В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0008896 від 12 листопада 2016 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Поліське, Київської обл., громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючий, українця, середньою освітою, не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого:

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст.186 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.11.2016 року приблизно о 19 год. 00 хв. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік будинку №27, по вул. Калініна в м. Черкаси помітив незнайому жінку - ОСОБА_5 , 1971 року народження, яка стояла біля 4 під`їзду вищевказаного будинку і на плечі тримала сумку та за раптово виниклим умислом на відкрите викрадення чужого майна, наблизившись, ззаду до вказаної жінки, умисно, з корисливих мотивів, різко потягнув за жіночу сумку, від чого потерпіла втратила рівновагу та впала на землю, а ОСОБА_4 продовжуючи свої умисні дії, намагався заволодіти даним майном тягнучи сумку собі, що належить ОСОБА_5 , а саме: жіночою сумкою чорного кольору, вартістю 250 грн, у якій знаходився гаманець вартістю 50 грн. з грошима у сумі 10 грн., телефон мобільний Samsung S3520 вартістю 700 грн., телефон мобільний Samsung Е530 вартістю 500 грн., окуляри з футляром вартістю 200 грн., косметичка та ключі від оселі, загальною вартістю усього майна складає 1710 грн. Однак ОСОБА_4 не встиг скоїти усіх дій направлених на відкрите заволодіння чужим майном з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий прохожими на місці скоєння злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено у обвинуваченніта пояснив, що точної дати не пам`ятає це була осінь, зайшов до аптеки та купив настойку «Бояришника», випив, а далі не усвідомлюючи свої дії, на вулиці підійшов до жінки та схватив її за сумку вона впала. Він раптово захотів її викрасти. Тоді його затримали перехожі та чекали до появи поліції.

Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Частина четверта даної статті вказує, що допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань. Однак дана стаття не зобов`язує сторону обвинувачення надавати докази в кримінальному провадженні, якщо суд за згодою всіх учасників кримінального провадження визнав недоцільним дослідження наявних доказів, які таким чином повністю визнаються в судовому засіданні сторонами провадження. Тому визнання вини та відмова обвинувачених від детальних показів в судовому засіданні не перешкоджає розглядати дане кримінальне провадження у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, що чітко узгоджується із нормами вказаної статті та позбавляє необхідності доведення фактичних обставин посилаючись на зібрані в справі докази. Дане положення виключно стосується необхідності та порядку дослідження доказів, іншого тлумачення та поняття не містить.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході досудового розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання, не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь, будь-які заперечення відсутні.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується його показаннями, даними ним в судовому засіданні, та тими доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення в ході судового розгляду доведено у повній мірі і дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України, як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст.67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_4 враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середнього ступеня тяжкості, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, не маючого судимість, не перебуває на обліках, молодий вік та відповідну санкцію інкримінованої статті, неофіційну працевлаштованість, думку сторони обвинувачення щодо застосування до обвинуваченого покарання непов`язаного із обмеженням його волі у виді штрафу, відсутність претензій у потерпілої та те, що мав місце замах і злочин не був доведений до кінця, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання у вигляді штрафу. При цьому враховано обставини вчинення кримінального правопорушення, повернення викраденого та відношення останнього до вчиненого.

Беручи до уваги встановлені фактичні дані в судовому засіданні, визнання вини та розкаяння обвинуваченого, суд обґрунтовує необхідне, обираючи міру покарання, застосувати штраф, наближений до мінімального розміру, передбаченого санкцією статті.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не знаходить.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Дана позиція також викладена уПостанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 325, 368-371, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Речові докази, а саме:

-Жіночу суку, гаманець, грошові кошти у розмірі 10 грн., телефон мобільний Samsung S3520, телефон мобільний Samsung Е530, окуляри з футляром, косметичка, ключі від оселі залишити за належністю власнику ОСОБА_5 ;

-письмові матеріали, що містять характеризуючи дані на обвинуваченого та були досліджені в ході судового розгляду за клопотанням сторін провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1