Справа №463/5019/17
Провадження №1-в/463/202/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2017 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представник органу пробації ОСОБА_4

у м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши подання про звільнення від відбування покарання, призначеного ОСОБА_5 вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 28.04.2017 року на підставі закону про амністію, суд
в с т а н о в и в:
Психолог Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_6 звернувся до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п.в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, оскільки такий є суб`єктом Закону України «Про амністію у 2016 році » - скоїв злочин середньої тяжкості, відповідно до повідомлення наданого Личаківською районною адміністрацією батьківських прав не позбавлений, на утриманні має дитину, якій не виповнилось 18 років.

Представник Личаківського районного сектору ЛМВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 у судовому засіданні вирішення питання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» щодо засудженого ОСОБА_5 поклав на розсуд суду.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Проти застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» заперечує, що стверджується його заявою, що міститься в матеріалах особової справи.

Прокурор в судовому засіданні відносно подання про застосування амністії до засудженого заперечила.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, оглянувши матеріали кримінальної справи, суд виносить ухвалу про відмову у застосуванні до засудженого закону про амністію з таких підстав.

Частиною 2 ст. 86 КК України передбачено, що законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Статтею 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Статтею 10 вище вказаного Закону передбачено, що застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.

Як вбачається із матеріалів особової справи №57/17, вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 28.04.2017 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України якою його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_5 у своїх поясненнях від 09.10.2017 року ( а.с.41 особової справи) від застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» відмовляється.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 у встановленому законом порядку відмовився від застосування до нього закону про амністію, відповідно до вимог закону застосування амністії у даному випадку не допускається, тому суд в задоволенні даного подання відмовляє.

Керуючись ст.537, 539 КПК України, ст.86 КК України, ст.ст.1, 2,10 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд -

у х в а л и в:
В поданні психолога Львівського міського відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_6 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1