ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000121 від 17.02.2016 заобвинуваченням:

ОСОБА_9 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Щоголовка Макіївського району Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, працюючого в період з 1994 по 2011 рік (на час вчинення кримінального правопорушення) Новомосковським міським головою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України( обвинувачення змінено прокурором під час судового розгляду)

в с т а н о в и в :
ОСОБА_9 на підставі рішення міської територіальної виборчої комісії м. Новомосковська №31 від 31.03.2006 «Про результати виборів на посаду Новомосковського міського голови», був обраний на посаду Новомосковського міського голови відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до ч.4 ст.42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» був уповноважений:
- забезпечувати здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади;
- організовувати в межах, визначених Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету;
- підписувати рішення ради та її виконавчого комітету;
- здійснювати керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету;
- скликати сесії ради, вносити пропозиції та формувати порядок денний сесій ради і головувати на пленарних засіданнях ради;
- забезпечувати підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання, оприлюднювати затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання;
- забезпечувати виконання рішень місцевого референдуму, відповідної ради, її виконавчого комітету;
- представляти територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства;
- звертатись до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів;
- укладати від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подавати їх на затвердження відповідної ради;
- вести особистий прийом громадян, забезпечувати на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об`єднань.
У відповідності до ч.5 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» як міський голова ОСОБА_9 ніс персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень, здійснював відповідно до своїх службових обов`язків функції представника місцевого самоврядування, обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто відповідно до п.1 примітки до ст.364 КК України був службовою особою.
24.05.2005 року на підставі рішення №441 сесії Новомосковської міської ради від 22.12.2004 року між Новомосковською міською радою (орендодавець) та громадянкою ОСОБА_10 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки 0,1807 га зі складу земель комерційного та громадського призначення за адресою АДРЕСА_2 , для комерційного використання, який від імені орендодавця підписав ОСОБА_9 ..
У період часу із 24.05.2005 року до 24.10.2007 року на вказаній земельній ділянці ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , які вели спільне господарство, побудували торгівельний павільйон площею 50,2 м2 з площадкою для продажу декоративних рослин, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2235-12 від 20.06.2012 року вартістю 163150, 00 грн. Фінансування будівництва, придбання матеріалів, оплата послуг будівельників здійснювалась виключно за рахунок спільних коштів ОСОБА_10 та ОСОБА_6 ..
23.05.2007 року Новомосковський міський голова ОСОБА_9 підписав винесене на підставі положень п.п. 13,18 постанови КМУ №1243 від 22.09.2007 року «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» виконавчим комітетом Новомосковської міської ради рішення «Про затвердження складу Державної приймальної комісії по прийняттю в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів та Державної технічної комісії по прийманню в експлуатацію індивідуальних житлових будинків», до складу якої включено: начальника інспекції ДАБК ОСОБА_11 , головного архітектора міста ОСОБА_12 , головного лікаря міської СЕС ОСОБА_6 , в.о. начальника Новомосковського РВ ГУМВС України ОСОБА_13 , начальника відділу земельних ресурсів ОСОБА_14 , начальника територіального управління Державної інспекції з енергозбереження ОСОБА_15 , представників управління Державного нагляду по охороні праці, Державної екологічної інспекції, Державної автомобільної інспекції, а також представників замовника, генерального проектувальника та експлуатаційної організації. Після чого 24.10.2007 року членами вказаної комісії під керівництвом голови в.о. головного архітектора м. Новомосковська, члена виконавчого комітету Новомосковської міської ради ОСОБА_16 за заявою ОСОБА_10 було складено та підписано Акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта вказаного торгівельного павільйону площею 50,2 м2 з площадкою для продажу декоративних рослин, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до п.27 вищевказаної постанови КМУ, акт державної приймальної комісії підлягає затвердженню у 15-денний строк органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив комісію за наявності підписів всіх членів комісії. Згідно п.29 цієї постанови, датою введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію об`єкта органом виконавчої влади чи місцевого самоврядування, що утворили комісію.
У невстановлений час, ОСОБА_9 дізнався про будівництво вказаного торгівельного павільйону та наміри ОСОБА_10 та ОСОБА_6 реалізувати свої права на приватну власність і набуття приватної власності у встановленому законом порядку та права на здійснення підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, які звернулись до Новомосковської міської ради із заявою про затвердження вказаного Акту про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Тоді у ОСОБА_9 виник умисел на отримання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи часткою у праві власності на вказаний торгівельний павільйон, а саме для своєї доньки ОСОБА_17 . При цьому ОСОБА_9 достовірно усвідомлював, що земельну ділянку на АДРЕСА_2 ОСОБА_10 отримала на законних підставах з метою здійснення підприємницької діяльності, і вказаний торгівельний павільйон ОСОБА_10 разом з ОСОБА_6 побудували із дотриманням порядку, визначеному законом, а він сам, завдяки займаній посаді та використовуючи надані йому законом повноваження, має можливість впливати на прийняття рішень Новомосковською міською радою та її виконавчим комітетом і має реальну можливість заблокувати чи взагалі уникнути винесення на розгляд даного рішення, чим унеможливить належне юридичне оформлення права власності ОСОБА_10 і ОСОБА_6 на цей об`єкт нерухомості.
У період часу із 24.10.2007 до 10.12.2007 року, у робочий час, ОСОБА_9 , будучи службовою особою, знаходячись на своєму робочому місці у кабінеті Новомосковського міського голови за адресою: м. Новомосковськ Дніпропетровської області, вул. Радянська (Гетьманська), 14, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання протиправної вигоди на заволодіння правом на особисте майно ОСОБА_10 та ОСОБА_6 третіми особами, умисно не вжив передбачених законом заходів до виконання постанови КМУ №1243 від 22.09.2007 року та відмовився розглянути Акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 24.10.2007 року на засіданні виконавчого комітету.
У період часу із 24.10.2007 року до 10.12.2007 року, у невстановленому досудовим слідством місці, ОСОБА_9 через раніше знайомого ОСОБА_18 , який надавав послуги консультаційного характеру ОСОБА_6 під час будівництва об`єкту нерухомості, висунув останньому вимогу про зустріч з метою обговорення умов прийняття виконавчим комітетом рішення про введення в експлуатацію вказаного об`єкта, на що ОСОБА_6 погодився та у зазначений час прибув на зустріч.
