АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001565 від 28 квітня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п.6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА :

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою накласти арешт на вилучене у підозрюваного ОСОБА_8 майно.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 про арешт майна, а саме: ключ в корпусі чорного кольору з трьома кнопками та емблемою Тойота; брилок в корпусі чорного кольору, з чотирма кнопками з надписом «AN-Motors AT-4»; залізний ключ з надписом «Imperial» приблизною довжиною 5 см; ключ з пластиковою ручкою приблизною довжиною 5 см залізний ключ з надписом «Bruno» приблизною довжиною 11 см; залізний ключ з надписом «Apecs for» приблизною довжиною 5 см; ключ від омофону червоного кольору виконаний з пластмасу з магнітною кнопкою з надписом «FM01 1.5r»; паспорт громадянина України НОМЕР_1 від 08 грудня 2003 року на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 ; водійське посвідчення НОМЕР_3 від 06.09.2017 на ім`я ОСОБА_8 ; балон, надписи якого затерті, за зовнішніми ознаками схожий на газовий балон «Терен»; чек-заява на переказ готівки №П740/4863049/1/1 від 29.11.2016 1 шт; чек з Приват банку № 204470 -1 шт. попередній чек № 5482 від 20.09.2017 року -1 шт.; картка з номером НОМЕР_4 1 шт. Візитна картка нотаріуса Ричка Катерина 1 шт.; картка «VR Vitto Rossi» № НОМЕР_5 1 шт.; бірка з артикулом 162-2 від 07.08.2017 року 1 шт.; лист з чорновими записами «-695.35.79.37» - 1 шт.; лист з чорновими записами «Fabarm; XLR Composite (охота); P.S.S. 10 (спорт); SDASS» - 1 шт; мобільний телефон в корпусі синього кольору марки Нокия модель «RM-1134» imei: НОМЕР_6 , в якому працює сім картка оператора ТОВ «Лайфселф» з номером телефону НОМЕР_7 . В ході огляду було встановлено наявність велика кількість контактів; мобільний телефон в корпусі чорно-сірого кольору, з надписами на задній кришці «FCC ID: BCG-E2599A; IC:579C-E2610A; imei: НОМЕР_8 », на якому на задній кришці в нижній частині мається пошкодження; планшет марки iPad «Model A1567; FCC ID: НОМЕР_9 ; IC:579C-A1567; Serial: DMPQ12U1G5YR».
В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що прокурором не надано суду жодного аргументованого підтвердження того, що вилучене під час проведення обшуку вищевказане майно є безпосереднім знаряддям чи предметом вчинення злочину або в них міститься інформація, яка вказує на безпосередню причетність підозрюваного до вчинення даного кримінального правопорушення. Окрім того, суду не надано обґрунтованого доказу того, яким саме чином вказані речі мають пряме відношення до даного кримінального провадження, яка саме важлива інформація в них міститься, і яким саме чином вона може вплинути на подальше розслідування по даному провадженню та може підтвердити намір, мету та мотив підозрюваного ОСОБА_8 . Також копії документів, доданих до клопотання слідчого не можна вважати допустимим доказом, оскільки вони не засвідчені належним чином уповноваженою на це посадовою особою. Таким чином, суд прийшов до висновку про необґрунтованість клопотання слідчого, а тому не підлягає задоволенню, оскільки прокурором не доведено розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на незаконність, невмотивованість та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Зазначає, що вказана ухвала містить недостовірні відомості та не відповідає дійсності, оскільки участь у розгляді клопотання слідчого він не приймав, про дату та час судового засідання не був повідомлений, а тому в порушення вимог ч. 5 ст. 132 КПК України був позбавлений можливості подати слідчому судді докази обставин, на які посилався у клопотанні слідчий. Вважає, що судом порушено норми ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене майно є доказом злочину та наявна можлива конфіскація майна і, як наслідок, не виконано та порушено завдання арешту майна, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення перетворення, відчуження. Крім того, слідчим суддею всупереч вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна не враховано правової підстави для арешту майна, можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні і як наслідок порушено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України що до збереження речових доказів. Таким чином, вказане рішення слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В судовому засіданні прокурор змінив апеляційні вимоги, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою накласти арешт на вилучене у підозрюваного ОСОБА_8 майно, а саме: балон, надписи якого затерті, за зовнішніми ознаками схожий на газовий балон «Терен»; мобільний телефон в корпусі синього кольору марки Нокия модель «RM-1134» imei: НОМЕР_6 , в якому працює сім картка оператора ТОВ «Лайфселф» з номером телефону НОМЕР_7 . В ході огляду було встановлено наявність велика кількість контактів; мобільний телефон в корпусі чорно-сірого кольору, з надписами на задній кришці «FCC ID: BCG-E2599A; IC:579C-E2610A; imei: НОМЕР_8 », на якому на задній кришці в нижній частині мається пошкодження; планшет марки iPad «Model A1567; FCC ID: НОМЕР_9 ; IC:579C-A1567; Serial: DMPQ12U1G5YR».
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили відмовити в її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги з урахуванням уточнених апеляційних вимог, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Згідно ч. 3 ст. 170, пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (ст. 170), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею не дотримано належним чином.

З наданих матеріалів вбачається, що 28 квітня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001565 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п.6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, 22 вересня 2017 року поблизу будинку АДРЕСА_1 на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2017 року було затримано ОСОБА_8 , про що складено протокол в порядку статті 208 КПК України та в подальшому застосовано щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою. В ході складання протоколу про затримання особи було проведено особистий обшук ОСОБА_8 , в результаті якого було виявлено та вилучено вищевказане майно. Також 22.09.2017 року ОСОБА_8 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п.6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, яке виразилося в організації закінченого замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині з корисливих мотивів, вчиненого на замовлення.

Постановою слідчого від 23 вересня 2017 року зазначене майно було визнано та залучено в якості речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Крім того, прокурором в судовому засіданні було надано постанову слідчого від 09 жовтня 2017 року про призначення комп`ютерно-технічної експертизи речових доказів, а саме: мобільний телефон в корпусі синього кольору марки Нокия модель «RM-1134» imei: НОМЕР_6 , в якому працює сім картка оператора ТОВ «Лайфселф» з номером телефону НОМЕР_7 ; мобільний телефон в корпусі чорно-сірого кольору, з надписами на задній кришці «FCC ID: BCG-E2599A; IC:579C-E2610A; imei: НОМЕР_8 », на якому на задній кришці в нижній частині мається пошкодження; планшет марки iPad «Model A1567; FCC ID:BCGA1567; IC:579C-A1567; Serial: DMPQ12U1G5YR».
Із матеріалів провадження вбачається, що вказане майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу.

Таким чином, апеляційний суд, при вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, враховує, що дане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, що згідно п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для арешту майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також відсутність тяжких наслідків такого арешту майна для осіб та приходить до висновку, що для досягнення дієвості цього провадження та інших цілей кримінального провадження, а також з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на зазначене прокурором майно.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні є обґрунтованими та підлягають задоволенню, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
Керуючись ст. ст. 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001565 від 28 квітня 2017 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на вилучене у підозрюваного ОСОБА_8 майно, а саме:
балон, надписи якого затерті, за зовнішніми ознаками схожий на газовий балон «Терен»;
мобільний телефон в корпусі синього кольору марки Нокия модель «RM-1134» imei: НОМЕР_6 , в якому працює сім картка оператора ТОВ «Лайфселф» з номером телефону НОМЕР_7 . В ході огляду було встановлено наявність велика кількість контактів;
мобільний телефон в корпусі чорно-сірого кольору, з надписами на задній кришці «FCC ID: BCG-E2599A; IC:579C-E2610A; imei: НОМЕР_8 », на якому на задній кришці в нижній частині мається пошкодження;
планшет марки iPad «Model A1567; FCC ID:BCGA1567; IC:579C-A1567; Serial: DMPQ12U1G5YR».
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4