Провадження № 1-м/734/2/17 Справа № 734/2803/17
У х в а л а

іменем України

26 вересня 2017 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України щодо засудженого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гладке, Козелецького району, Чернігівської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, не працюючого, останнє місце реєстрації в Україні: АДРЕСА_1 , засудженого Дзержинським районним судом м. Оренбурга Російської Федерації від 01 грудня 2016 року за ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ, строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі зі штрафом у розмірі 10 000 (десять тисяч) рублів з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму,-
В С Т А Н О В И В:
04 липня 2017 року наказом Міністерства юстиції України № 2144/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком Дзержинського районного суду м. Оренбурга Російської Федерації від 01 грудня 2016 року, громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гладке, Козелецького району, Чернігівської області у відповідність із законодавством України.
29 серпня 2017 року до суду подано клопотання про приведення вказаного вироку у відповідність із законодавством України, а також про вирішення питання щодо виконання вироку. Просять суд визначити статті (частини статей) Кримінального кодексу України, якими передбачена кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнано винним, та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_5 на підставі вироку Дзержинського районного суду м. Оренбурга Російської Федерації від 01 грудня 2016 року.
Вироком Дзержинського районного суду м. Оренбурга Російської Федерації від 01 грудня 2016 року ОСОБА_5 був визнаний винним у вчиненні замаху на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж, за попередньою змовою групою осіб у великому розмірі та засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ на 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі зі штрафом у розмірі 10 000 (десять тисяч) рублів.
Постановлено обчислювати початок строку відбування покарання з 01 грудня 2016 року та зарахувати в строк відбування покарання час тримання засудженого під вартою з 07 вересня 2016 року по 30 листопада 2016 року включно.
ОСОБА_5 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 9 УФСВП Росії по Оренбурзькій області», кінець строку відбування покарання 06 березня 2024 року.
Згідно з вироком ОСОБА_5 засуджено до покарання у вигляді 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі зі штрафом у розмірі 10 000 (десять тисяч) рублів за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 ( замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж, групою осіб за попередньою змовою, у великому розмірі ) Кримінального кодексу Російської Федерації.
Вказані дії ОСОБА_5 , за які його засуджено Дзержинським районним судом м. Оренбурга Російської Федерації від 01 грудня 2016 року, є кримінальним правопорушенням згідно із законодавством України.
При призначенні покарання судом було враховано пом`якшуючі обставини - щире каяття, сприяння в розкритті та розслідуванні злочину, та застосовано положення ч. 1 ст. 62, ч. 3 ст. 66 КК РФ.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КК України, громадяни України, які вчинили злочини за межами своєї держави, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом. При цьому суд України не вправі ревізувати висновки суду іншої держави щодо встановлених ним фактичних обставин справи.
ОСОБА_5 являється громадянином України, останнє місце реєстрації якого в Україні, є АДРЕСА_1 . Він має бажання, невідбуту міру покарання, в подальшому відбувати в Україні і Міністерством юстиції України погоджено питання з Міністерством юстиції Російської Федерації про передачу ОСОБА_5 для подальшого відбування покарання в Україні.
Після засудження ОСОБА_5 звернувся із заявою про передачу його на Україну для подальшого відбування покарання у відповідності до Конвенції про передачу засуджених осіб від 1983р.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 і захисник ОСОБА_4 не заперечували проти задоволення клопотання Міністерства юстиції України, посилаючись на наявність законних підстав для його задоволення. Представник Міністерства юстиції України ОСОБА_6 подала заяву про розгляд вказаного клопотання за її відсутності.
Суд, вислухавши думку прокурора та захисника, які підтримали клопотання Міністерства юстиції України, дослідивши надані письмові матеріали до клопотання, вважає що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 610 КПК України засудженому ОСОБА_5 слід визначити статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і визначити строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку Дзержинського районного суду м. Оренбурга Російської Федерації.
Кримінальна відповідальність за вчинений ОСОБА_5 злочин передбачена ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений у великих розмірах).
Засудженому ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України слід визначити покарання з врахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України, згідно з якими за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією частини статті Особливої частини цього Кодексу.
Враховуючи, що санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає максимальний строк основного покарання у вигляді позбавлення волі - 10 років, ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України не може бути призначено основне покарання більше 6 років 6 місяців позбавлення волі.
За вказаним кримінальним законом ОСОБА_5 з врахуванням положень ст. 68 КК України слід визначити основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців, що відповідає вимогам до визначення строку покарання у вигляді позбавлення волі, передбаченим п. 1 ч .4 ст.610 КПК України.
При цьому, суд враховує, що відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, замінюючи вирок, компетентний орган не повинен посилювати кримінальне покарання засудженій особі. Тому положення ч. 2 ст. 307 КК України в частині конфіскації майна не можуть бути застосовані, оскільки не передбачені вироком відносно ОСОБА_5 та санкцією ч. 4 статті 228.1 КК РФ. Також з ОСОБА_5 не потрібно стягувати штраф, так як санкція статті 307 КК України не передбачає стягнення штрафу .
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 слід обчислювати з часу затримання, а саме з 07 вересня 2016 року.
Вказаний вирок від 01 грудня 2016 року суду відносно засудженого ОСОБА_5 набрав чинності 13 грудня 2016 року, а тому відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення із 07 вересня 2016 року по 12 грудня 2016 року включно, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 609-610 КПК України, ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України - задовольнити.
Вирок Дзержинського районного суду м. Оренбурга Російської Федерації від 01 грудня 2016 року відносно ОСОБА_5 привести у відповідність із законодавством України.
Визначити, що ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст.228.1 КК Російської Федерації, за якою ОСОБА_5 засуджено вироком Дзержинського районного суду м. Оренбурга Російської Федерації від 01 грудня 2016 року, відповідають ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України.
Засудженому ОСОБА_5 на підставі вироку Дзержинського районного суду м. Оренбурга Російської Федерації від 01 грудня 2016 року визначити покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України - 6 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Штраф із засудженого ОСОБА_5 не стягувати, так як санкція статті 307 КК України не передбачає такого стягнення.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з 07 вересня 2016 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із 07 вересня 2016 року по 12 грудня 2016 року включно, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.
Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором, протягом семи днів із дня її оголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1