-2» ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 228 гривень з сім-картою оператора Київстар.

Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 7520 гривень, потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 1710 гривень та потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 228 гривень.

В свою чергу ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що телевізор марки «Samsung UE-40H5500» та монітор «Aser - 22», викрадені ОСОБА_7 18.07.2016 року з будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в цей же день близько 18 годині, більш точного часу не встановлено, заклала його, тобто збула, у відділенні ПТ «Ломбард Донкредит» ТОВ «Інтер-Ріелті» і Компанія» в м. Фастів Київської області, більш точного місця не встановлено, за що отримала 3944 грн., якими розпорядилася на власний розсуд.
Разом з тим, обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0002668 ОСОБА_7 висунуто обвинувачення у крадіжці майна потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_8 з розподілом ролей таким чином, що ОСОБА_7 запропонував та вчинив крадіжку, а ОСОБА_8 , в свою чергу, з метою не бути викритими, спостерігала за навколишньою обстановкою.
Крім того, вказаним обвинувальним актом ОСОБА_8 висунуто обвинувачення у тому, що вона, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за попередньою змовою з ОСОБА_7 , за пропозицією останнього розподіливши між собою ролі таким чином, що ОСОБА_7 буде вчиняти крадіжку, а ОСОБА_8 , в свою чергу, з метою не бути викритими, спостерігати за навколишньою обстановкою, реалізовуючи свій спільний умисел, 18.07.2016 близько 14.30 год. перебуваючи на подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, ОСОБА_8 спостерігала за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_7 шляхом розбиття вікна за допомогою молотка, проник всередину будинку, звідки таємно викрав телевізор марки «Samsung UE-40H5500» серійний номер HS02 вартістю 7520 гривень, що належить ОСОБА_10 , монітор «Aser - 22» серійний номер 0 вартістю 1710 гривень, що належить ОСОБА_11 , 6 пляшок пива «Чернігівське світле» ємністю 2,5 л кожна, яке для ОСОБА_11 матеріальної цінності не представляє, та мобільний телефон ОСОБА_9 марки «Nokia 1616-2» ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 228 гривень з сім-картою оператора Київстар.

