Справа№751/6600/17
Провадження №1-в/751/469/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2017 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

представника Чернігівської виправної колонії № 44 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Чернігівської виправної колонії № 44, клопотання засудженої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки міста Миколаєва, громадянки України, із середньою

освітою, не заміжньої, раніше судимої, останній раз

21.11.2013 року Заводським районним судом міста Миколаєва за

ч.2 ст.190, ч.2 ст.15 ч.2 ст.190, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України

до 2 років 6 місяців позбавлення волі; відбуває покарання у

Чернігівській виправній колонії № 44,

про застосування пункту «г» статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році»,

В С Т А Н О В И В:

29.09.2017 року засуджена ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про звільнення від відбування покарання на підставі ст. 1 п «г» Закону України «Про амністію у 2014 році».

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_5 підтримала клопотання та просила звільнити від відбування покарання на підставі ст. 1 п. «г» Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки вважає, що вона на момент набрання чинності Законом була хвора на ВІЛ-інфекцію ІІІ клінічну стадію, що перешкоджає відбуванню покарання. Додатково пояснила, що в зв`язку з цією хворобою ще задовго до засудження проходила лікування у м.Миколаєві.

Захисник засудженої в судовому засіданні підтримав клопотання ОСОБА_5 , зауваживши, що засуджена наполягає на застосуванні відносно неї саме пункту «г» ст. 1 вказаного Закону.

Представник Чернігівської виправної колонії № 44 заперечувала проти задоволення клопотання засудженої, оскільки відсутні належні докази на підтвердження наявності у засудженої на момент набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» (19.04.2014 року) хвороби, зазначеної в п. «г» ст.1 Закону, що перешкоджає відбуванню покарання.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання засудженої, оскільки на цей час немає законних підстав для застосування до засудженої Закону України «Про амністію у 2014 році».

Вислухавши в судовому засіданні засуджену, її захисника, представника Чернігівської виправної колонії № 44, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи № 49-Г-17, дві медичні картки засудженої ОСОБА_5 , матеріали даного провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 21.11.2013 року ОСОБА_5 засуджена за ч.2 ст.190, ч.2 ст.15 ч.2 ст.190, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, вирок набрав законної сили 22.01.2014 року (а.особ.с. 2-5).

Згідно довідки медичної частини від 14.09.2017 року начальника санітарної частини - лікаря ОСОБА_7 , ОСОБА_5 перебуває під наглядом медичної частини з 27.07.2017 року. У медичній частині перебуває на обліку з діагнозом: ВІЛ-інфекція, клінічна стадія Ш (а.с.20).

Згідно повідомлення Миколаївського обласного центру паліативної допомоги та інтегрованих послуг Миколаївської обласної ради від 08.11.2017 р. за вих. № 1177/11, громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обстежувалася в лабораторії МОЦПДІП 14.02.2006, 27.02.2006, 10.04.2006 та 16.07.2015р. Перебуває на диспансерному обліку з 04.08.2015 року з діагнозом: ВІЛ-інфекція ІІІ кл.ст. Рецидивуючий кандидоз. Хронічний гепатит змішаного ґенезу. Останній раз на прийомі у лікаря була 11.09.2015 року від антиретровірусної терапії відмовилася (а.с.36)

Відповідно до п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано хворими на СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ), що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення.

Оскільки на момент розгляду судом клопотання ОСОБА_5 відсутні належні докази на підтвердження наявності у засудженої на момент набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» (19.04.2014 року) хвороби, зазначеної в п. «г» ст.1 Закону, що перешкоджає відбуванню покарання, тому до неї не може бути застосовано ст. 1 п. «г» Закону України Про амністію у 2014 році.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 74 КК України, статтями 537, 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2014 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні» суд,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про застосування пункту «г» статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», - відмовити.

Копію ухвали направити в Чернігівську виправну колонію № 44 для виконання та засудженій ОСОБА_5 для вручення.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом семи днів з дня її оголошення, для засудженої, в той же строк, з моменту вручення копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1