Справа № 375/818/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1049/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 05.10.2017

УХВАЛА
Іменем України
05 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Таращанського районного суду Київської області від 11.07.2017 року, яким :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, українку, уродженку с. Лісне Німанського району Калінінградської області Російської Федерації, без місця реєстрації, без постійного місця проживання, з повною загальною середньою освітою, непрацюючу, не одружену, на утриманні неповнолітніх дітей не має (сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї відібрано без позбавлення її батьківських прав за рішенням Рокитнянського райсуду від 08.11.2016 року), раніше судиму вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 17.08.2016 року за ч. 1. ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробування строком на 1 рік, засуджено за ч. 2 ст. 185 КК до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 17.08.2016 року і остаточно призначено їй покарання у вигляді 2 років і 1 місяця позбавлення волі.

Вироком також вирішено питання про речові докази по справі.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 визнана винною та засуджена за вчинення злочину за наступних обставин.

28.04.2017 року близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи біля під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 побачила на підвіконні квартири, в якій проживає потерпіла ОСОБА_10 , належний останній мобільний телефон марки «DOOGEE» модель «Х5», ІМЕІ 1) НОМЕР_1 , ІМЕІ 2) НОМЕР_2 білого кольору. В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на вчинення крадіжки вказаного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, підійшла до підвіконня квартири АДРЕСА_2 , звідки шляхом вільного доступу повторно, таємно викрала вказаний мобільний телефон Заволодівши зазначеним мобільним телефоном з сім-картою, ОСОБА_8 розпорядилася ним на власний розсуд, а саме того ж дня, 28.04.2017 року о 14 год. 07 хв. передала в якості предмету закладу до Повного товариства «Чесний ломбард, ТОВ «Маст» і компанія», а сім-карту оператора мобільного зв`язку «Київстар» викинула в невстановленому слідством місці. Згідно з висновком експерта, залишкова вартість мобільного телефону марки «DOOGEE» «Х5» становить 1359 грн. 20 коп. та вартість сім-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар» становить 25 гривень. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 завдала потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 1384 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачена просить вирок змінити та пом`якшити їй покарання. Обґрунтовуючи своїх вимоги, зазначає, що визнає свою вину, вважає, що судом не були застосовані всі статті для призначення їй більш м`якого покарання.

Заслухавши суддю доповідача, обвинувачену, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила застосувати до неї Закон України Про амністію у 2016 році , думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та клопотання про застосування амністії, провівши судові дебати, надавши обвинуваченій останнє слово, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачена ОСОБА_8 вказує на невірно визначений судом першої інстанції термін невідбутого покарання за попереднім вироком, а тому і остаточно визначений термін покарання, вважаючи, що вона відбуло 11 місяців і 7 днів, а тому невідбутий термін становить 1 рік 23 дні. Просить змінити призначене покарання на 1 рік 1 місяць і 23 дні позбавлення волі.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались сторонами провадження і стосовно яких докази судом не досліджувались, колегією суддів не перевіряються.

Суд, розглянувши справу, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини та правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку суду, судом першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_8 враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не було встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_8 , тяжкість вчиненого злочину, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею злочину, те що вона вчиняла крадіжки раніше та вчинила злочин під час іспитового строку, суд дійшов висновку що їй слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки її виправлення з урахуванням особи та характеристик можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, оскільки суд не знайшов підстав для застосування щодо неї ст.ст. 69, 75 КК України. Цей висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає вірним.

Колегія суддів вважає доповнення до апеляційної скарги безпідставними та такими, що суперечать діючому законодавству. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком слід вважати покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням ( ст.ст. 75, 79, 104 КК України ). Поскільки ОСОБА_8 вчинила новий злочин в період іспитового терміну за попереднім вироком, то невідбутою частиною покарання є повністю все покарання від відбування якого вона була звільнена з випробуванням, з іспитовим терміном.

Враховуючи те, що злочин з приводу якого розглядається дане кримінальне провадження, обвинувачена ОСОБА_8 скоїла під час іспитового строку тривалістю один рік, суд призначив покарання за сукупністю вироків, відповідно до ст. 71 КК України.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що призначене обвинуваченій покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України та не знаходить підстав для пом`якшення призначеного покарання.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною і знаходить за необхідне вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів не знаходить підстав для задоволення клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 про застосування щодо неї Закону України Про амністію у 2016 році , поскільки вона новий злочин вчинила після ухвалення вироку за попередній злочин, до повного відбування покарання. Тому у відповідності до п. а ст. 9 Закону України Про амністію у 2016 році даний Закон до неї не застосовується.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 413, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Таращанського районного суду Київської області від 11.07.2017 року щодо неї, без змін.
Ухвала може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її проголошення, обвинуваченим у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

С У Д Д І :