Приблизно 10 грудня 2007 року, знаходячись у своєму службовому кабінеті, ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, діючи в інтересах своєї дочки ОСОБА_17 , на яку в подальшому вирішив оформити право власності на частку будівлі, запропонував ОСОБА_6 передати останній 1/3 (одну третю) частину права власності на торгівельний павільйон площею 50,2 м кв. з площадкою для продажу декоративних рослин по АДРЕСА_2 , визначивши таку передачу беззаперечною умовою для затвердження вищевказаного Акту на засіданні виконавчого комітету Новомосковської міської ради.
В цей же день, ОСОБА_9 , надав вказівку невстановленим особам виготовити проект рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради про затвердження вищевказаного Акту, до якого за вказівкою ОСОБА_9 було внесено завідомо неправдиві відомості про те, що співвласником однієї третьої частини об`єкту, є ОСОБА_17 , потім дав вказівку головному архітектору, начальнику відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Новомосковської міської ради ОСОБА_12 доповісти вказане рішення на сесії з метою його прийняття членами виконавчого комітету.
При цьому, ОСОБА_9 було достовірно відомо, що ОСОБА_12 за його вказівкою у ході доповіді зачитала лише назву рішення, не оголошуючи інформацію щодо власників торгівельного павільйону та про зміну складу власників і передачу однієї третини у власність ОСОБА_17 . Таким чином, колегіальним органом виконавчим комітетом Новомосковської міської ради, на засіданні проведено голосування та фактично прийнято рішення виключно про затвердження Акту прийому в експлуатацію об`єкта нерухомості, при цьому у вказаному Акті відсутні відомості щодо власників об`єкта, а рішення про визнання ОСОБА_19 власницею однієї третини прийнятого в експлуатацію об`єкта фактично не приймалось.
26.12.2007 року на засіданні Новомосковської міської ради вказане рішення №1138 було прийняте та підписане відповідно до функціональних обов`язків ОСОБА_9 , тим самим даному рішенню із завідомо неправдивими відомостями щодо складу власників об`єкта нерухомості було надано статус офіційного документа.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_6 було фактично завдано майнової шкоди на суму 54 383 грн., а саме одну третю частину вартості торгівельного павільйону, що понад як у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент скоєння злочину і є спричиненням тяжких наслідків.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, суду пояснив, що не має ніякого відношення до пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, так як такі дії не входили в його посадові обов`язки як голови Новомосковської міської ради. Всі рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради - це рішення колегіального органу, міський голова лише проводив засідання даного органу, але не готував рішення для розгляду. Всі питання на засіданні виконавчого комітету розглядаються відкрито, проекти рішень готувалися службами, відділами та управліннями виконавчого комітету, до чого міський голова по закону не має відношення. Обвинувачений вважає, що вказана справа має замовний характер, обвинувачення ґрунтується на припущеннях та складене для того, щоб не допустити його до роботи на державній службі та на посаді Новомосковського міського голови. ОСОБА_9 посилається на підтримку населення м. Новомосковська, які неодноразово обирали його для роботи на посаді голови міста.
Коли потерпілий ОСОБА_6 за вказівкою ОСОБА_9 протягом року займався прибиранням смітника, останній запропонував використати це місце на користь для міста, після чого потерпілий вніс пропозицію побудувати там садовий центр, стати співвласниками в подальшому оформити цей об`єкт на дружину ОСОБА_6 та на дітей інших співвласників, на що обвинувачений погодився. Після цього, потерпілий познайомив ОСОБА_9 з ОСОБА_18 та запропонував його участь у їхньому спільному проекті і останній від самого початку був учасником даного будівництва, давав гроші на придбання рослинних насаджень та облаштування всієї території ділянки. Відносини між трьома учасниками будівництва об`єкту будувались на довірі і обвинувачений вважав, що частки кожного з них були приблизно рівні, тому твердження обвинувачення, що через три роки після початку будівництва ОСОБА_9 висунув вимогу ОСОБА_6 щодо оформлення однієї третини частини павільйону на свою доньку це інформація, яка не відповідає дійсності.
ОСОБА_9 неодноразово зустрічався з ОСОБА_6 та ОСОБА_18 , в тому числі, в його робочому кабінеті. Одна з них зустріч відбулась у грудні 2007 року за ініціативи потерпілого, метою якого було виключити ОСОБА_18 з числа співвласників, оскільки об`єкт був майже збудований і готовий до здачі в експлуатацію. ОСОБА_18 не міг погодитися на таке, так як вкладав у будівництво павільйону грошові кошти, близько 250 000 грн. В ході цієї розмови ОСОБА_9 прийняв рішення про те, що оскільки з самого початку у будівництві приймали участь троє учасників, всі троє залишаться співвласниками.
На думку ОСОБА_9 , певні особи з політичних мотивів змусили потерпілого звернутися до правоохоронних органів з метою усунути ОСОБА_9 від участі у виборчому процесі.
Регламент виконавчого комітету передбачає підготовку питань для внесення на розгляд колегіальним органом, тому, оскільки Акт державної комісії був підписаний її членами, але не внесений на затвердження виконавчого комітету, це означає, що було надано не всі документи виконавчому комітету для затвердження на засіданні.
26 грудня 2007 року ОСОБА_9 проводив засідання Новомосковської міської ради, проект рішення №1138, яке в подальшому було прийнято цього дня обвинувачений не вивчав, оскільки це не входило в його обов`язки, як голови Новомосковської міської ради. Документи, на підставі яких було винесено вказане рішення, на припущення обвинуваченого, могли бути відсутніми, через неузгодженість в роботі підрозділів, що часто має місце в діяльності виконавчого комітету.
Обвинуваченому невідомо, чому зазначене рішення не було завізовано посадовими особами, які відповідно до регламенту міської ради були зобов`язані це зробити.
Обвинувачений вважає, що декрети КМУ є підзаконними актами і не можуть зобов`язати органи місцевого самоврядування виконувати рішення, а тому зазначений 15-денний термін у п.27 постанови КМУ № №1243 від 22.09.2007 року «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» на затвердження акту державної приймальної комісії, на думку ОСОБА_9 , не є обов`язковим.
Приблизно за півроку до кінця 2007 року стало відомо про те, що уряд готує постанову, відповідно до якої з 01.01.2008 року функції місцевого Каско переходять до Облгаз, тому ОСОБА_9 запропонував потерпілому зачекати до зазначеної дати, щоб уникнути пов`язаних з цим неузгодженостей, тому у жовтні зазначений Акт не підписав, але зробив це у грудні 2007 року, оскільки ОСОБА_6 наполягав якнайшвидше прийняти рішення.
На розгляді виконавчого комітету знаходились заяви на трьох власників на об`єкт, а чому потім залишилась тільки заява ОСОБА_10 , обвинуваченому невідомо. Той факт, що у всіх документах фігурує тільки ОСОБА_10 , обвинувачений пояснив тим, що це було необхідно для оптимізації процесу оформлення документації та з метою економії витрат при сплаті податків, після чого загальна сума витрат звичайно ділиться між всіма співвласниками.
Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що він працював головним санітарним лікарем, у 2005 році його цивільна дружина ОСОБА_10 отримала земельну ділянку під будівництво торгівельного павільйону для продажі декоративних рослин за адресою АДРЕСА_2 . На даній ділянці з 2005 року проводились певні роботи очищення території, підготовка до будівництва, були отримані всі необхідні для початку будівництва дозволи на ім`я ОСОБА_10 .

