Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2753/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.11.2017 року м.Виноградів
Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25.10.2017 року ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Ухвала суду набрала законної сили.
Адвокатом ОСОБА_4 до суду подано клопотання про повернення речового доказу, автомобіля.
В судовому засіданні адвокат вважала, що клопотання підлягає задоволенню, речовий доказ не зважаючи на те, що зберіг сліди кримінального правопорушення підлягає поверненню обвинуваченному, як законному користувачу.
Прокурор вважав, що речовий доказ підлягає конфіскації.
Судом встановлено, що питання про долю речового доказу автомобіля марки Мерседес Віто, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при ухвалені судового рішення, яким закінчено кримінальне провадження не прийнято (т.1 а.п.32, т.2 а.п. 30-31).
Відповідно до першого речення ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому: п. 1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).
У розумінні п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення повертаються власнику (законному володільцю).
Судом встановлено, що підстави, передбачені ст. 100 КПК України для повернення обвинуваченому речового доказу відсутні, у звязку з чим такий підлягає конфіскації на підставі п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Крім цього, слід констатувати, що відповідно до 4. ст. 380 МК України Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.
Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.
Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.
Матеріали кримінального провадження не містять даних про безпосереднє ввезення ОСОБА_5 вказаного транспортного засобу на митну територію України. Довіреність на яку сторона захисту посилається, на переконання суду про зворотнє не свідчить.
За встановлених обставин клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 100, 539 КПК України, суд, -
У задоволенні клопотання про повернення речового доказу відмовити.
Речовий доказ: транспортний засіб - автомобіль марки Мерседес Віто, реєстраційний номер НОМЕР_1 Словацької Республіки конфіскувати (т. 1 а.п. 32),
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом семи днів з дня її оголошення.