Обвинувачений ОСОБА_7 суду повідомив, що певний період часу він перебуває у відносинах з ОСОБА_14 . У липні 2016 року він виконував ремонтні роботи на замовлення ОСОБА_9 у будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Проте, інколи ОСОБА_15 сварилась на нього та 17.07.2016 року між ними відбулась сварка, оскільки ОСОБА_16 назвала його бездарою, який нікому не потрібен. У зв`язку з чим ОСОБА_17 вирішив більше не працювати у ОСОБА_18 , про що повідомив свою співмешканку ОСОБА_19 , яку попросив приїхати до нього в м. Боярка з села у Фастівському районі, де вона проживала. ОСОБА_20 приїхала 18.07.2016 року, вони зустрілись у центрі м. Боярка, де випили пива, а потім ОСОБА_21 попросив ОСОБА_20 зачекати його на зупинці громадського транспорту, а він пішов до ОСОБА_9 забрати свої речі. На подвір`я по АДРЕСА_3 він зайшов близько 13 години, ОСОБА_15 була на літній веранді. Бердичевська почала сваритися на ОСОБА_21 , що він п`яний нікчемний виродок, що образило ОСОБА_21 . Тому він взяв сокиру, яка лежала на літній веранді, та замахнувся на ОСОБА_16 , оскільки хотів в такий спосіб налякати її, наполягав, що вбивати ОСОБА_16 не хотів,скільки наніс ударів пригадати не може. Коли він взяв в руки сокиру, ОСОБА_16 сиділа на ліжку, після того, який він наніс удари сокирою похилилась на подушку та залишилась в лежачому положенні. Він забрав сокиру та мобільний телефон ОСОБА_18 , який був у літній веранді, після чого розбив шибку вікна до будинку, заліз в будинок через вікно та з будинку викрав телевізор і монітор від комп`ютера та шість пляшок пива. З усім майном вийшов з будинку та покинув подвір`я, зупинив автомобіль та на цьому автомобілі поїхав до зупинки, де на нього чекала ОСОБА_22 . Дорогою поросив ОСОБА_23 здати викрадені телевізор і монітор в ломбард, після чого разом з ОСОБА_20 поїхав до своїх батьків, де мобільний телефон ОСОБА_18 подарував своїй сестрі. Через деякий час його та ОСОБА_20 затримали, при затриманні били, змусили дати показання проти ОСОБА_20 , яка крадіжки не вчиняла. У вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Обвинувачена ОСОБА_8 суду повідомила, що вона співмешкала з ОСОБА_24 , який на прожиття заробляв ремонтами. В липні він працював у будинку в м. Боярка. В якийсь день він їй зателефонував, був дуже схвильований та поросив приїхати до нього. Наступного дня вона приїхала до м. Боярка, де в центрі вона зустрілась з ОСОБА_24 . Разом вони випили пива, після чого доїхали до зупинки по вул. Київській, де вона залишилась чекати на ОСОБА_25 , який пішов забрати свої речі. Співмещканця довго не було, вона почала хвилюватися, але він до зупинки приїхав на таксі. На цій машині вони поїхали до батьків ОСОБА_21 , дорогою заїхали в с. Велика Снітинка, де вона взяла свій паспорт, після чого поїхали в м. Фастів, де в центрі міста в ломбард вона здала телевізор та комп`ютерний монітор. Також дорогою ОСОБА_21 переклав сокиру, яка лежала знизу між задніми сидіннями в ганчірці, до багажнику автомобіля. У батьків ОСОБА_21 вони пробули декілька днів, після чого їх затримали. При затриманні застосовували силу, її били, морально знущались, у відділенні поліції вона дізналась, що ОСОБА_21 вбив жінку, у якої працював. За вчинене просила її суворо не карати.
Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 брати участь у розгляді справи не бажали, з приводу чого подали до суду заяву про розгляд кримінальної справи у їхню відсутність (том 1 а.с. 208).
З досліджених судом документів слідує, що відомості до ЄРДР за № 0002668 були внесені 18.07.2016 року за заявою потерпілого ОСОБА_10 про те, що 18.07.2016 року близько 15.30 невідома особа проникла до огородженого парканом домоволодіння по АДРЕСА_3 , де застосовуючи до його матері ОСОБА_9 , 1934 р. народження, насильство, що загрожувало життю та здоров`ю, нанесла декілька ударів по голові невстановленим предметом, після чого шляхом пошкодження вікна проникла до будинку, звідки викрала телевізор марки «Самсунг» та комп`ютерний монітор, з місця злочину зникла, чим спричинила майнову шкоду (том 1 а.с. 219-220).
Під час огляду місця вчинення злочину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , проведеного 18.07.2016 року в період часу з 17.08 до 19.05 у присутності понятих, спеціаліста та власника приміщення, були зафіксовані сліди речовини бурого кольору на ліжку, розташованому у відкритій літній альтанці, уламки скла та розбите вікно будинку, обстановка в будинку. Під час огляду були вилучені змиви РБК з рами вікна, з ручки віконної рами, сліди папілярних візерунків (том 1 а.с. 222-235).
Службова собака, яка була залучена для пошуку нападника, по запаху речей підозрюваного взяла слід на території будинку, пройшла до виходу з території, повернула ліворуч по вул. Амбулаторній, пройшла 20-25 метрів, повернула ліворуч до асфальтної дороги по вул. Київській, та, пройшовши 15-20 метрів, втратила слід біля асфальтної дороги, навпроти будинку № 23 по вул. Київській (том 1 а.с. 236).
Викрадений телефон марки «Nokia 1616-2» ІМЕІ НОМЕР_1 20.07.2016 року добровільно видала ОСОБА_26 , повідомивши, що вказаний мобільний телефон вона отримала від свого брата ОСОБА_7 19.07.2016 року близько 18 години (том 1 а.с. 240).