У 2003 році у ОСОБА_10 народилась донька і у зв`язку з перебуванням ОСОБА_10 у декретній відпустці, вона доручила всі роботи по будівництву виконувати ОСОБА_6 . В процесі виконання цих робіт, свідок познайомився з ОСОБА_18 , у якого був Садовий Центр (ділянка для вирощування рослин) у м. Новомосковську і який надавав йому свої послуги проектування павільйону, консультації по водопостачанню, освітленню. За домовленістю, ОСОБА_18 постачав ОСОБА_6 рослини, який їх продавав, а гроші повертав з процентами згідно укладеного договору.

У 2007 році будівництво торгівельного павільйону було завершено, ОСОБА_6 оформив технічну документацію, підготував акт вводу в експлуатацію і направив на затвердження до виконавчого комітету м. Новомосковська, але міський голова ОСОБА_9 з невідомих причин відмовив у цьому на першому засіданні, про що ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_20 , коли повернула акт. Після цього, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_18 зустрілись із ОСОБА_9 у його кабінеті, де виникла пропозиція збудувати даний павільйон на трьох власників. При цьому ОСОБА_6 був проти введення об`єкту в експлуатацію на декількох власників на нього, але ОСОБА_9 наполіг, погрожуючи розгорнути бульдозером павільйон, у разі, якщо така пропозиція не буде прийнята і таємно від останнього оформив ділянку на трьох. Над об`єкті ОСОБА_6 і ОСОБА_18 працювали 6 місяців, продавали рослини, при цьому всі фінансові витрати несла ОСОБА_10 , без будь-якої допомоги ОСОБА_9 .. ОСОБА_6 з дружиною понесли фінансові збитки через неможливість користування земельною ділянкою. На даний час тривають майнові спори у цивільному судочинстві про визнання права власності на вищевказану земельну ділянку незаконним.

