Провадження №1-кп/761/620/2018
В И Р О К
іменем України
01 березня 2018 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, розглянувши матеріали кримінального провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0005383 від 09.05.2017) по обвинуваченню

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Калинівка Сумської області, українця, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України,

У С Т А Н О В И В:

9 травня 2017 року, о 16 годині, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Мілітарист» (за адресою: м. Київ, вул. Старовокзальна, 23), підійшов до відділу з продажу штанів і обрав дві одиниці, які вирішив таємно викрасти. Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в примірочній кабінці, при цьому, впевнившись, що його дії несуть таємний характер, помістив до заздалегідь підготовленої сумки, в середині якої за підкладкою встановлені шматки фольги для приховування магнітного сигналу, брюки «5.11 Apex Pants Dark Navy W34/L34» вартістю 2009,70 грн., та брюки «5.11 Apex Pants Dark Navy W34/W34» вартістю 2009,70 грн., які належать ФОП « ОСОБА_7 », після чого прослідував до виходу з магазину, однак спрацювали сигнальні звукові рамки. Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомивши, що його дії несуть відкритий характер, почав тікати з будівлі торгового центру, не реагуючи на вигуки співробітників магазину, проте, вважаючи виконаними всі необхідні дії для доведення кримінального правопорушення до кінця, не завершив кримінальне правопорушення з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками вказаного магазину.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище, та при цьому пояснив, що 9 травня 2017 року, приблизно о 16 годині, він, перебуваючи в приміщенні магазину «Мілітарист» за адресою: м. Київ, вул. Старовокзальна, 23, вирішив викрасти звідти дві пари штанів, які взяв з полиць, та направився з ними до примірочної, де поклав їх до своєї сумки. Далі, як пояснив обвинувачений ОСОБА_4 , з вказаними штанами він прослідував до виходу з магазину, однак спрацювали сигнальні звукові рамки, і він почав тікати, однак в подальшому його було затримано працівниками магазину.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 намагався вчинити відкрите викрадення чужого майна (грабіж), при цьому виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, то такі дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що він на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, приймав участь у в проведенні АТО, при цьому за наслідками служби був нагороджений певними відзнаками, сам в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку і в подальшому пообіцяв не порушувати закон, завіривши суд щодо недопустимості будь-яких антисоціальних проявів в майбутньому зі свого боку, а тому, на думку суду, в даному конкретному випадку є можливість обмежитись йому мінімальним розміром найменш суворого виду покарання, передбаченого у санкції ч. 1 ст. 186 КК України.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, за якою призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 гривень.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі, які передані на зберігання представнику потерпілого вважати повернутими законному володільцю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1