Викрадені ОСОБА_7 телевізор марки «Samsung UE-40H5500» серійний номер НОМЕР_2 та монітор «Aser - 22» серійний номер НОМЕР_3 були здані ОСОБА_8 в ломбардне відділення ПТ «Ломбард Донкредит» ТОВ «Інтер-Ріелті» і Компанія», по договору від 18.07.2016 року за 3944 грн. (том 2 а.с. 15).

Вартість викраденого майна визначена висновком товарознавчої експертизи від 21.07.216 року та становить: телевізору марки «Samsung UE-40H5500» серійний номер HS02 7520 грн., монітору «Aser - 22» серійний номер 0 1710 грн., мобільного телефону марки «Nokia 1616-2» ІМЕІ НОМЕР_1 228 грн. (том 2 а.с. 33).

Сокира з дерев`яною рукояткою червоного кольору з волоссям на лезі, якою були нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_9 , була вилучена 20.07.2016 року з багажника автомобіля марки «Audi 80», д/н НОМЕР_4 , де була під покривалом червоного та коричневого кольорів (том 2 а.с. 1-13).

Вказана сокира стала була предметом експертного дослідження та, відповідно до висновку експерта № 160-мк від 10-11.11.2016 року, від дії леза зазначеної сокири не виключається виникнення виявлених тілесних ушкоджень на клапті шкіри та фрагменті склепіння черепа з трупа ОСОБА_9 , 1943 р. народження (том 2 а.с. 58-59).

За повідомлення лікаря Києво-Святошинської ЦРЛ ОСОБА_9 поступила до вказаного медичного закладу в комі 18.07.2016 року та померла в 12.10 23.07.2016 року в реанімації (том 2 а.с. 60).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 350 від 25.07.2016 року ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 72 років (том 2 а.с. 67).

Відповідно до висновку експерта № 350 від 25.07-15.11.2016 року при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено відкриту черепно-мозкову травму: 5 рублених ран голови (1 рана тім`яно-потиличної ділянки, 1 рана правої лобно-тім`яної ділянки, 3 рани правої половини обличчя), синці очних ділянок, масивний крововилив в м`яких покривах голови, переломи правої верхньої шелепи, правої виличної кістки, перелом (з ознаками врубу) лобної кістки справа, перелом (з ознаками врубу) тім`яно - потиличної ділянки з переходом в ліву скроневу ділянку, забій - розміжчення правої лобної та лівої потиличної часток, крововилив під м`яку мозкову оболонку, набряк - набухання головного мозку.

Смерть ОСОБА_9 , 1943 р. народження, наступила внаслідок відкритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась переломами кісток черепа, забоєм - розміжченням головного мозку.

Відкрита черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Виявлені тілесні ушкодження, враховуючи морфологію ран, наявність в проекції ран переломів кісток черепа, характер даних переломів та дані медико-криміналістичної екс пертизи могли утворились від 5 дій предмету (предметів) з рубаючими властивостями. Рана та вруб тім`яно-потиличної ділянки утворились при дії травмуючого предмету близькому до ззаду-вперед. Рани та ушкодження кісток правої половини обличчя і правої лобно-тім`яної ділянки утворились при дії травмуючого предмету (предметів) в напрямку близькому до спереду-назад. На клапті шкіри тім`яно-потиличної ділянки в місці ушкодження яких-небудь нашарувань та включень не виявлено.По краях та на стінках ушкодження на клапті шкіри тім`яно-потиличної ділянки виявлено металізацію сполуками заліза. Індивідуальні ознаки травмуючого предмету (предметів) при дослідженні ушкоджень на клапті шкіри та фрагменті склепіння черепа не виявлені. Можливість виникнення виявлених тілесних ушкоджень від дій одного предмету не виключається.