Потерпіла ОСОБА_21 суду пояснила, що з 2001 року вони проживають разом із ОСОБА_6 , вони вирішили організувати бізнес, пов`язаний із садівництвом. В 2004 році потерпіла подала заяву до Новомосковської міської ради про виділення їй земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 для ведення комерційної діяльності та у зв`язку із її декретною відпусткою по догляду за дитиною цією справою почав займатись її чоловік ОСОБА_6 .. Наприкінці 2009 року ОСОБА_7 дізналась, що власниками її ділянки є ще два сторонніх чоловіка. Потерпіла особисто писала заяву про введення даного об`єкта в експлуатацію, коли заяву було затверджено, саме вона з квітня по грудень 2009 року займалась торгівельною діяльністю як приватний підприємець. Всі фінансові витрати пов`язані з будуванням об`єкта несли потерпіла з чоловіком. ОСОБА_18 постачав рослини для продажу у торгівельному павільйоні потерпілої, з ним її познайомив ОСОБА_6 .
За клопотанням сторони захисту судом було допитано свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 .
Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що з 2003 по 2010 рік він працював водієм у ОСОБА_9 і йому відомо, що останній приймав участь у будівництві даного об`єкту, так як вони часто на нього приїжджали, при цьому обвинувачений висловлював обурення з причин дуже повільного будівництва. У 2005-2006 році свідок спілкувався з дружиною обвинуваченого ОСОБА_28 на цій земельній ділянці і вона говорила, що вони вклали в цей об`єкт багато грошей, а робота на ньому не просувається, через що ОСОБА_9 дуже переймається, після цього до них під`їхав ОСОБА_6 на автомобілі Волга, якому дружина обвинуваченого передала гроші. Крім того, на той час ОСОБА_6 і ОСОБА_9 були друзями.
Свідок ОСОБА_23 суду показав, що працюєприватним підприємцем, йому відомо, що на даному об`єкті раніше був смітник і ОСОБА_9 вирішив збудувати там підприємство по реалізації садових насаджень. Всім громадянам було відомо, що даний об`єкт будують три чоловіка ОСОБА_9 , ОСОБА_18 і ОСОБА_6 . Зі слів ОСОБА_18 свідку відомо, що вони збирались займатися вирощуванням рослин, щоб у подальшому озеленити місто. ОСОБА_6 просив ОСОБА_18 не говорити його дружині, що у даного об`єкту є ще два власники. ОСОБА_18 стверджував, що у нього є документ на підтвердження його права власності на цю ділянку.
Свідок ОСОБА_24 суду показав, що на початку 2000 року він був депутатом, неодноразово разом з ОСОБА_9 вони під`їжджали до садового центру і останній пропонував йому придбати дерева для озеленення будинку. Свідку відомо, що садовий центр належить ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ще одному чоловіку з м. Дніпро. ОСОБА_9 казав, що це його підприємство, з робочими спілкувався як хазяїн, про те, що у цього об`єкта існує три власника, йому відомо і від ОСОБА_6 , і від ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_25 суду пояснив, що він товаришує з ОСОБА_18 , від якого йому стало відомо, що садовий центр будують три особи ОСОБА_18 , ОСОБА_9 і ОСОБА_6 . Він часто був на цьому об`єкті з ОСОБА_18 , але ні ОСОБА_6 , ні ОСОБА_9 там не бачив.

Свідок ОСОБА_26 суду показав, що він приватний підприємець, на початку будівництва павільйону до нього звертався ОСОБА_6 за консультацією з приводу будівництва та з проханням проконтролювати якість виконання даних робіт. ОСОБА_6 йому казав, що забудовників троє він, ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , стверджує, що всі троє займались будівництвом. На даному об`єкті свідок був разом з усіма, - ОСОБА_9 , ОСОБА_18 та ОСОБА_6 15-20 разів, з них два-три рази бачив там ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ).
Свідок ОСОБА_27 суду пояснив, що з 1982 року він працював начальником БТІ, весною 2006 року зустрів ОСОБА_6 на вказаній ділянці, який розповів, що він виступає в ролі виконроба на даному об`єкті, у зв`язку з чим, буде співвласником, разом із ОСОБА_9 та чоловіком із м. Дніпро. Через деякий час ОСОБА_6 подав йому цей об`єкт для введення в експлуатацію з рішенням виконавчого комітету, із зазначенням трьох співвласників.
Свідок ОСОБА_18 суду показав, що у 2006 році ОСОБА_6 звернувся до нього з пропозицією побудувати у м. Новомосковську «Садовий центр», оскільки він займався саме такою діяльністю, на що ОСОБА_18 погодився для подальшої реалізації його продукції. ОСОБА_6 йому сказав, що ця пропозиція на двох і доходи вони будуть ділити між собою, вони вкладали в будівництво власні гроші. Потім ОСОБА_6 запропонував йому ввести у склад забудовників ОСОБА_9 , мотивуючи це тим, що так буде зручніше реалізовувати продукцію, на що ОСОБА_18 погодився, а після завершення будівництва завіз свою продукцію. Коли почався процес оформлення права власності на ділянку, домовились, що ОСОБА_18 зі свого боку оформить право власності на свого сина ОСОБА_31 , ОСОБА_9 - на свою дочку ОСОБА_30 ( ОСОБА_32 ), а ОСОБА_6 на свою дружину ОСОБА_33 , при цьому останній попросив ОСОБА_18 , щоб той не казав його дружині, що на об`єкті три власника, і свідок погодився на це. Через деякий час, коли оформлення затягнулося, ОСОБА_6 запропонував зустрітися в кабінеті ОСОБА_9 для вирішення подальшого плану дій. Вони порахували вкладені гроші, оскільки були різні суми та домовилися, що прибуток спочатку буде тому, хто зробив більший вклад, доки не вирівняються. ОСОБА_6 , казав ОСОБА_18 , що ОСОБА_9 давав йому гроші на забезпечення діяльності об`єкту, але потім спростував це, запевнивши, що всі гроші були його власні. Будь-яких документів чи розписок вони між собою не складали. Заяву про введення об`єкта в експлуатацію писав син свідка ОСОБА_34 , а сам свідок її передавав.
Свідок ОСОБА_28 суду показала, що починаючи з 2005 року їй стало відомо від чоловіка, що він разом з ОСОБА_6 хоче побудувати садовий центр, через деякий час він приніс план-схему та приблизний кошторис 70 000-80 000 грн., у них такі гроші були і вони погодились. Через деякий час вони залучили ОСОБА_18 , так як він був спеціалістом у даній галузі робіт. Саме будівництво тривало 2-2,5 років, про те, що вони з чоловіком брали у ньому участь знало багато людей. У ОСОБА_6 та ОСОБА_9 були дружні стосунки до 2012 року. Свідок двічі передавала ОСОБА_6 20 000 грн. та 12 000 грн., коли саме не пам`ятає, одного разу це було у присутності водія її чоловіка. На об`єкті вона була близько 5 разів, останній у 2007 році, її донька також була на об`єкті. ОСОБА_6 виконував роль виконроба на даному об`єкті та особисто займався оформленням всіх документів. Звіт ОСОБА_6 у них був вилучений під час обшуку.

