АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконференцзв`язку між Апеляційним судом міста Києва та Дрогобицькою ВК №40 Львівської області, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року захиснику ОСОБА_7 повернуто його клопотання про перерахунок строку тимчасового перебування засудженого ОСОБА_6 у ДУ «Київський слідчий ізолятор» для звернення до належного суду.

Не погодившись з таким рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу суду незаконною, необґрунтованою і невмотивованою, та постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання та зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання, призначеного вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 25.03.2015 року, строку попереднього ув`язнення з 03.02.2017 року по час переведення ОСОБА_6 з Київського слідчого ізолятора до Дрогобицької ВК №40 у Львівській області, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

_____________________________________________________
Справа №11-кп/796/785/2018 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Категорія: ст. 537, 539 КПК України Доповідач ОСОБА_1
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 23.01.2017 року задоволено клопотання прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про тимчасове переведення ОСОБА_10 , засудженого вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 25.03.2015 року за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України на 7 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, з Дрогобицької виправної колонії №40 у Львівській області до Київського слідчого ізолятора для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001455 строком на 3 місяці, а ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 10.04.2017 року задоволено клопотання прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та продовжено термін тимчасового переведення ОСОБА_10 з Дрогобицької виправної колонії №40 у Львівській області до Київського слідчого ізолятора для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001455 строком на 3 місяці.
03.02.2017 року ОСОБА_10 тимчасово переведено до Київського слідчого ізолятора, де він перебуває по теперішній час.

Слідчий суддя, постановляючи оскаржувану ухвалу, не взяв до уваги тане врахував всі факти і посилання на чинне законодавство України, викладені в клопотанні про зарахування ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення у строк покарання, і також не взяв до уваги й те, що вже неодноразово ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення був зарахований у строк покарання, про що маються відповідні судові рішення з цього приводу.

При цьому зазначає, що дійсно, згідно ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року були внесені зміни до ч. 5 ст. 72 КК України, але слідчий суддя, постановляючи оскаржувану ухвалу, не врахував, що згідно ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Тому, керуючись ч. 2 ст. 5 КК України, для виконання вимог кримінального процесуального законодавства України та недопущення погіршення становища ОСОБА_6 , при зарахуванні у строк покарання строку попереднього ув`язнення, до ОСОБА_10 слід застосовувати ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року та ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції станом до 21.06.2017 року).
Таким чином, на думку апелянта, згідно ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року та згідно ч. 5 ст. 72 КК України є всі законні підстави для зарахування ОСОБА_11 у строк покарання, призначеного вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 25.03.2015 року, строку попереднього ув`язнення з 03.02.2017 року по час переведення ОСОБА_10 з Київського слідчого ізолятора до Дрогобицької виправної колонії №40 у Львівській області з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Окрім цього, апелянт звертає увагу й на те, що в оскаржуваній ухвалі суду зазначено, що дана ухвала оскарженню не підлягає, що суперечить вимогам чинного KПКУкраїни та порушує його права.

Будучи повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, захисник ОСОБА_7 в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явився, а надіслав до суду заяву про проведення апеляційного розгляду за його відсутності, тому апеляційний суд, враховуючи, що засуджений ОСОБА_6 не заперечував проти проведення розгляду у відсутність захисника ОСОБА_7 та те, що неявка останнього не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги захисника, а також заперечення прокурора проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження з розгляду клопотання захисника ОСОБА_7 та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, захисник засудженого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просив зарахувати у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі строк перебування ОСОБА_6 у Київському слідчому ізоляторі, тобто з 03.02.2017 року, оскільки останній переведений до вказаної установи з Дрогобицької виправної колонії №40, де він відбуває покарання за вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 25.03.2015 року, яким ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України на 7 років 7 місяців позбавлення волі, для проведення з ним слідчих дій у кримінальному провадженні №0001455.

Тобто зі змісту клопотання слідує, що судовий розгляд справи відносно ОСОБА_6 закінчено, і вирок, ухвалений щодо нього судом, набрав законної сили та звернутий до виконання.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно п. 2 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

При цьому п. 3 Розділу «Прикінцеві положення» Закону України від 26.11.2015 року визначено лише суб`єктів, які можуть ініціювати застосування цього Закону, до числа яких віднесено, в тому числі, «суд, що виніс обвинувальний вирок», проте не визначено суди, на які покладається виконання даного Закону.

Тому дане питання підлягає вирішенню в порядку виконання вироку на підставі ст.ст. 537, 539 КПК України, системний аналіз положень яких, в частині віднесення вирішення під час виконання вироків окремих питань до певного суду, вказує, що питання зарахування строку попереднього ув`язнення під час виконання вироку, враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК України, має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК).

Отже, клопотання захисника ОСОБА_7 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_6 , підлягає розгляду в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України, а рішення, прийняте за результатами його розгляду, підлягає оскарженню в апеляційному порядку, відповідно до положень ч. 6 ст. 539 КПК України.

Таким чином, суд першої інстанції, правильно здійснивши розгляд клопотання захисника ОСОБА_7 в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України, у судовому рішенні помилково вказав на неможливість його оскарження в апеляційному порядку, на що обґрунтовано звертає увагу і апелянт.

Переглядаючи ж судове рішення, постановлене судом першої інстанції по суті порушених у клопотанні питань, колегія суддів вважає його законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як слідує зі змісту клопотання та матеріалів провадження з його розгляду, вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 25.03.2015 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України на 7 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, та відбуває покарання у Дрогобицькій виправній колонії №40 Львівської області.
Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 23.01.2017 року 23.01.2017 року задоволено клопотання прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про тимчасове переведення ОСОБА_10 з Дрогобицької виправної колонії №40 у Львівській області до Київського слідчого ізолятора для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001455 строком на 3 місяці, а ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 10.04.2017 року задоволено клопотання прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та продовжено термін тимчасового переведення ОСОБА_10 з Дрогобицької виправної колонії №40 у Львівській області до Київського слідчого ізолятора для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001455 строком ще на 3 місяці.
03.02.2017 року ОСОБА_10 тимчасово переведено до Київського слідчого ізолятора.

Отже, засуджений ОСОБА_6 лише тимчасово - на час проведення слідчих дій - перебуває в Державній установі "Київський слідчий ізолятор", який в даному випадку, відповідно до положень ст.ст. 11, 18 Кримінально-виконавчого кодексу України та Закону України "Про попереднє ув`язнення", не є місцем відбування покарання, а питання про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення, як зазначалось вище, має вирішуватись саме місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Таким чином, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції, враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК України, дійшов правильного висновку про необхідність повернення захиснику ОСОБА_7 його клопотання про зарахування у строк покарання засудженого ОСОБА_6 строку тимчасового його перебування в ДУ «Київський слідчий ізолятор» для звернення до належного суду.

При цьому будь-яких доводів на спростування висновків суду першої інстанції в цій частині апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не містить, а його посилання лише на положення ст.ст. 5, 72 КК України, зважаючи на вищевикладене, в даному випадку не можуть бути визнані обгрунтованими.

За викладеним вище, визнаючи судове рішення законним та обґрунтованим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року та задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , поданої ним в інтересах засудженого ОСОБА_6 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року, якою захиснику ОСОБА_7 повернуто його клопотання про перерахунок строку тимчасового перебування засудженого ОСОБА_6 у ДУ «Київський слідчий ізолятор» для звернення до належного суду, без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ___________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3