Справа №766/3168/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.12.2017 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в кримінальному провадженні № 0000856 від 30.01.2013 року, внесеного до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 222 КК України,

в с т а н о в и в :
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи засновником і директором ПП «Софія», 14.09.2005 року з метою отримання грошових коштів в сумі 200 000 грн., нібито для поповнення оборотних засобів підприємства, уклав з ХФ ЗАТ КБ «Приватбанк» договір про надання овердрофтового кредиту № 222576/3 від 14.09.2005 на вищезазначену суму із строком кінцевого погашення 14.09.2006, надав при цьому працівникам банку неправдиву інформацію, про те, що майно, яке він передав у якості забезпечення вказаного кредитного договору, а саме: 2 автомобілі марки ГАЗ 3302 - 1994 і 1998 років випуску, на праві власності належать йому і не знаходяться в заставі у третіх осіб. Проте, згідно договору застави від 10.02.2005 вищезазначені автомобілі були передані ОСОБА_4 в заставу Акціонерко поштово - пенсійний банк «Аваль» в якості забезпечення кредитного договору № 010/03-051/39 від 09.02.2005. Свої обов`язки за договором овердрафтового кредиту перед КБ «Приватбанк» не виконав, чи завдав інтересам банку значну матеріальну шкоду.

13.03.2013 року ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 222 КК України і він оголошений в розшук.

Факт скоєння ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: листом ХФ ЗАТ КБ «Приватбанк» від 20.10.2005 № 01/02-4216; вилученими документами ХФ ЗАТ КБ «Приватбанк» щодо укладання договору овердрофтового кредиту № 222576/3 від 14.09.2005 та договору застави від 14.09.2005; показами свідка ОСОБА_5 ; показами свідка ОСОБА_6 ; показами свідка ОСОБА_7 ; показами свідка ОСОБА_8 ; вилученими документами Акціонерно поштово пенсійний банк «Аваль» щодо укладення договору застави сільгосптехніки від 10.02.2005 року.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 , підозрюється у скоєнні злочину середньої тяжкості, санкція за скоєння якого передбачає покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до десяти тисяч неоподаткованих мінімумів громадян та враховуючи, що ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування та суду, зможе продовжити свою злочинну діяльність, в зв`язку з чим, є достатні ризики вважати, що підозрюваний знаходячись на свободі, зможе незаконно впливати на свідків таким чином перешкоджаючи досудовому розслідуванню та встановленню обставин, які підлягають доказуванню, слід надати дозвіл на його затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Органом досудового розслідування разом з клопотанням про затримання з метою приводу до суду подано клопотання про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.
Пунктом 1 частини 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує.
Санкція статті за якою обвинувачується ОСОБА_4 , а саме ч. 2 ст. 222 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до десяти тисяч неоподаткованих мінімумів громадян. Проте, прокурором не надано жодного доказу, що ОСОБА_4 порушив інший застосований до нього запобіжний захід, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 застосований бути не може, що є підставою для відмови у наданні дозволу на його затримання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183,189 КПК України, ст. 286 ч. 1 КК України,

у х в а л и в :
В задоволенні клопотання слідчого СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в кримінальному провадженні № 0000856 від 30.01.2013 року, внесеного до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 222 КК України, відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддяОСОБА_1