Свідок ОСОБА_34 суду показав, що всіма питаннями щодо будівництва Садового центру займався його батько, він йому сказав, що оформить на нього 1/3 частину даного об`єкту. З ОСОБА_6 він познайомився на будівельному майданчику, де був декілька разів, а з ОСОБА_9 в суді, при розгляді цієї справи. Свідку стало відомо від батька, що об`єкт був оформлений на трьох людей, в тому числі, - і на ОСОБА_9 , ця інформація була відома з самого початку будівництва.

Свідок ОСОБА_35 суду пояснив, що на той час він був директором водоканалу та членом виконавчого комітету, процедуру розгляду даного питання не пам`ятає, але конфлікту не було, у ОСОБА_9 та ОСОБА_6 були дружні стосунки.

Свідок ОСОБА_36 суду показав, що він працював заступником начальника районного відділку, в його обов`язки входило дотримання правил пожежної безпеки, в тому числі при будівництві та введенні об`єкта в експлуатацію. Технічні умови на даний об`єкт виписувались на дружину ОСОБА_6 , вона була вказана забудовником. Свідок був присутній на об`єкті під час передачі його в експлуатацію, ОСОБА_6 там теж був. Кому була виділена земельна ділянка, свідок не знає, зі слів ОСОБА_6 , документи знаходились у виконавчому комітеті.

Свідок ОСОБА_37 суду показала, що на час даних подій вона працювала директором підприємства, яке займалось виготовленням проектної документації на будівництво. Проект на садовий центр виготовляв працівник їхнього підприємства ОСОБА_38 , замовником була ОСОБА_10 .
Свідок ОСОБА_39 суду пояснив, що в 2007 році займав посаду керівника комунального підприємства Виробниче бюро містобудування та архітектури, в його обов`язки входило проектування, виготовлення документів, проектів рішень з архітектури та будівництва. Хто займався підготовкою проекту рішення на даний об`єкт свідок не знає, так як цим питанням займався їх співробітник ОСОБА_40 .

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що вона є донькою ОСОБА_9 , з ОСОБА_6 не знайома, бачила його декілька разів, ОСОБА_18 не знає. Їй відомо, що батько займався будівництвом садового центру, декілька разів вона заїжджала туди, одного разу бачила там батька. Свідок особисто не займалась будівництвом, але на прохання матері оформила на себе 1/3 частину, написала заяву та отримала свідоцтво про право власності.

Свідок ОСОБА_20 суду показала, що вона обіймала посаду керуючої справами виконавчого комітету Новомосковської міської ради з 2007 по 2011 рік, пам`ятає, що на одному з засідань розглядалось питання щодо садового центру. Вона була членом виконавчого комітету, ніяких питань з цього приводу не виникало. Свідок пояснила, що 26.12.2007 року на засіданні було розглянуто на черзі денній рішення щодо прийняття об`єкту (садового центру) до експлуатації на підставі наданих документів служби виконавчого комітету.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона працює головним архітектором м. Новомосковська, начальником відділу містобудування таархітектури, погоджувала проект рішення щодо введення даного павільйону в експлуатацію, даний об`єкт був створений у 2007 році, він пройшов всі процедури. Свідок разом із ОСОБА_6 виїжджала на об`єкт для огляду. Замовником згідно акту виступала ОСОБА_10 , а власниками виступали три особи ОСОБА_10 , ОСОБА_19 та ОСОБА_41 .ОСОБА_6 сам заявив, що об`єкт приймається до експлуатації на трьох осіб, скільки було заяв вона не пам`ятає. Вона була доповідачем, але не пам`ятає, як проходило приймання об`єкту до експлуатації, все було в робочому порядку. Сам по собі об`єкт не має будь-якого значення, це була тимчасова споруда, все проходило за звичайною процедурою. Коли виникли проблеми з цього питання, то вона після спілкування з ОСОБА_6 зрозуміла, що на нього хтось тисне, він пояснив, що у нього немає іншого виходу. ОСОБА_6 дуже поспішав і був радий, що йому вдалося ввести об`єкт в експлуатацію у 2007 році, з його слів свідку стало відомо, що участь у будівництві приймали три особи. Всім, що стосується цього об`єкту, займався ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_42 суду показав, що він займав посаду першого заступника міського голови, був головою комісії з приводу прийняття даного об`єкту в експлуатацію. Він був на цьому об`єкті декілька разів з початку будівництва, замовником об`єкту була ОСОБА_10 , але займався цим об`єктом ОСОБА_6 . Свідок був присутнім на засіданні виконавчого комітету 26.12.2007 року, оскільки був його членом. Про те, що власниками павільйону є три особи, йому стало відомо після рішення виконавчого комітету.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що з 2002 по 2010 рік працював у м. Новомосковську керівником відділу Держкомзему, щодо земельної ділянки пам`ятає, що ОСОБА_10 зверталась до них, ця земля була вільною і протягом року її було надано в оренду для проектування комплексу з озеленення та благоустрою території. Свідок зазначив, що всі питання вирішував ОСОБА_6 під керівництвом ОСОБА_9 , також приймав участь приватний підприємець ОСОБА_18 , йому це відомо, оскільки він отримував доручення від ОСОБА_9 , безпосередньо спілкувався з ОСОБА_18 , тому що йому було цікаво, як буде проходити робота над цим об`єктом. Всім було відомо, що цей об`єкт будується для трьох власників.

Свідок ОСОБА_43 суду пояснив, що в 2007 році він працював у слідчому відділі Новомосковського міського відділу УВС, з 2004 до 2009 року органи влади під час введення в експлуатацію об`єктів будівництва керувались порядком, затвердженим Постановою КМУ № 1243, будь-якої участі щодо введення даного павільйону в експлуатацію свідок не приймав, на досудовому слідстві був допитаний у якості спеціаліста з приводу роз`яснення Постанови КМУ та порядку введення об`єктів в експлуатацію.

Свідок ОСОБА_44 суду показала, що з 1998 року вона працювала юристом у виконавчому комітеті Новомосковської міської ради, а з 2000 по 2008 рік начальником юридичного управління. Свідок пояснила, що відповідно до своїх посадових обов`язків, кожного місяця, коли було засідання виконавчого комітету, їй на розгляд подавались проекти рішень виконавчого комітету. Свідок не пам`ятає, чому не підписала рішення від 26.12.2007 року, допускає, що її не було того дня на роботі, або вона була не згодна з цим рішенням.

Відповідно до дослідженого в судовому засіданні висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи № 5004-16 від 26.06.2017 року по кримінальному провадженню № 0000121, ринкова вартість об`єкту нерухомості, а саме торгівельного павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , складає 641408 грн.

З приводу висновків зазначеної експертизи судом допитано експерта ОСОБА_45 , яка проводила експертизу № 5004/16, висновки якої підтвердила в повному обсязі та пояснила суду, що ринкова вартість об`єкта нерухомості, а саме торгівельного павільйону, розташованого у АДРЕСА_2 складає 641408 грн. Для проведення даної експертизи експерт отримала тільки інвентарну справу на вказаний торгівельний павільйон. Після проведення аналізу ринку експертом була визначена вартість оренди павільйону у розмірі 180 грн. за м2 на місяць, для вирахування цієї вартості враховувались конструктивні характеристики об`єкта, його місцезнаходження та віддаленість від центру міста, однак це дослідження ніяк не вплинуло на висновки експертизи, де зазначена вартість об`єкта по аналогам продаж. Експерт наголошує, що визначена сума 641,408 грн. - це не вартість конструкції павільйону, а його ринкова вартість.

