Справа № 369/2259/18
Провадження №1-кс/369/597/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2018 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про встановлення процесуальних строків проведення досудового розслідування, процесуальним прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області , -
В С Т А Н О В И В:
28.02.2018 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про встановлення процесуальних строків проведення досудового розслідування, яке він мотивував тим, що на даний час триває досудове розслідування по справі №0003995 від 18.10.2016 року. Скаржником, як потерпілим було надано вичерпні докази по справі. Слідчим було витребовано справу щодо примусового виконання з боку Києво-Святошинського ДВС.
Однак слідство та прокуратура не виконують свої обов`язки - не оголошують про підозру та не передають справу до суду.
По даному кримінальному провадженню минулі всі розумні строки, оскільки з моменту скоєння злочину пройшло більше 16 місяців.
Матеріали справи містять вичерпні докази злочину: фото та відео матеріали, акти виконавця, більш ніж 40 висновків поліції та інші докази злочину.
Тому просив встановити строк в 1 місяць для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0003995 внесеному до ЄРДР 18.10.2016 року за ознаками вчинення кримінального злочину передбаченого ст.382 КК України.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву, згідної якої вимоги клопотання підтримав та просив його задоволити.
Прокурор в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи було повідомлений належним чином, матеріалів кримінального провадження до суду надано не було.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3КПК України зазначено, що головним обов`язком слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженню.
Згідно ч.ч. 1-3ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Ст. 113 КПК України зазначає, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цьогоКодексу.
Згідно ч. ч. 1, 2ст. 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Закріплення у ч.6ст. 28 КПК України права підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбаченіКПК, втілює міжнародно- правовий стандарт, на необхідність якого неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини. Зокрема, у справі "Кудла проти Польщі" від 26 жовтня 2000 р. суд сформулював принцип, згідно з яким внутрішній суд зобов`язаний гарантувати введення окремої судової процедури, яка стане ефективним засобом правового захисту при подачі скарги на тривалий розгляд справи, а неможливість внутрішнього Законодавства забезпечити подібний засіб правового захисту прирівнюватиметься до порушенняст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Більш цього, відповідно достатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(Конвенція ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів справи, Києво-Святошинським ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування за № 0003995 від 18 жовтня 2016 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

21 вересня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 з клопотанням про вчинення процесуальних дій та винесення підозри ОСОБА_5 за ст. 382 КК України.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, прокурором не приймалось процесуального рішення щодо розгляду клопотання ОСОБА_3 щодо проведення певних слідчих дій та оголошення підозри ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0003995 від 18 жовтня 2016 року.

З наведеного слідчий суддя приходить до висновку про неефективність розслідування кримінального провадження №0003995 та порушення всіх розумних строків визначених КПК Українив межах яких повинні бути вчинені процесуальні та слідчі дії.
Викладені вище обставини свідчать про необхідність встановлення органу досудового розслідування процесуальних строків для вчинення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій та вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у розумні строки, оскільки досудове розслідування здійснюється повільно без достатньо вагомих аргументів, що може призвести до порушення прав сторони кримінального провадження.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Закріплення у ч. 6 ст. 28 КПК України права підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК, втілює міжнародно- правовий стандарт, на необхідність якого неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини. Зокрема, у справі "Кудла проти Польщі" від 26 жовтня 2000 р. суд сформулював принцип, згідно з яким внутрішній суд зобов`язаний гарантувати введення окремої судової процедури, яка стане ефективним засобом правового захисту при подачі скарги на тривалий розгляд справи, а неможливість внутрішнього Законодавства забезпечити подібний засіб правового захисту прирівнюватиметься до порушення ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Більш цього, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Як наголошено у багатьох прецедентах Європейського суду з прав людини, метою Конвенції про захист прав людини є «захист не теоретичних та ілюзорних прав, а прав практичних та ефектив- них» («Кабулов проти України», п. 90). «Мета та наміри Конвенції як інструменту захисту людини вимагає, щоб її положення тлумачилися та застосовувалися таким чином, щоб її гарантії були практичними та ефективними» («Soering проти Сполученого Королівства», п. 87).
Викладені вище обставини свідчать про необхідність встановлення органу досудового розслідування процесуальних строків для вчинення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій та вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у розумні строки, оскільки досудове розслідування здійснюється повільно без достатньо вагомих аргументів, що може призвести до порушення прав сторони кримінального провадження.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що допущена невиправдана тяганина у досудовому розслідуванні кримінального провадження, тобто бездіяльність, що є протиправним, у зв`язку з чим має місце необхідність встановлення процесуального строку для завершення досудового розслідування і прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Що стосується доводів надання слідчим суддею конкретних вказівок прокурора, чи слідчого щодо вчинення тієї чи іншої процесуальної дії, слідчий суддя виходить з того, що суд не наділений такими процесуальними повноваження, тому ці доводи клопотання слідчий суддя має відхилити.
Доводи зазначення прокурор про необхідність вирішити питання пред`явлення обвинувачення конкретній особі, слідчий суддя звертає увагу заявника, що певний строк повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину процесуальним законом не визначений.
Така слідча дія має бути здійснена лише після виявлення та отримання доказів, якими така підозра обґрунтовується.
Вимога про пред`явлення обвинувачення залежатиме від предявлення підозри конкретній особі.
Тому в цій частині клопотання також відхиляється слідчим суддею.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 28, 114 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити .
Встановити розумні процесуальні строки проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003995 від 18 жовтня 2016 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, процесуальному прокурору Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 для проведення окремих процесуальних дій та процесуальних рішень, - а саме один (1) місяць з моменту винесення даної ухвали.
У решті вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1