Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/9485/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2016 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва, ОСОБА_1 , при секретарі, ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Подільського УП ГУ НП в м. Києві про відмову у визнанні потерпілою,
В С Т А Н О В И В :
У серпні 2016 заявник, ОСОБА_3 , подала до суду скаргу на постанову слідчого Подільського УП ГУ НП в м. Києві, ОСОБА_4 , про відмову у визнанні потерпілою.
Обґрунтовує тим, що слідчим проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0002911, внесеному до ЄРДР за поданою нею заявою від 18.04.2016 про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 366 КК України (службове підроблення) завідувачем консультативно - поліклінічним відділенням відділенням Українського НДІ соціальної і судової психіатрії та наркології МОЗ України, ОСОБА_5
14.07.2016 звернулась з заявою до слідчого про залучення її до кримінального провадження як потерпілого.
15.07.2016 слідчим винесено постанову про відмову у визнанні її потерпілим у кримінальному провадженні, посилаючись на відсутність передбачених ст. 55 КПК підстав, оскільки вказаним злочином не завдано будь-якої шкоди.
Вважає постанову незаконною, не вмотивованою, слідчим не спростовані наведені нею в заяві про визнання потерпілим доводи щодо спричиненої майнової та моральної шкоди від вчинення службового підроблення.
Складені та видані ОСОБА_5 завідомо неправдиві (підроблені) медичні документи щодо лікування її чоловіка, ОСОБА_6 , з діагнозом психічного розладу - «тяжкий депресивний епізод з психотичними симптомами», який не хворів на психічне захворювання та ніколи не звертався за медичною (психіатричною) допомогою, стали виключною підставою поданого до неї позову ОСОБА_7 до Дніпровського районного суду м. Києва про визнання недійсним заповіту від 07.05.2014, складеного ним за життя.
З ОСОБА_6 проживали однією сім`єю в цивільному шлюбі, вели спільно домашнє господарство, піклувались один одним, разом їздили на відпочинок, після його смерті здійснювала похованням, на підтвердження чого надала копії відповідних документів.
За заповітом чоловіка прийняла у спадщину квартиру АДРЕСА_1 .
Службове підроблення медичних документів, вчинене ОСОБА_5 , знаходиться в прямому причинному зв`язку з завданням їй майнової та моральної шкоди, направлене на заволодіння її майном, тому вона повинна бути залучена до кримінального провадження №0002911 як потерпілий, свої законні права може захистити лише у кримінальному провадженні, а не цивільному.
Внаслідок таких дій понесла майнові витрати на правову допомогу адвоката в цивільній справі в сумі 20000 грн., крім того завдано моральну шкоду, яку належно обгрунтувала, та оцінює в розмірі 200000 грн..
Відмова в надання процесуального статусу потерпілого порушує її права, не відповідає вимонам кримінального процесуального законодавства та практиці Європейського суду з прав людини, пояснюється небажанням слідчого проводити досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні.
Заявник просила скасувати постанову слідчого від 15.07.2016 про відмову визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0002911, та зобов`язати вручити їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
У судовому засіданні заявник та її представник, адвокат - ОСОБА_8 скаргу підтримали з наведених підстав, просять задовольнити.
Слідчий не з`явився, що відповідно ч. 3 ст. 306 КПК не є перешкодою в розгляді скарги.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши наявні матеріали, дійшов висновку, що скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені нормами ст. 91 КПК, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання тощо.
Частиною 2 зазначеної статті визначено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Слідчий суддя встановив, що 18.04.2016 заявник звернулась до прокурора Київської місцевої прокуратури №7 м. Києва у порядку ст. 214 КПК України з заявою про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366 КК України, а саме: складання та видачу службовою особою: завідувачем консультативно-поліклінічним відділенням УкрНДІ соціальної і судової психіатрії та наркології МОЗ України, ОСОБА_5 , завідомо неправдивих медичних документів щодо лікування (надання психіатричної допомоги) її цивільного чоловіка, ОСОБА_6 , який не хворів на психічне захворювання та за психіатричною допомогою до нього не звертався (а. с. 13-17).