Судом допитано експерта ОСОБА_46 , який працює в Дніпропетровському науково-дослідному інституті судових експертиз Міністерства юстиції України на посаді завідувача лабораторії інженерно-технічних досліджень, має стаж роботи 14 років. Експерт підтвердив висновок судової будівельно-технічної експертизи № 22-35/12, в якому зазначено, що ймовірна вартість торгівельного павільйону розташованого за адресою Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Д. Бєдного, 23-а станом на 27.12.2007 рік складає 163150 грн. Експерт пояснив, що при складанні висновку експертизи він не використовував витратний підхід, оскільки такий підхід потрібен для визначення вартості будівництва, а таке питання він не розглядав. Прибутковий підхід також не використовувався експертом, так як він потрібен для визначення вартості від реалізації певного майна або здачі його в оренду, а будь-які документи щодо ведення фінансової діяльності об`єкту експерту не надавались. Експерт використовував порівняльний підхід на підставі довідки про вартість даного майна, що була надана йому слідчим для проведення експертизи. Експерт не бачив об`єкт, який досліджував, тому у своїх висновках зазначив, що його визначена вартість ймовірна.
В судовому засіданні досліджено лист виконавчого комітету Новомосковської міської ради №918 від 18.06.2012 року, відповідно до якого дані щодо реєстрації заяв ОСОБА_34 та ОСОБА_19 про затвердження акту державної приймальної комісії про введення в експлуатацію торгівельного павільйону по АДРЕСА_2 , відсутні.
Відповідно до дослідженого судом листа виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 2578 від 18.07.2017 року, упродовж 2007 року жодних заяв ОСОБА_17 , ОСОБА_34 не надходило, надходила заява ОСОБА_10 вх. № 935 від 24.10.2007 року про приймання торгівельного павільйону за адресою АДРЕСА_2 .
Також судом досліджено лист інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області № 1571 від 21.06.2016 року про те, що в інспекції інформація щодо введення в експлуатацію об`єкта, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 відсутня, будь-які матеріали до Інспекції ДАБК в Дніпропетровській області не передавались.
В судовому засіданні за клопотанням представника потерпілих ОСОБА_8 досліджено : протокол засідання виконавчого комітету Новомосковської міської ради депутатів від 31.10.2007 року, протокол засідання виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 21.11.2007 року, протоколи позачергового засідання виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 04.12.2007 року та від 06.12.2007 року. Крім того, судом досліджено копію витягу з книги реєстрації заяв Новомосковського міськвиконкому з відміткою про надходження заяви від ОСОБА_10 , а також відповідь Виконавчого комітету Новомосковської міської ради щодо відсутності факту звернення ОСОБА_34 та ОСОБА_19 .
Судом досліджено заяву ОСОБА_10 про виділення земельної ділянки для будівництва торгового павільйону від 19.02.2004 року, а також рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 247 від 27.04.2004 року, відповідно до якого, ОСОБА_10 було надано дозвіл на встановлення торгового павільйону з майданчиком по продажу декоративних рослин на площі Перемоги в районі центрального автовокзалу та рішення № 592 від 21.06.2006 року, відповідно до якого, ОСОБА_10 було надано дозвіл на встановлення торгового павільйону з майданчиком по продажу декоративних рослин по вул. 195 Стрілецької дивізії в районі автовокзалу.
Крім цього, в судовому засіданні досліджено наступні докази:
- архітектурно-планувальне завдання № 47 від 25.06.2004 року, забудовником в якому вказана тільки ОСОБА_10 ;
- рішення Новомосковської міської ради №352 від 18.03.2004 року;
- витяг з рішення №352 від 18.03.2004 року за підписом міського голови Новомосковської міської ради ОСОБА_9 , яким затверджено матеріали погодження вибору місця розташування об`єкту (торговий майданчик) та надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_10 для комерційного використання, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 дивізії в районі центрального автовокзалу;
- заявку ОСОБА_10 №29 від 19.05.2004 року на отримання технічних умов на об`єкт;
- договір оренди земельної ділянки №678 від 24.05.2005 року та акт приймання-передачі земельної ділянки по договору оренди між Новомосковською міською радою в особі міського голови ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;
- протокол засідання виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 26.12.2007 року;
- акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта від 24.10.2007 року;
- рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 26.12.2007 року, яким було затверджено акт Державної приймальної комісії від 24.10.2007 року про готовність до експлуатації торгівельного павільйону з майданчиком по продажу декоративних рослин по вул. Д.Бідного, 23-а у м. Новомосковську;
- протокол засідання виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 18.03.2004 року;
- рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 23.05.2007 року, яким було затверджено склад Державної приймальної комісії.
В судовому засіданні досліджено інвентарну справу №383 КП НМБТІ на торгівельний павільйон за адресою м. Новомосковськ, вул. Д. Бєдного, 23-а на ім`я ОСОБА_10 на 45 аркушах.
Суд допитав обвинуваченого, потерпілих, свідків, дослідив висновки експертиз, надані докази, матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, такий висновок судом зроблено з огляду на таке.

