справа 611/1126/13-к
н/п 1 кп/611/96/13

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2013 року. Барвінківський районний суд Харківської області
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Барвінкове Харківської області кримінальне провадження № 1 кп/611/96/13 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Барвінкове Харківської області, гр. України, з середньою освітою, не одруженого, який ніде не працює, судимого 7 лютого 2013 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт, який проживає в АДРЕСА_1 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 в м. Барвінкове Харківської області ухилявся від відбування громадських робіт, особою, яка була засуджена до цього покарання.

Вказаний злочин ОСОБА_4 скоєно за наступних обставин:

7 лютого 2013 року ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України було засуджено до 200 годин громадських робіт. 15.03.2013 року обвинуваченого було поставлено на облік в кримінально виконавчу інспекцію для відбування призначеного покарання і був ознайомлений з порядком та умовами призначеного покарання. ОСОБА_4 було визначено місце та час виконання громадських робіт. Обвинувачений, будучи ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та п письмово попередженим про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання, переслідуючи мету ухилення від призначеного покарання за період з 24.03.2013 року по 07.08.2013 рік, не виконував встановлені йому обов?язки, не виходив на громадські роботи без поважних причин. Не відбув 100 годин громадських робіт.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину за ч. 2 ст. 389 КК України визнав повністю і дав показання про обставини скоєного ним злочину, так, як викладено вище.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, яка засуджена до цього покарання кваліфіковано вірно.

Вивченням особистості обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він вказаний злочин скоїв, будучи судимим, на обліках у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно.

В якості обставин, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого, суд приймає до уваги його щире каяття.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі, передбачене санкцією ч. 2 ст. 389 КК України.

При призначенні покарання суд керується вимогами ст. 71 КК України.

Приймаючи до уваги особу підсудного, тяжкість скоєного злочину обвинуваченим, його щире каяття, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування призначеного покарання, застосувавши ст. 75 КК України, коли він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Міру запобіжного заходу по відношенні до обвинуваченого до набрання вироком законної сили, не обирати.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання по вказаній статті у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

У відповідності до ст.. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком повністю приєднати не відбуту частину покарання за вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 7 лютого 2013 року у вигляді 100 годин громадських робіт, що в перерахуванні у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 12 дням обмеження волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 (одного) року 12 днів обмеження волі.

У відповідності до ст.. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов?язки.

На підставі ч. 1 п.п. 2,3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції та повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу по відношенні до ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирати.

Апеляційна скарга учасниками судового провадження може бути подана до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня оголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .