Єдиний унікальний номер 341/918/17
Номер провадження 1-кп/341/115/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Галича кримінальне провадження № 0000094 від 03 квітня 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхня Ендема Чушського району Іркутської області Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, одруженого, непрацюючого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, раніше відповідно до вимог ст.89 КК України несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Злочин скоєно за наступних обставин. 02 квітня 2017 року близько 20-45 год. обвинувачений разом із своїм собакою породи «Лабрадор», яка була без повідка та намордника, з метою придбання сигарет зайшов у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по АДРЕСА_2 . В цей час в кафе перебував потерпілий ОСОБА_6 з своєю дружиною ОСОБА_9 та собакою породи «Кокер-спанієль», а також двоє місцевих жителів ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , останні з яких сиділи за окремим столиком і очікували виконання замовлення.

Обвинувачений ОСОБА_8 зайшовши разом із собакою у кафе, розмовляючи по мобільному телефону, підійшов до бармена та попросив продати йому сигарети, собака якого тим часом вільно розгулювала по приміщення кафе, та підійшла до собаки ОСОБА_6 , яка знаходилася біля свого господаря. Бармен повідомив обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що сигарет немає і той, продовжуючи розмовляти по мобільному телефону, направився до виходу. Однак, у цей час помітив, що потерпілий ОСОБА_6 ногою відсунув убік його собаку, яка знаходилася біля собаки ОСОБА_6 . Побачене не сподобалося обвинуваченому в результаті чого між обома чоловіками виник словесний конфлікт під час якого обвинувачений ОСОБА_6 з підвищеною інтонацією в голосі висловив своє невдоволення діями ОСОБА_6 , після чого жестами та словами спонукав останнього вийти на вулицю для продовження розмови, і при цьому, непомітно для сторонніх осіб вийняв предмет, схожий на ніж, який затиснув у правій руці. Потерпілий ОСОБА_6 погодився вийти на вулицю для продовження розмови, і направився до виходу з приміщення кафе. Проте, дружина ОСОБА_6 , яка помітила в руках ОСОБА_8 вказаний вище предмет, випередила свого чоловіка і першою за ОСОБА_8 вийшла на вулицю, при цьому вона стала між чоловіком та обвинуваченим, які зупинилися на площадці перед входом у приміщення кафе та з метою припинення словесного конфлікту намагались заспокоїти останнього. Слідом за ними на вулицю вийшли ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які зупинились біля конфліктуючих сторін і мовчки спостерігали за конфліктом.

У якийсь момент даного конфлікту обвинувачений ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс ОСОБА_9 один удар лівою рукою у ділянку грудної клітки, внаслідок чого спричинив їй фізичний біль. Від отриманого удару ОСОБА_9 впала на землю. В цей час, обвинувачений ОСОБА_8 маючи злість на ОСОБА_6 , на ґрунті неприязних відносин, розуміючи незаконність своїх дій наблизився до потерпілого, маючи у правій руці предмет, схожий на ніж, діючи умисно, у присутності сторонніх осіб, наніс ОСОБА_6 один цілеспрямований удар цим предметом у ліву нижню ділянку живота, у результаті чого спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани живота зліва з ушкодженням м`язів живота, сальника, серозної оболонки тонкої кишки та гематомою брижі тонкої кишки, що викликало необхідність проведення операції, і які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 33 від 15 травня 2017 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як таких що не є небезпечними для життя у момент спричинення. Надалі обвинувачений ОСОБА_12 підняв із землі предмет, схожий на ніж, який у подальшому заховав у невстановленому слідством місці, покинувши місце вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, послідовно та в повній мірі розказав суду згадані вище обставини вчинення ним злочину, зокрема підтвердив фактичні обставини нанесення ним потерпілому тілесних ушкоджень під час конфлікту, який виник між ними 02 квітня 2017 року близько 21-00 год. у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по вулиці Галицькій, 45 в с. Маріямпіль Галицького району на ґрунті раптових неприязних стосунків в середині кафе, та перед виходом з нього, з приводу відношення ОСОБА_6 до його (Чашка) собаки, під час якого на вулиці завдав потерпілому удар в черевну порожнину, предметом схожим на ніж. Обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого. Відповідно до вимог ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, у зв`язку із чим судом з`ясовано правильність розуміння змісту цих обставин, сумніву у достовірності та істинності їх позицій немає.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ст.121 ч.1 КК України, оскільки він вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме, те, що він негативно ставиться до вчиненого та думку потерпілого ОСОБА_6 , який просить суворо обвинуваченого не карати.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд відносить повне визнання вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне та повне відшкодування потерпілому шкоди, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні одну неповнолітню дитину. Обставин, що обтяжують обвинуваченому покарання судом не встановлено.