Враховуючи характер реактивних змін в ушкоджених тканинах, об`єм ушкоджень та дані медичної документації виявлена черепно-мозкова травма могла утворитись 18.07.2016 року.

Судово-медичних даних для визначення положення потерпілої в момент заподіяння їй тілесних ушкоджень немає.

В історії хвороби мається запис, що смерть ОСОБА_9 констатовано ІНФОРМАЦІЯ_4 в 12.15 год., що відповідає ступеню розвитку трупних змін (том 2 а.с. 63-72, 54-55).
Під час слідчого експерименту, проведеного 21.07.2016 року, ОСОБА_7 показав механізм нанесення ударів ОСОБА_9 (том 2 а.с. 24-300).
Відповідно до висновку експерта № 245/Д/350тр. від 15.11.2016 року за механізмом, вказаним ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту 21.07.2016 року у ОСОБА_9 в положенні стоячи лівим боком до нападника від удару сокирою в задню частину голови могла утворитися рана та вруб на кістках тім`яно-потиличної ділянки голови, в положенні лежачи обличчям догори від двох ударів сокирою в передню частину голови могло утворитись два з чотирьох ушкоджень обличчя і лобно-тім`яної ділянки справа (том 2 а.с. 75).
Відповідно до висновку судового-психіатричного експерта № 406 від 12.10.2016 року ОСОБА_7 страждає та страждав під час скоєння інкримінованих йому дій на психопатію (емоційно-нестійкий та істеричний). Під час скоєння інкримінованих йому дій та на час проведення експертизи страждає на розлади особистості по емоційно-нестійкому типу (психопатію). ОСОБА_7 , під час скоєння інкримінованих йому дій не перебував в будь-якому тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності (стані патологічного афекту, стані патологічного сп`яніння), а перебував в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій міг та може на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. У ОСОБА_7 відсутні будь-які соматичні захворювання, які могли б здійснити суттєвий вплив на його психічну діяльність. У ОСОБА_7 не виявлено розумової відсталості, яка пов`язана з наявними у нього соматичними захворюваннями. Рівень розумового розвитку ОСОБА_7 відповідає його віковому періоду. Клінічних ознак наркоманії та алкоголізму у ОСОБА_7 під час проведеного дослідження не виявлено (том 2 а.с. 79-81).

Колегія суддів враховує, що під час проведення вищевказаної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 під час викладення біографічних відомостей бравував тим, що з раннього дитинства робив те, що хотілося, а саме: втікав з дому, не ходив до школи, а з 14-15 років почав вживати спиртні напої, з 17 років за добу інколи випивав 1,5 літра горілки, не міг знайти спільну мову з однокласниками, також з батьками, батько його часто бив, батьки виписали його з помешкання, і тепер він «безхатько», повідомляв, що з підліткового віку був змушений працювати, щоб забезпечити себе, бо був непотрібний нікому. З приводу інкримінованих йому дій зазначав, що потерпіла його постійно «доставала», а напередодні правопорушення, яке він скоїв назвала його «нездарою та виродком», а тому не стерпів та взяв сокиру, щоб її налякати, стверджував, що вбивати її не хотів, скільки наніс ударів та куди саме не пригадав, пригадав, що баба втратила свідомість, а тому подумав, що вона померла. Після цього злякався і щоб приховати сліди вбивства, вирішив імітувати пограбування. Під час цих подій був добряче на підпитку.

Суд вважає, що викладені у висновку експертів бібліографічні відомості ОСОБА_7 незадовільне соціальне оточення з раннього віку, батьківська занедбаність, відсутність освіти та виховання пояснюють причини вчинення ОСОБА_7 злочину соціальна не адаптованість, відсутність навичок спілкування з людьми, легковажне ставлення до наслідків своїх вчинків.

