Дата документу Справа № 320/1527/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №325/1527/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1476/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000326 від 31 липня 2015 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
прокурор Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 та прокурор відділу прокуратури Донецької області ОСОБА_10 звернулись до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 липня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, повернутий прокурору Донецької області.

Своє рішення суд мотивував тим, що в обвинувальному акті не міститься сформульованого належним чином обвинувачення, також відсутній виклад обвинувачення в частині ознак терористичної організації відповідно до диспозиції статті 258-3 КК України з урахуванням постанови ВРУ про заяву ВРУ «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21 квітня 2015 року та Закону України «Про боротьбу з тероризмом» №638-ІV.

В апеляційній скарзі прокурор Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 просить вищезазначену ухвалу суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути на новий судовий розгляд, до того ж суду зі стадії підготовчого провадження. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 злочину є конкретними, із зазначенням усіх складових елементів злочину, і вони дають чітке й однозначне розуміння обвинувачення та його формулювання. Крім того апелянт зазначає, що в обвинувальному акті чітко вказано у якому кримінальному правопорушенні обвинувачується ОСОБА_6 із зазначенням короткого викладу тексту диспозиції інкримінованої йому статті. На думку апелянта, судом проігноровані положення ст.291 КПК України в частині визначення поняття формулювання обвинувачення, та не наведено мотивів відступу від правової позиції ВСУ, викладеної у постанові від 24 листопада 2016 року у справі №5-328кс16.

В апеляційній скарзі прокурор відділу прокуратури Донецької області ОСОБА_10 посилається на ті ж обставини, що і прокурор ОСОБА_9 у своїй апеляційній скарзі, і просить вищезазначену ухвалу суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 скасувати, а матеріали провадження повернути на новий судовий розгляд, до того ж суду зі стадії підготовчого провадження.

Згідно з ухвалою, в провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 .

Захисник обвинуваченого-адвокат ОСОБА_11 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, оскільки він не відповідає вимогам КПК України, а саме: формулювання обвинувачення не містить обставин, які характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторону кримінального правопорушення. Також обвинувачення наведено стисло, без зазначення способу вчинення злочину, не вказано спрямованості умислу, мотиву, дій та мети, які є обов`язковими при описуванні злочину.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника щодо повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який підтримав апеляційні скарги і просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд в суді першої інстанції; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційних скарг прокурора та вважали, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку, якщо цей акт не відповідає вимогам цього Кодексу.

У статті 291 цього Кодексу зазначені відомості, які має містити обвинувальний акт.

При перевірці в апеляційному порядку матеріалів кримінального провадження колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 складений з дотриманням вказаних вимог.

Так, в обвинувальному акті зазначені всі відомості, передбачені ч.2 ст.291 КПК України - зазначені анкетні дані обвинуваченого, передбачені вказаною статтею, викладені ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване обвинувачення.

Зокрема, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 в період часу з вересня 2014 року, точну дату органами досудового розслідування не встановлено, по 16 лютого 2015 року, за власною ініціативою, діючи з метою участі в злочинній діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка» щодо дестабілізації суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України шляхом безпосереднього керівництва не передбаченими законом збройними формуваннями зазначеної терористичної організації, на усну пропозицію її учасників, не встановлених органами досудового розслідування, вступив до так званого «1 Слов`янського батальйону» (так звана «військова частина НОМЕР_1 ») не передбачених законом збройних формувань терористичної організації «Донецька народна республіка», у складі якого в період часу з вересня 2014 року по 16 лютого 2015 року брав участь у злочинній діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка».

При цьому, ОСОБА_6 , діючи з єдиним умислом на участь в діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка» протягом невизначеного періоду часу, усвідомлював, що терористична організація «Донецька народна республіка», участь у діяльності якої він приймає, функціонує на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії (зокрема, артилерійські обстріли), які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяними у проведенні Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області.

ОСОБА_6 , вступаючи до так званого « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (так звана «військова частина НОМЕР_1 »), був достовірно обізнаним, що останній відноситься до збройних формувань, а саме: має організаційну структуру військового типу (поділяється на структурні підрозділи («роти» та «блок-пости») з визначенням особового складу кожного з них, який носить формений одяг військового типу), характеризується наявністю єдиноначальності та субординації (невстановленими органами досудового розслідування особами здійснюється єдине керівництво зазначеними збройними формуваннями), використанням знаків розрізнення (нарукавних шевронів), має воєнізований характер завдань та методів (здійснення з використанням вогнепальної зброї та військової техніки збройного опору підрозділам Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей України) та ставить перед собою специфічні завдання (утримання території окремих районів Донецької області, тимчасово не підконтрольних органам державної влади України, встановлення на території цих районів Донецької області військового стану (перевірка документів у осіб, чергування з вогнепальною зброєю на підконтрольних об`єктах, обладнання па території зазначених районів Донецької області, так званих, «блокпостів» для здійснення збройного опору Збройним Силам України та іншим військовим формуванням України) та має для цього відповідні матеріальні засоби (вогнепальну зброю автомати, карабіни, гранатомети, бойові припаси (патрони та гранати для гранатометів), також військову техніку (автомобілі).

