Справа №584/304/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/523/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Путивльського районного суду Сумської області від 24 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ковалі Чорнухинського району Полтавської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 08 вересня 2015 року Путивльським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Путивль Сумської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 08 вересня 2015 року Путивльським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_9

законного представника ОСОБА_6 ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій обвинувачений просить вирок районного суду змінити, пом`якшити призначене йому покарання, в іншій частині вирок залишити без зміни.

Як вбачається з вироку суду, навесні 2014 року обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою між собою, вирішили вчинити крадіжку з дачного будинку ОСОБА_11 по АДРЕСА_3 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 з ОСОБА_7 прийшли до вказаного будинку, де ОСОБА_7 цеглою розбив вікно на другому поверсі будинку.

Надалі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залізли на дах прибудови будинку та через розбите скло проникли до будинку, де умисно, таємно, з корисливою метою заволоділи майном, що належить потерпілій ОСОБА_11 , чим заподіяли останній матеріальну шкоду на загальну суму 850 грн. В подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Вироком Путивльського районного суду Сумської області від 27 квітня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України 45 діб арешту.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Путивльського районного суду Сумської області від 08 вересня 2015 року відносно ОСОБА_6 виконувати самостійно.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України 45 діб арешту.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Путивльського районного суду Сумської області від 08 вересня 2015 року відносно ОСОБА_7 виконувати самостійно.

Постановлено стягнути на користь потерпілої ОСОБА_11 з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (в разі відсутності у нього заробітку або майна до досягнення повноліття з його матері ОСОБА_10 ) матеріальну шкоду в сумі 2499 грн. в дольовому порядку, по 1249 грн. 50 коп. з кожного.

Постановлено стягнути на користь ОСОБА_11 з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (в разі відсутності у нього заробітку або майна до досягнення повноліття з його матері ОСОБА_10 ) судові витрати в сумі 1700 грн. в дольовому порядку, по 850 грн. з кожного.

Питання речових доказів вирішено в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Свої вимоги обвинувачений ОСОБА_6 мотивує тим, що:

- при призначенні йому покарання, суд не в повному обсязі застосував положення ст. 69 КК України, при тому, що він вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та співпрацював з слідством та судом;

- основною причиною вчинення ним крадіжки було те, що у нього скрутне матеріальне становище, оскільки його батько проживає у Російській Федерації, ніякої матеріальної допомоги не надає, а мати ніде не працює і їх сім`я проживає на мізерну пенсію бабусі.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідь головуючого судді про зміст оскарженого судового рішення, обвинуваченого ОСОБА_6 , його законного представника ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_9 , які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що суд, при призначенні йому покарання, не в повному обсязі застосував положення ст. 69 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Санкцією ч. 3 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Як вбачається зі змісту вироку, при призначенні ОСОБА_6 покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення, суд першої інстанції врахував, що обвинувачений критично ставиться до своїх дій і готовий нести відповідальність, під час досудового розслідування розповів про всі обставини скоєного та визнав обставинами, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також вчинення злочину неповнолітнім, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.

Крім того, судом також було враховано особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який позитивно характеризується за місцем мешкання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога, та психіатра.

За таких обставин, саме з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, з яким погоджується колегія суддів про наявність підстав для застосування положень передбачених ст.ст. 69 КК України, у зв`язку з чим було призначено більш м`який вид основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, з урахуванням положень, передбачених ст. 101 КК України.

Таким чином, судом першої інстанції, при призначенні ОСОБА_6 покарання, фактично були враховані всі обставини, про які зазначає останній в апеляційній скарзі, надано належну оцінку всім обставинам, які мають правове значення при обранні виду та розміру покарання.

При цьому, крім зазначених обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом обґрунтовано при винесенні вироку було враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він вчинив злочин внаслідок того, що у нього скрутне матеріальне становище, оскільки його батько проживає у Російській Федерації, ніякої матеріальної допомоги не надає, а мати ніде не працює і їх сім`я проживає на мізерну пенсію бабусі, колегія суддів не може прийняти до уваги при винесенні даної ухвали, як такі, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і як такі, що в цілому не впливають на правильність висновків суду першої інстанції про його винуватість та правильність визначення міри покарання, оскільки зазначені обставини не можуть бути підставою для вчинення злочину та незаконного заподіяння майнової шкоди іншим особам.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 22 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 є особою, що вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років і підлягає кримінальній відповідальності, при цьому він мав усвідомлювати фактичні ознаки та суспільну небезпечність своїх протиправних дій, за вчинення яких настає така відповідальність.

З пояснень законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_10 , вбачається, що вона не має достатнього виховного впливу на сина, син навчається у вечірній школі, однак, не завжди відвідує заняття.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів прийшла до висновку, про те, що призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів та не сприймається, як явно несправедливе, унаслідок суворості.

За таких обставин, з врахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, підстав для його зміни немає, у зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Вирок Путивльського районного суду Сумської області від 27 квітня 2017 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в цей же строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_2