Зважаючи на викладене, оцінивши всі докази в сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, забезпечивши змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів, суд приходить до переконання, що під час судового розгляду кримінального провадження поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_7 мав умисел на позбавлення життя 72-річної ОСОБА_9 , оскільки наніс не менше п`яти ударів лезом ножа в життєво-важливий орган потерпілої голову. Сам характер дій ОСОБА_7 п`ять ударів лезом сокири в голову ОСОБА_9 свідчить, що він, завдаючи потерпілій удари сокирою, тобто знаряддям, яке завідомо для нього служило засобом позбавлення життя, у голову, беззаперечно усвідомлював, що може позбавити її життя і бажав цього, тобто діяв з прямим умислом.
Натомість, версія захисту про відсутність у ОСОБА_7 умислу на позбавлення життя ОСОБА_9 з огляду на час, який пройшов з моменту нанесення тілесних ушкоджень до смерті ОСОБА_9 , та необхідність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України як заподіяння тяжкого тілесного пошкодження, яке спричинило смерть потерпілої, не знайшла свого підтвердження під час судового провадження, доводи захисника в цій частині спростовуються проведеними у кримінальному провадженні експертизами та лікарськими даними про те, що ОСОБА_9 поступила до лікарні у комі та померла в реанімації, не приходячи до свідомості. Посилання захисту на те, що протиправні дії ОСОБА_7 були викликані конфліктною поведінкою ОСОБА_9 та її словесними образами на адресу ОСОБА_7 , що і спровокувало нанесення останнім ударів сокирою, не сприймаються судом як доказ невинуватості ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства у зв`язку з тим, що, відповідно до висновку експерта № 406 від 12.10.2016 року ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій страждав на розлади особистості по емоційно-нестійкому типу (психопатію). Вказані висновки ставлять під сумнів правдивість показань ОСОБА_7 з приводу вкрай негативної поведінки ОСОБА_9 .
Відповідно до п. 22 постанови Пленуму ВСУ від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для відмежування вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК України), суди повинно ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема врахувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставленням винного до її настання характеризується необережністю. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.
Тому, враховуючи, що суд прийшов до висновку про наявність у ОСОБА_7 умислу на позбавлення життя ОСОБА_9 , настання смерті останньої через п`ять днів після нанесення їй тілесних ушкоджень для кваліфікації дій ОСОБА_7 за ст. 115 КК України значення не мають.
Крім того, під час судового провадження доведено, що ОСОБА_7 викрав майно ОСОБА_9 та її родичів ОСОБА_13 , проникнувши до будинку по АДРЕСА_3 , розбивши шибку вікна. Разом з тим, стороною обвинувачення не доведена причетність до крадіжки ОСОБА_8 , оскільки прокурором не надано належних та допустимих доказів того, що остання була на місці злочину.
Показання обвинуваченого ОСОБА_7 під час слідчого експерименту 21.07.2016 року щодо перебування ОСОБА_8 на подвір`ї будинку по АДРЕСА_3 під час вбивства ОСОБА_9 та її участі у крадіжці майна суд визнає неналежним доказом на підставі ч. 4 ст. 95 КПК України, в силу якої суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них.

Тому, враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши всі докази в сукупності, суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, доведена повністю та кваліфікує його дії за вказаними статтями як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людини, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує, що злочин за ч. 1 ст. 115 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, злочин за ч. 3 ст. 185 КК України до тяжких злочинів, вказані злочини ОСОБА_7 вчинив, будучи звільненим від відбування покарання, призначеного вироком від 21.04.2015 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки (том 2 а.с. 99-102), як житель с. Білогородка населеного пункту, де проживають його батьки, має посередні характеристики (том 2 а.с. 95-97), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (том 2 а.с. 98).

