Справа № 191/4826/16-к
Провадження № 1-кп/191/80/17
У Х В А Л А
іменем України
20 липня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою суду від 01.06.2017 року обвинуваченим строк тримання під вартою продовжено до 30.07.2017 року включно.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим на 60 днів, оскільки вони обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, враховані при обранні запобіжного заходу обставини та ризики не змінилися.

Потерпіла проти заявленого клопотання не заперечувала.

Сторона захисту просили суд розглянути питання про застосування менш суворої міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали в межах вирішення заявлених клопотань, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує вимоги ст.. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

ЄСПЛ одним із критеріїв для визначення наявності обґрунтованої підозри вважає наявність фактів причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого її підозрюють (рішення ЄСПЛ у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства»). Доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має відповідати стандарту «розумна підозра» (рішення ЄСПЛ у справі «О`Хара проти Сполученого Королівства»), тобто наявності фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що саме ця особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Сполученого Королівства»). Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. Рішенням ЄСПЛ «Сельчук проти Туреччини» визначено, що попередня судимість може бути підставою ризику вчинення нових правопорушень.

При вирішенні заявленого клопотання суд враховує встановлені судом підстави обрання обвинуваченим міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, що обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, яке спричинило смерть потерпілого, та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, обвинувачений ОСОБА_8 раніше засуджувався за вчинення тяжкого злочину проти життя і здоров`я людини, судимісь не знята та напогашена в установленому законом порядку, на території м. Синельникове та Синельниківського району місця реєстрації не має, обвинувачений ОСОБА_7 на території Синельниківського району місця реєстрації не має, за місцем проживання характеризується посередньо, оскільки мали місце декілька скарг на грубе відношення до жителів села і рідних співмешканки, на даний час триває судове слідство, в ході якого судом не досліджені письмові докази, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, переховування обвинувачених від суду або вчинення іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин у даному кримінальному провадженні вказані ризики та обставини, що були підставою для взяття обвинувачених під варту, не змінились, доведена наявність зазначених ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, що зашкодять інтересам судового слідства, а тому суд вважає необхідним продовжити запобіжний захід, обраний обвинуваченим, у виді тримання під вартою з урахуванням вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України терміном на 60 днів і тільки такий вид і міра запобіжного заходу зможе забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та досягнення дієвості цього провадження.

Доводи сторони захисту не можуть свідчити про зменшення ймовірності реалізації вищезазначених ризиків, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також самі по собі не є підставою для відмови в задоволенні клопотання прокурора та обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

За таких обставин клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів, а саме, до 17.09.2017 року включно.

В задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

Копію ухвали направити начальнику УВП № 4 в Дніпропетровській області для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1