Справа № 442/4642/17
Провадження № 1-кп/442/306/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретарі - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000302 від 01.03.2017 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинська, Волинської обл., українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з професійно-технічною освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11.12.2014 року Нововолинським міським судом за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 185 до позбавлення волі терміном на 4 роки та який відбуває вказане покарання в Дрогобицькій виправній колонії №40,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23.03.2015 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці та відбуваючи покарання в Дрогобицькій виправній колонії №40, на шлях виправлення не став, а знову вчинив новий злочин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , незаконно зберігав наркотичні засоби без мети збуту на території Дрогобицької ВК № 40, що розташована за адресою: м. Дрогобич, вул. Трускавецька, 77.

Так, 01 березня 2017 року під час проведення огляду місця події на території прогулянкового дворика Дрогобицької ВК № 40 в ОСОБА_5 було виявлено та вилучено згорток з фрагментами таблеток білого кольору, який останній незаконного зберігав для власного вжитку без мети збуту.

Згідно висновку експерта № 3/243 від 12.05.2017 за результатами експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів встановлено, що в таблетках білого кольору та їх фрагментах, що містяться в двох фрагментах полімерної упаковки, виявлено бупренорфін, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежений. Маса бупреморфіну в таблетках білого кольору та їх фрагментах становить - 0,0852 грам, що згідно наказу МОЗ № 188 від 01.08.2000 відноситься до невеликого розміру наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним злочину. У вчиненому злочині щиро розкаюється, визнає та просить суд суворо його не карати. Також повідомив, що дані наркотичні засоби тримав для власного вживання, які знайшов на паркані колонії.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим ОСОБА_5 його винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При таких обставинах суд вважає, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 309 КК України, оскільки він, своїми умисними протиправними діями, вчинив незаконне зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

При призначенні покарання обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засуджених є їхнє виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З урахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, то таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, знаходиться на «Д» обліку у лікаря психіатра, однак згідно Висновку судово-психіатричного експерта за №322 від 27.06.2017 року психічною хворобою не страждає, виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання наркотиків, стан утримання, може усвідомлювати ним значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру згідно ст.. 96 КК України не потребує, у лікаря нарколога не знаходиться, негативно характеризується по місцю відбування покарання та обставини вчинення кримінального правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, суд враховує його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 має бути продовжене лише в ізоляції від суспільства і до нього слід застосувати покарання у вигляді арешту, приєднавши не відбуту частину покарання за попереднім вироком суду на підставі ст. 71 КК України та на підставі ст. 72 КК України шляхом складання покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид покарання виходячи з такого їх співвідношення, а саме одному дню позбавлення волі відповідають один день арешту.

Судові витрати слід стягнути із обвинуваченого.

З речовими доказами слід поступити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шість) місяців арешту.

Відповідно до ст.. 72 КК України шляхом складання покарань за сукупністю вироків перевести вид покарання у вигляді 6 (шість) місяців арешту в більш суворий вид враховуючи їх співвідношення у вигляді 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Нововолинського міського суду від 11.12.2014 року і остаточно визначити до відбуття покарання ОСОБА_5 - 9 (місяців) позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу винесення вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 вартість проведення експертизи в сумі 892 гривень 32 коп. в користь держави.

Речові докази:

Полімерний пакет Експертної служби № 4000242, в якому містяться таблетки білого кольору та їх фрагменти, які містять бупренорфін маса якого становить 0,0852 грами, які направлені на зберігання в управління логістики матеріально-технічного забезпечення ГУ НП поліції у Львівській області, квитанція № 001823 - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1