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття, яке полягає у розкаянні ОСОБА_7 у спричиненні смерті ОСОБА_9 та крадіжці майна. Інших обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого, та які на думку сторони захисту були встановлені під час судового провадження, а саме активне сприяння розкриттю злочину, судом не встановлено, оскільки ОСОБА_7 був затриманий за підозрою у вчиненні вбивства та крадіжки, знаряддя злочину було вилучено під час огляду автомобіля, а не добровільно видане обвинуваченим. Отже, в діях ОСОБА_7 відсутнє ініціативне та енергійне викриття вчинених злочинів.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, та вчинення злочину щодо особи похилого віку, оскільки ОСОБА_7 зізнався, що нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 вживав пиво, а також знав, що ОСОБА_9 є літньою людиною.

За таких обставин суд, враховуючи, що ОСОБА_7 вчинено особливо тяжкий та тяжкий злочин, з огляду на наслідки його злочинних дій за ст. 115 КК України, які є невідворотними та полягають у смерті ОСОБА_9 , позиції обвинуваченого ОСОБА_7 , який своїми показаннями намагався пом`якшити відповідальність за вчинене, з врахуванням даних про особу ОСОБА_7 , прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкцій відповідних статей, оскільки вважає, що обвинувачений повинен бути ізольований від суспільства та його виправлення та перевиховання має відбуватися в кримінально-виконавчій установі закритого типу. Враховуючи молодий вік обвинуваченого (19 років), посередні соціальні умови, в яких він виховувався та проживав, суд дійшов висновку, що саме відбування покарання у виді позбавлення волі перевиховає ОСОБА_7 та по відбуттю покарання він буде корисним для суспільства.

За вищевказаних доказів, які суд вважає належними та допустимими, суд приходить до переконання, що під час судового розгляду кримінального провадження поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_8 збула майно, знаючи, що воно було викрадене її співмешканцем ОСОБА_7 , тому дії ОСОБА_8 кваліфікуються судом за ст. 198 КК України як заздалегідь не обіцяний збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинних шляхом, оскільки ОСОБА_8 , яка очікувала на ОСОБА_7 з місця його тимчасового заробітку, розуміла, що принесені ним з домоволодіння ОСОБА_9 габаритні речі є викраденими.

Вина обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненому злочині підтвердилась в ході судового провадження даними, отриманими з ломбардного відділення ПТ «Ломбард Донкредит» ТОВ «Інтер-Ріелті» і Компанія».

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд враховує, що злочин за ст. 198 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_8 раніше не судима (том 2 а.с. 107), як мешканка села Велика Снітинка Фастівського району Київської області характеризується посередньо, є матір`ю-одиначкою, яка самостійно виховує сина інваліда з дитинства ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (том 2 а.с. 103-104, 106), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (том 2 а.с. 105).

Обставин, що відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_8 , судом не встановлено.

За таких обставин суд, враховуючи, що раніше не судимою ОСОБА_8 вчинено злочин середньої тяжкості, прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченій покарання за ст. 198 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті зі звільненням від призначеного покарання з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю її поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України. Цивільний позов у справі не заявлявся. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 371, 373, 374 КПК України, суд -

засудив:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 155, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 115 КК України у виді у виді 10 (десяти) років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вчинене призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднати до призначеного покарання ОСОБА_7 частину невідбутого покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.04.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його затримання з 20.07.2016 року, зарахувавши йому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі, з моменту затримання до набранням вироком законної сили.
Застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді взяття та тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО» Мінюсту України до набранням вироком законної сили залишити без змін.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України, і призначити їй покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0002668:

-змиви речовини бурого кольору, наявні у двох паперових конвертах, зразки волосся наявні в одному паперовому конверті, сокиру (спецпакет № 1593145), молоток (спецпакет № 3491533), шість пляшок пива «Чернігівське» об`ємом 2,5 кожна (спецпакет № 3328945), які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, - знищити;

-мобільний телефон марки «Nokia 1616-2» ІМЕІ НОМЕР_1 (спецпакет № НОМЕР_5 ), - повернути потерпілому ОСОБА_11 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0002668 у розмірі 351,84 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3