Крім того, ОСОБА_6 усвідомлював, що зазначений підрозділ терористичної організації «Донецька народна республіка» не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.

Вступивши до складу зазначених не передбачених законом збройних формувань терористичної організації «Донецька народна республіка», ОСОБА_6 в період часу з вересня 2014 року по 16 лютого 2015 року з невстановленою органами досудового розслідування особою, що використовувала позивний « ОСОБА_12 », яка керувала одним з структурних підрозділів, так званим «1 Слов`янським батальйоном» (так звана «військова частина НОМЕР_1 »), був зарахований до їх складу та був забезпечений військовою камуфльованою формою одягу, а також вогнепальною зброєю (карабін «СКС»), бойовими припасами до неї.

Місцями дислокації не передбачених законом збройних формувань «1 Слов`янський батальйон» (так звана «військова частина НОМЕР_1 ») терористичної організації «Донецька народна республіка», до складу яких входив ОСОБА_6 протягом зазначеного вище періоду часу були: територія села Приморське (чергування на так званому «блок-посту»), села Набережне (знаходження протягом часу, вільною від чергування на «блок-посту») Новоазовського району Донецької області та прилеглої до них сільської місцевості.

Перебуваючи у складі не передбачених законом збройних формувань «1 Слов`янський батальйон» (так звана «військова частина НОМЕР_1 ») терористичної організації «Донецька народна республіка», ОСОБА_6 в період часу з вересня 2014 року по 16 лютого 2015 року брав участь у їх злочинній діяльності, а саме: ніс чергову службу з вогнепальною зброєю (карабіном «СКС») на так званому «блок-посту» в селі Приморське Новоазовського район) Донецької області, здійснюючи фільтраційні заходи з метою виявлення осіб, які зберігають вогнепальну зброю та наркотичні засоби, їх затримання та вилучення вогнепальної зброї та наркотичних засобів, а також спостерігання за місцевістю, на якій розташований цей «блок-пост».

При виконанні ОСОБА_6 вказаних функцій останній використовував позивний « ОСОБА_13 », наданий йому невстановленими органами досудового розслідування учасниками не передбачених законом збройних формувань «1 Слов`янський батальйон» (так звана «військова частина НОМЕР_1 ») терористичної організації «Донецька народна республіка».

Зазначені злочинні дії ОСОБА_6 були припинені військовослужбовцями оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_3 » оперативно-військового відділу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 у зв`язку з його затриманням в стані алкогольною сп`яніння біля населеного пункту АДРЕСА_1 16 лютого 2015 року, куди останній виїхав, самовільно залишивши місце дислокації не передбачених законом збройних формувань «1 Слов`янський батальйон» (так звана «військова частина НОМЕР_1 ») терористичної організації «Донецька народна республіка».

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.258-3 КК України, як участь в діяльності терористичної організації.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини провадження та не сформульоване обвинувачення, є помилковими і суперечать матеріалам провадження.

Крім того, при апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, обвинувачення викладено зрозумілими для нього формулюваннями, проте він оспорює сам факт вчинення ним кримінального правопорушення, зазначеного в обвинувальному акті.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що ухвала Апеляційного суду Запорізької області від 10 травня 2017 року, якою вирок Приазовського районного суду Запорізької області від 02 листопада 2016 року скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції, на яку посилається суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, не містить вказівки щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору (т.4 а.с.142-146).

Крім того, відповідно до вимог ст.338 КПК України, під час судового розгляду прокурор вправі змінити обвинувачення за наявності до того підстав.

У зв`язку з цим, колегія суддів доходить висновку про те, що вищевказаний обвинувальний акт повернуто прокурору судом першої інстанції без передбачених законом підстав, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

З врахуванням викладеного, а також положень ст.ст.7, 409, 412 КПК України, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду, в частині повернення обвинувального акту прокурору, підлягає скасуванню.

Оскільки кримінальне провадження судом першої інстанції по суті не розглядалось, а вирішення питань, передбачених гл.27 КПК України, до компетенції суду апеляційної інстанції не відноситься, скасовуючи оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В ході нового розгляду необхідно врахувати викладене в даній ухвалі та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Оскільки клопотань щодо зміни чи продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 від учасників провадження не надходило, колегія суддів вказане питання не обговорює.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.7, 404, 405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційні скарги прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 та прокурора відділу прокуратури Донецької області ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 липня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, повернутий прокурору Донецької області, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4