Справа № 346/5635/15-к
Провадження № 11-кп/779/363/2017
Категорія ч.2 ст. 121 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання ОСОБА_6 ,

номер кримінального провадження, внесеного 21.10.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань -№ 120 150 901 800 008 74 ,

про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Курськ Російської Федерації, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України,

з участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та апеляційну скаргу прокурора Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_12 на вирок Коломийського міськрайонного суду від 09 червня 2017 року ,-

в с т а н о в и л а :

Вироком Коломийського міськрайонного суду від 09 червня 2017 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання :

ОСОБА_7 сім років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду від 08 грудня 2015 року та визначено остаточне покарання дев`ять років позбавлення волі;

ОСОБА_8 сім років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишено відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченим ухвалено рахувати з 21 жовтня 2015 року.

Зараховано ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 21 жовтня 2015 року до вступу вироку в законну силу, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Вирішено питання речових доказів.

Стягнуто із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи 921,6 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що у висновках експертів не вказано, що саме обвинувачені вчинили злочин, а серед речових доказів немає вилучених в нього речей. Крім цього, вважає, що до кримінальної відповідальності слід притягнути іншу особу ОСОБА_13 , який також наносив удари потерпілому. Просить вирок Коломийського міськрайонного суду від 09 червня 2017 року змінити в частині призначеного покарання та пом`якшити покарання.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить врахувати всі пом`якшуючі обставини та застосувати при призначені покарання ст. 69 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок Коломийського міськрайонного суду щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 таким, що підлягає зміні з підстав неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність. Суд помилково призначив ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків, не врахував, що ОСОБА_7 вчинив злочин 20 жовтня 2015 року, тобто до ухвалення вироку Коломийського міськрайонного суду від 08 грудня 2015 року, а тому при призначенні ОСОБА_14 остаточного покарання необхідно застосувати правила, передбачені ч. 1 ч. 4 ст. 70 КК України та визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів. Просить змінити вирок Коломийського міськрайонного суду в частині порядку призначення покарання.

За обставин, встановлених судом першої інстанції та наведених у вироку, 20 жовтня 2015 року, близько 22.00 год., ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знаходились в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_15 , перебували в стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно нанесли потерпілому ОСОБА_16 чисельні удари руками та ногами по різних ділянках тіла та голови, внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень настала смерть потерпілого, тобто вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України.

В результаті вчинених дій потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді : закритої травми грудної клітки та її органів з множинними двобічними переломами ребер, розривами та крововиливами в тканину обох легень, крововиливами в м`язи грудної клітки, синцями на шкірі з розвитком двобічного гемопневмотораксу та підшкірної емфіземи; забою м`яких тканин обличчя з наявністю травматичного набряку, синців, садна; синця та садна правого передпліччя; синців в ділянках лівого плеча, лівого передпліччя, правої китиці, лівого стегна, лівого колінного суглобу; садна поперекової ділянки; крововиливів в м`язи поперекової ділянки, обох передпліч, обох стегон, лівого плеча.

Згідно висновку судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_16 настала від гострої дихальної недостатності внаслідок закритої травми грудної клітки та її органів з множинними двобічними переломами ребер, розривами та крововиливами в тканину обох легень, крововиливами в м`язи грудної клітки, синцями на шкірі з розвитком підшкірної емфіземи та двобічного гемопневмотораксу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтрима свою апеляційну скаргу та заперечив апеляційній скарзі прокурора, доводи прокурора, який підтримав вимоги поданої прокурором апеляційної скарги та заперечив апеляційним скаргам обвинувачених, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинувачених слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу прокурора задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

У матеріалах кримінального провадження містяться дані про те, що 08 грудня 2015 року вироком Коломийського міськрайонного суду ОСОБА_7 був засуджений за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Цим вироком ОСОБА_7 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження злочин передбачений ч. 2 ст. 121 КК України обвинувачений вчинив 20 жовтня 2015 року.

У ч.4 ст.70 КК України зазначено, що за правилами, передбаченими частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Таким чином встановлено, що злочин передбачений ч. 2 ст. 121 КК України вчинено 20 жовтня 2015 року, тобто до ухвалення вироку Коломийського міськрайонного суду від 08 грудня 2015 року, тому покарання обвинуваченому ОСОБА_7 слід остаточно визначати за правилами передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, тобто за сукупністю злочинів, а не за сукупністю вироків.

Що стосується апеляційних скарг обвинувачених, то вони є необґрунтованими та до задоволення не підлягають з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Як вбачається з вироку суду, при призначенні покарання обвинуваченим вищевказані вимоги кримінального закону дотримано.

При призначенні покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про їх особи та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахувавши дані, що характеризують обвинувачених, призначив, яке буде достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення нових злочинів.

Доводи в апеляційних скаргах обвинувачених, щодо дій свідка ОСОБА_13 , а саме та його участі у вчиненні злочину, не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Таким чином, суд першої інстанції, не мав процесуальних повноважень щодо розгляду причетності свідка ОСОБА_13 до вчиненого злочину.

Враховуючи вищенаведена, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги обвинувачених до задоволення не підлягають, апеляційна скарга прокурора, на думку колегії суддів, є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_12 задовольнити.

Вирок Коломийського міськрайонного суду від 09 червня 2017 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, та покарання за попереднім вироком Коломийського міськрайонного суду від 08 грудня 2015 року, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років, зарахувавши у строк покарання, частково відбуте покарання за попереднім вироком.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5