Провадження № 1-кп/643/541/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.01.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за №0006730 від 15.11.2017, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

15.11.2017 близько 09.30 годин, ОСОБА_5 , перебуваючи на території ринку «Спартак», розташованого за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, б.147-Б, діючи з корисливих мотивів, за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до раніше не знайомої ОСОБА_4 , шляхом ривка, відкрито для потерпілої, правою рукою заволодів гаманцем останньої, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №367 від 22.11.2017 року 150,00 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 500 гривень, 2 банківські карти банку «Приватбанк» та пенсійне посвідчення на ім`я останньої, однак, свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки, при спробі зникнути з місця скоєння злочину, був зупинений двома випадковими перехожими. Тобто, ОСОБА_5 вчинив усі дії, які він вважав необхідним для доведення кримінального правопорушення до кінця, але злочин не був доведений до кінця з причин, які не залежали від його волі. Розмір матеріальної шкоди, яку ОСОБА_5 намагався спричинити кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_4 ,становить 650 гривень. Вказане майно, яке ОСОБА_5 намагався відкрито викрасти у потерпілої ОСОБА_4 , вилучено працівниками поліції та передано на зберігання останній.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінуємого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, події якого мали місце 15.11.2017, визнав повністю та підтвердив обставини час, місце, механізм вчинення ним злочину, як зазначено вище у вироку суду. При цьому показав, що потерпіла кричала «стій» та звала на допомогу, а він в той час, намагався від неї втекти, але був затриманий невідомими йому раніше двома чоловіками. Все майно, яке він відкрито викрав у потерпілої, повернуто останній.

Обвинувачений ОСОБА_5 у суді зазначив про те, що він розумів, що скоював злочин, та щиро розкаявся у його вчинені, причину скоєння ним злочину пояснив як необдуману поведінку, та приніс вибачення потерпілій.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у скоєні ним злочину, події якого мали місце 15.11.2017, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч. 1 ст.186 КК України, оскільки він скоїв закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Більш того, обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має місце реєстрації, за яким фактично мешкає.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставину, що обтяжує покарання останнього, яка передбачена ст. 67 КК України, судом не визнано.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 15, ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

Враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, даних про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд на підставі викладеного вважає за необхідне обрати обвинуваченому міру покарання, яка не пов`язана з реальним позбавленням волі, тобто з випробуванням з іспитовим строком із застосуванням ст.75, ч.1 п.п. 1,2 ст.76 КК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 , суд залишає раніше обраний, згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 16.11.2017, до набрання вироку чинності, у вигляді домашнього арешту.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ч.1 п.п.1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Залишити раніше обраний запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 , згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 16.11.2017, до набрання вироку чинності, у вигляді домашнього арешту.

Речові докази: гаманець чорного кольору, банківські картки банку «Приватбанк» в кількості 2-х штук, грошові кошти в сумі 150 гривень, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , які переданні на зберігання потерпілій ОСОБА_4 повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_5 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ ОСОБА_1