Справа № 760/710/17-к
Провадження № 1-кс/760/882/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю власника майна ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві клопотання старшого детектива Третього відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про арешт майна, що належить директору та засновнику ТОВ «Фінансист і Ко» ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000407 від 01 листопада 2016 року за ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 368, ч.3 ст. 212 КК України,

в с т а н о в и в :
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого старшого детектива Третього відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000407 від 01 листопада 2016 року за ч.4 ст. 368, ч.3 ст. 212 КК України.
В обґрунтування клопотання детектив посилався на те, що Національним антикорупційним бюро України здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0000407 від 01 листопада 2016 року за ч.4 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування, зокрема, встановлено, що старший слідчий першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_6 за попередньою змовою із адвокатом ОСОБА_7 та іншими невстановленими слідством службовими особами прокуратури Київської області одержали від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в особливо великому розмірі у сумі 50 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 26.12.2016 року становить 1 313 338 гривень, за зміну йому підозри або обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000448 від 06.09.2016 року.
Як зазначив детектив, 26.12.2016 року ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_8 50 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 26.12.2016 становить 1 313 338 гривень.
Під час досудового розслідування також було встановлено, що частина предмету неправомірної вигоди могла бути передана в пункти обміну валют, розташовані у м. Києві.
В ході досудового розслідування кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва 10 січня 2017 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , що використовується ОСОБА_3 для здійснення господарської діяльності ТОВ «Фінансист і Ко», під час якого виявлено та вилучено кошти, речі та документи.

11 січня 2017 року до ЄРДР за №0000035 було внесено відомості за фактом ухилення від сплати податків в особливо великому розмірі з боку службових осіб ТОВ «Фінансова компанія «Європошта», ТОВ «ДСД Фінанс», ТОВ «Фінод», ТОВ «Фінансит і Ко» та ОСОБА_3 за ч.3 ст. 212 КК України.

12 січня 2017 року кримінальне провадження №0000035 за ч.3 ст. 212 КК України об`єднано з кримінальним провадженням №0000407 від 01 листопада 2016 року за ч.4 ст. 368 КК України.

Грошові кошти, вилучені під час обшуку, постановою детектива від 12 січня 2017 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000407.

Детектив, посилаючись на те, що вилучені грошові кошти, документи та матеріальні цінності, підлягають арешту з метою забезпечення можливого судового рішення в частині конфіскації майна, передбаченого санкцією ст. 368 КК України, а також спеціальної конфіскації відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, та збереження речових доказів, просив накласти арешт на тимчасово вилучене під час обшуку майно.

Детектив у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду клопотання, а тому відповідно до ч.1 ст. 172 КК України слідчий суддя вважав за можливе розглядати клопотання за його відсутності.

ОСОБА_9 та його представник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували та просили у його задоволенні відмовити, посилаючись на безпідставність поданого клопотання.

Заслухавши власника майна та його представника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 5 статті 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається з даних протоколу обшуку від 10 січня 2017 року, майно, на яке детектив просить накласти арешт, було вилучене 10 січня 2017 року о 23.22 годині.

Клопотання про арешт майна детективом надіслано до суду 12 січня 2017 року 0 20.14 годині, тобто відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 січня 2017 року задоволено клопотання детектива, подане в рамках кримінального провадження №0000407 від 01 листопада 2016 року за ч.4 ст. 368 КК України, та надано дозвіл на проведення обшуку в приміщеннях в межах пункту обміну валют, розташованому на І поверсі будівлі за адресою: м. Київ, пр. Голосіївський, 42, що належать на праві власності ТОВ «ПРЕМІУМ ІНДАСТРІ ГРУП» з метою відшукання і вилучення грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, які є предметом неправомірної вигоди.

Як вбачається з даних протоколу обшуку, з 17.21 години по 23.22 годину 10 січня 2017 року було проведено обшук офісного приміщення на І поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено кошти, речі та документи.

З даних протоколу обшуку не вбачається, що детективом з`ясовувалося, кому належить та ким використовується офісне приміщення, в якому проводився обшук.

ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що на першому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться біля 20 офісних приміщень, які використовуються різними особами.

Також ОСОБА_10 пояснив, що у приміщенні, яке використовується ТОВ «Фінансит і Ко», не знаходиться пункт обміну валют.

Крім того, як вбачається з даних договору оренди №24/07-16 від 22 липня 2016 року, укладеного між ТОВ «Преміум Індастрі Груп» та ТОВ «Фінансист і Ко» останнє орендує частину нежилого будинку у нежилому будинку (літ.А) за адресою: м. Київ, пр. 40-Річчя Жовтня, 42.

Як вбачається з зауважень адвоката ОСОБА_4 , що додані до протоколу обшуку, дозвіл на проведення обшуку було надано слідчим суддею в приміщенні пункту обміну валют, однак в приміщенні, де проводився обшук, пункт обміну валют не знаходиться. Під час обшуку ОСОБА_10 було надано документи, які підтверджують походження грошей, які були вилучені.

У судовому засіданні ОСОБА_10 надав копії квитанцій про зняття коштів у розмірі 8 008 322, 00 грн., 5 819, 00 доларів США та 9 700 , 00 доларів США з його рахунку у ПАТ «ВТБ Банк» 05 жовтня 2016 року та у ПАТ «СБЕРБАНК» 01 грудня 2016 року і 07 грудня 2016 року.

11 січня 2017 року до ЄРДР за №0000035 було внесено відомості за фактом ухилення від сплати податків в особливо великому розмірі з боку службових осіб ТОВ «Фінансова компанія «Європошта», ТОВ «ДСД Фінанс», ТОВ «Фінод», ТОВ «Фінанссит і Ко» та ОСОБА_3 за ч.3 ст. 212 КК України.

Постановою начальника першого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури старшого радника юстиції ОСОБА_11 від 12 січня 2017 року кримінальне провадження №0000035 за ч.3 ст. 212 КК України було об`єднано з кримінальним провадженням №0000407 від 01 листопада 2016 року за ч.4 ст. 368 КК України.

Постановою детектива Третього відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_12 від 12 січня 2017 року вилучені під час обшуку за адресою: м. Київ, вул. Омеляновича-Павленка (Суворова), 7 грошові кошти: 228 034, 00 доларів США; 1 975, 00 фунти стерлінгів; 200 245, 00 Євро; 7 708 011, 00 грн.; печатку ТОВ «ФК «Європошта», системний блок, рахувальну машинку, прилад «универсальный просмотровый детектор» було визнано речовими доказами.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що зазначене у клопотанні майно грошові кошти не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, не містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, детективом не доведено, що метою арешту майна є забезпечення можливого судового рішення в частині конфіскації майна, передбаченого санкцією ст. 368 КК України у кримінальному провадженні №0000407, а тому підстав для накладення арешту не вбачається.

Таким чином, клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 324, 236 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання старшого детектива Третього відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про арешт майна, що належить директору та засновнику ТОВ «Фінансист і Ко» ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000407 від 01 листопада 2016 року за ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 368, ч.3 ст. 212 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Оголошення повного тексту ухвали 26 січня 2017 року о 14 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1