26.04.2016 за заявою заявника внесені відомості до ЄРДР за № 0002911, що підтверджується витягом, відповідно якого у травні 2014 невстановлені службові особи УкрНДІ соціальної і судової психіатрії та наркології МОЗ України внесли завідомо неправдиві відомості до картки №32/2014 амбулаторного хворого ОСОБА_9 , правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України, та по ним розпочато і триває досудове розслідування, про підозру нікому не повідомлено ( в. с. 12).
14.07.2016 заявник подала заяву слідчому про залучення до кримінального провадження як потерпілого, обгрунтовуючи тим, що підроблені та видані ОСОБА_5 медичні документи стали виключною підставою поданого до неї позову ОСОБА_7 до Дніпровського районного суду м. Києва про визнання недійсним заповіту від 07.05.2014, складеного за життя чоловіком на її користь, внаслідок чого понесла майнові витрати на правову допомогу адвоката в цивільній справі в сумі 20000 грн., крім того завдано моральну шкоду, розмір якої оцінює в 200000 грн..
Слідчим винесено постанову від 15.07.2016 про відмову заявнику у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002911, за відсутності передбачених ст. 55 КПК підстав, оскільки не встановлено того, що вказаним злочином завдано будь-якої шкоди ( а. с. 7).
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
При цьому, положеннями ч. 1 ст. 304 КПК України встановлено, що скарги на рішення слідчого, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Копію постанови слідчого від 15.07.2016 заявник отримала 20.07.2016, що підтвердила підписом на оригіналі цього документа.
Слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення скарги заявника про скасування постанови слідчого, якою відмовлено у визнанні її потерпілим, з огляду на таке.
Відповідно ч. 1 ст. 366 КК України складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів -
караються штрафом до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Диспозицією частини 1 статті 366 КК України (службове підроблення) передбачена відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів. .
З моменту вчинення хоча б однієї із зазначених дій службовою особою, даний злочин вважається закінченим незалежно від настання певних наслідків.
Отже завдання такими протиправними діями матеріальної та моральної фізичній особі, не охоплюється об`єктивною стороною складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Частиною 1 статті 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Тобто зміст даної норми закону передбачає встановлення причинно-наслідкового зв`язку між вчиненими злочинними діями та настанням якої-небудь шкоди фізичній особі для визнання її потерпілою.
Виходячи з кримінально - правової характеристики злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, завдана фізичній особі шкода внаслідок вчинення регламентованих диспозицією цього закону дій, виходить за межі обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК України. Тому склад даного кримінального правопорушення не передбачає потерпілої особи.
Отже постанова слідчого від 15.07.2016 про відмову заявнику у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002911 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, є обґрунтованою і законною.
Відповідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення слідчого під час досудового розслідування може бути, зокрема, про: відмову у задоволенні скарги.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Слідчий суддя відмовляє заявнику в задоволенні скарги на постанову слідчого Подільського УП ГУ НП в м. Києві, ОСОБА_4 , від 15.07.2016 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002911, внесеному 26.04.2016 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Разом з тим, постанова про відмову у визнанні потерпілим не позбавляє заявника прав, передбачених ст. 60 КПК України, у тому числі і на оскарження до слідчого судді рішення про закриття кримінального провадження згідно з п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 303 КПК України.
У разі встановлення обвинувальним вироком суду факту підроблення документів, внаслідок чого, як стверджує заявник, їй було спричинено матеріальну та моральну шкоду, вона не позбавлена можливості захисту власних прав та інтересів в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 55, 91, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Подільського УП ГУ НП в м. Києві, ОСОБА_4 , від 15.07.2016 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002911, внесеному 26.04.2016 до ЄРДР за ознаками кримінального прпавопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1