ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2016 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді : ОСОБА_1
при секретарі : ОСОБА_2
за участю:прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
Ухвалою суду від 04.11.2016 року було продовжено строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком до 03 січня 2017 року.
Судом на обговорення учасників процесу в порядку ст. 331 КПК України поставлено питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому прокурор послався на ті обставини, що не усунуті ризики передбачені ст. 177 КПК України, зокрема ризик ухилення обвинуваченого від суду.
Захисник обвинуваченого- адвокат ОСОБА_5 проти продовження строків дії запобіжного заходу заперечує, просить суд змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на такий, що не пов`язаний із позбавлення волі, а саме на домашній арешт.
Обвинувачений підтримав думку захисника та просить суд змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
Розглянувши питання доцільності продовження обвинуваченим строків тримання під вартою, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Частиною 1 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
На думку суду, на даний час підстави для збереження відповідного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не відпали.
ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, не надає можливості перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду. Наявний ризик є дійсним та триваючим, і він виключає на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який і у судовому засіданні не встановлено даних, які б свідчили про зменшення вказаних ризиків, а тому клопотання про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.
Суд також враховує, що стан здоров`я ОСОБА_4 не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, він є соціально адаптованими, має міцні соціальні зв`язки, проте незважаючи на наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, суду не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України або з`явилися нові обставини, що унеможливлюють його тримання під вартою.
Суд вважає, що інші запобіжні заходи, не змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням конкретного строку і за доцільне, з урахуванням стадії розгляду даного провадження, продовжити строки дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 на 30 днів до 20 січня 2017 року.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 331 КПК України, суд,
Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою залишити без змін та вважати продовженим на 30 днів до 20 січня 2017 року включно, а клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1