Сукупність наведених декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, з урахуванням вимог ст.65 КК України щодо необхідності й достатності призначення покарання для виправлення особи та попередження вчинення нових злочинів, дають підставу суду для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 і відповідно до ч.1 ст.69 КК України, переходу до більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції ст.121 ч.1 КК України, зокрема, у виді обмеження волі. Суд вважає, що саме покарання у виді обмеження волі буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 в межах вказаного кримінального провадження перебуває під вартою з 03 квітня 2017 року по даний час, а тому вказаний період слід зарахувати в строк відбуття покарання, в наступному порядкую.

Строк попереднього ув`язнення в період з 03 квітня 2017 року по 21 червня 2017 року слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк покарання, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, відповідно до положень ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року), з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року), що відповідно складає п`ять місяців шість днів позбавлення волі, і що відповідно до ст.72 ч.1 п.1 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) переводиться у десять місяців дванадцять днів обмеження волі.
Вимогами Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності 21 червня 2017 року, частину п`яту статті 72 Кримінального кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».
Отже, строк попереднього ув`язнення починаючи з 21 червня 2017 року по день проголошення судового рішення (31 липня 2017 року) слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк покарання, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі, відповідно до положень ст.72 КК України (в редакції Закону від 18.05.2017 року), що відповідно складає один місяць десять днів позбавлення волі, і що відповідно до ст.72 ч.1 п.1 КК України (в редакції Закону від 18.05.2017 року) переводиться у два місяці двадцять днів обмеження волі.
З огляду на наведене, загальний строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_8 по даному кримінальному провадженні до призначеного останньому покарання у виді обмеження волі відповідає одному року одному місяцю двом дням обмеження волі.

Відповідно до ст.152 КВК України, підставою звільнення від відбування покарання є відбуття строку покарання, призначеного вироком суду.

Стаття 377 КПК України передбачає, що якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання. При засудженні до обмеження волі суд з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право звільнити обвинуваченого з-під варти. Якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.

В кримінальному провадження цивільний позов не заявлявся.
Питання речових доказів слід вирішити в силу ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 369-371, 374, 377 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, та призначити покарання, з застосуванням ст.69 КК України, у виді обмеження волі на строк один рік один місяць.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 03 квітня 2017 року (момент затримання) по 21 червня 2017 року, з розрахунку, що відповідно до вимог ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року), один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, та строк перебування під вартою з 21 червня 2017 року по 31 липня 2017 року (день проголошення рішення суду), з розрахунку, що відповідно до вимог ст.72 КК України (в редакції Закону від 18.05.2017 року), один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі, у зв`язку з чим вважати засудженому покарання відбутим.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, звільнивши обвинуваченого з-під варти з зали суду.

Долю речових доказів вирішити наступним чином: спортивні штани, футболку, куртку із капюшоном, куртку в полоси білого, чорного та сірого кольору, що знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Галицького ВП ГУ НП в Івано-Франківській області повернути потерпілому ОСОБА_6 ; балонову куртку темно-синього кольору, джинсові штани синього кольору, футболку червоного кольору, що знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Галицького ВП ГУ НП в Івано-Франківській області повернути обвинуваченому ОСОБА_8 ; зрізи нігтів з обох рук дані ОСОБА_8 та два марлеві тампони, що знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Галицького ВП ГУ НП в Івано-Франківській області знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя:ОСОБА_1