Статтею 364 КК України передбачена відповідальність за зловживання службовим становищем, під яким у диспозиції частини першої цієї статті розуміється умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби.
У примітці 1. до ст. 364 КК України зазначено, що службовими особами є особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, обіймають постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним повноваженням.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 на час вчинення суспільно небезпечних діянь займав посаду Новомосковського міського голови та у відповідності до ч.5 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,як міський голова ніс персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень, здійснював відповідно до своїх службових обов`язків функції представника місцевого самоврядування, обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто відповідно до п.1 примітки до ст.364 КК України був службовою особою.
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України від 5 жовтня 1995 року «Про боротьбу з корупцією», який діяв на час вчинення злочинів, державний службовець або інша особа, уповноважена на виконання функцій держави, не має права: сприяти, використовуючи своє службове становище, фізичним і юридичним особам у здійсненні ними підприємницької діяльності, а так само в отриманні субсидій, субвенцій, дотацій, кредитів чи пільг з метою незаконного одержання за це матеріальних благ, послуг, пільг або інших переваг; займатися підприємницькою діяльністю безпосередньо чи через посередників або підставних осіб, бути повіреним третіх осіб у справах державного органу, в якому вона працює, а також виконувати роботу на умовах сумісництва (крім наукової, викладацької, творчої діяльності, а також медичної практики); входити самостійно (крім випадків, коли державний службовець здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі, та представляє інтереси держави в раді товариства (спостережній раді) або ревізійній комісії господарського товариства), через представника або підставних осіб до складу правління чи інших виконавчих органів підприємств, кредитно-фінансових установ, господарських товариств тощо, організацій, спілок, об`єднань, кооперативів, що здійснюють підприємницьку діяльність….
Судом встановлено, що ОСОБА_9 , зловживаючи службовим становищем реалізуючи умисел, спрямований на незаконне одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи - часткою у праві власності на зазначений вище торгівельний павільйон, а саме для своєї доньки ОСОБА_17 завдяки займаній посаді та використовуючи надані йому законом повноваження, умисно не вжив передбачених законом заходів до виконання постанови КМУ №1243 від 22.09.2007 року та відмовився розглянути Акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 24.10.2007 року на засіданні виконавчого комітету. Діючи в інтересах своєї дочки ОСОБА_17 , на яку в подальшому вирішив оформити право власності на частку будівлі, запропонував ОСОБА_6 передати останній 1/3 (одну третю) частину права власності на торгівельний павільйон площею 50,2 м кв. з площадкою для продажу декоративних рослин по АДРЕСА_2 , визначивши таку передачу беззаперечною умовою для затвердження вищевказаного Акту на засіданні виконавчого комітету Новомосковської міської ради. Надав вказівку невстановленим особам виготовити проект рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради про затвердження вищевказаного Акту, до якого за вказівкою ОСОБА_9 було внесено завідомо неправдиві відомості про те, що співвласником однієї третьої частини об`єкту, є ОСОБА_17 , потім дав вказівку головному архітектору, начальнику відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Новомосковської міської ради ОСОБА_12 доповісти вказане рішення на сесії з метою його прийняття членами виконавчого комітету.
При цьому, ОСОБА_9 було достовірно відомо, що ОСОБА_12 за його вказівкою у ході доповіді зачитала лише назву рішення, не оголошуючи інформацію щодо власників торгівельного павільйону та про зміну складу власників і передачу однієї третини у власність ОСОБА_17 . Таким чином, колегіальним органом виконавчим комітетом Новомосковської міської ради, на засіданні проведено голосування та фактично прийнято рішення виключно про затвердження Акту прийому в експлуатацію об`єкта нерухомості, при цьому у вказаному Акті відсутні відомості щодо власників об`єкта, а рішення про визнання ОСОБА_19 власницею однієї третини прийнятого в експлуатацію об`єкта фактично не приймалось.
26.12.2007 року на засіданні Новомосковської міської ради вказане рішення №1138 було прийняте та підписане відповідно до функціональних обов`язків ОСОБА_9 , тим самим даному рішенню із завідомо неправдивими відомостями щодо складу власників об`єкта нерухомості було надано статус офіційного документа, чим спричинив потерпілим тяжкі наслідки.
Аналіз зазначених норм законів, нормативно-правових актів і фактичних обставин справи щодо ОСОБА_9 свідчить про те, що він вчинив як зловживання службовим становищем, так і інше підроблення службових документів службовою особою.
Так, зловживання владою є вчинення службовою особою, яка постійно або тимчасово здійснює функції представника влади, умисного діяння з використанням своїх повноважень, якими вона наділена на підставі законів та інших нормативно-правових актів, всупереч інтересам служби.
Зловживання службовим становищем є використання службових повноважень, пов`язаних зі здійсненням (реалізацією) повноважень, якими службова особа наділена займаною посадою, всупереч інтересам служби. Разом із тим зловживання службовим становищем має місце не лише при вчиненні службовою особою діяння в межах своєї компетенції, тобто діяння, пов`язаного з власними повноваженнями, але й у випадках, коли службова особа використала авторитет своєї посади й мала можливість у силу свого службового становища давати вказівки, рекомендації підлеглим й контролювати їх.
Також необхідно відзначити, що у рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина про офіційне тлумачення частини другої ст. 164 КК України 1960 року (справа про службових осіб підприємств, установ та організацій) від 30 жовтня 2003 року № 18-рп/2003 зазначається, що діяння, які становлять об`єктивну сторону службових злочинів (за винятком давання хабара) пов`язані зі службовою діяльністю службових осіб, порушенням ними функціональних обов`язків. Діяння, що становлять їх об`єктивну сторону, завжди вчиняються всупереч інтересам служби, тобто є незаконними і такими, що суперечать цілям і завданням, заради яких функціонує апарат управління відповідних органів, підприємств, установ та організацій і для виконання яких службові особи цих апаратів наділяються певними повноваженнями.
Суд критично оцінює показання обвинуваченого та свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , оскільки вони спростовуються дослідженими судом письмовими доказами та показами потерпілих, інших свідків.
Так, суд ще раз наголошує на тому, що на всіх документах, що надішли до виконкому забудовником торгівельного павільйону була тільки ОСОБА_10 і вже на стадії прийняття рішення в ньому з`явились ще дві особи.
Суд робить висновок, що обвинувачений повинен нести кримінальну відповідальність:

- за зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, із завданням шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам громадян, з тяжкими наслідками;
- за інше підроблення службових документів службовою особою.
Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч.2 ст. 364, ч.1 ст.366 КК України.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

При обранні покарання суд враховує, що ОСОБА_9 раніше не судимий, на обліку у нарколога, психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах місцевого самоврядування, в межах санкції статті закону, який діяв на момент вчинення злочину.
На думку суду, саме таке покарання відповідно до ч.2 ст. 50 та ч.2 ст. 65 КК України є не тільки карою за вчинений злочин, а буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєння ним нових злочинів.
Санкцією частини першої статті 366 Кримінального кодексу України на час вчинення злочину було передбачено покарання штрафом до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Злочин, передбачений ч.1 ст. 366 КК України, вчинений у грудні 2007 року і санкція статті передбачає менш суворе покарання ніж позбавлення волі на строк 2 роки та штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 49, п.5 ст.74 КК України, особа звільняється від покарання, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, минуло 2 роки.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_9 на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-будівельних експертиз у сумі 11846.40 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 367-374 КПК України, суд
У х в а л и в :
ОСОБА_9 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 364 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.366 КК України у виді штрафу в розмірі до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;
- за ч.2 ст.364 КК України у виді трьох років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах місцевого самоврядування строком на три роки.
На підставі ст.49, п.5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_9 від покарання за ч.1 ст. 366 КК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України N 838-VIII від 26.11.2015) належить зарахувати у строк покарання ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 21 .09. 2010 року по 24.11.2010 року, з 23.12.2011 року по 15.05.2012 року, з 23.05.2012 року по 28.12.2012 року, з 08.11.2013 року по 03.04.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: інвентаризаційну справу №383 КП НМБТІ на торгівельний павільйон за адресою АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_10 на 45 арк. - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судово-будівельних експертиз у розмірі 11846.40 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1