Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Відповідно до правових норм Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі Закон) та безпосередньо його ст.11, позапланова ревізія може здійснюватися лише за наявності підстав для її проведення на підставі рішення суду. Позапланові ревізії суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені цим Законом до підконтрольних установ, проводяться органами державного фінансового контролю за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
З цією метою орган або особа, що ініціює проведення позапланової ревізії, подає до суду письмове обґрунтування підстав такої ревізії, які відповідно до частин п`ятої і сьомої цієї статті свідчать про виникнення підстав для проведення такої ревізії, а також на вимогу суду - інші відомості (ст. 11 Закону).
Відповідно до п.п.78.1.11 п.78.1 ст. 78 ПКУ, документальна позапланова перевірка здійснюється на підставі рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених в клопотанні.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Правовою підставою клопотання слідчий зазначив п.п. 78.1.11 п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України.
Відповідно до ст. 78 Податкового кодексу України, якою врегульовано порядок проведення документальних позапланових перевірок, однією з підстав для проведення такої перевірки є судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанова органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесена ними відповідно до закону (пп. 78.1.11 п. 78.1).
Разом з тим Законом України від 28.12.2014 № 71-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, який набув чинності з 01.01.2015, встановлено, що податкові перевірки підприємств, установ організацій, ФОП з обсягом доходу до 20 млн. грн. за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюється виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб`єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами КПК України.
Порядок кримінального провадження врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України, відповідно до ст.ст. 84, 99 якого висновки ревізій та акти перевірок відносяться до документів як процесуальних джерел доказів.
Пункт 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належать здійснення у порядку передбаченому, КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Положення КПК України не відносять до компетенції слідчого судді вирішення питання щодо надання дозволу на проведення перевірки, ст. 132 КПК України не передбачає такого заходу кримінального провадження, не регламентує порядок розгляду таких клопотань, обсяг доказування при розгляді такого клопотання, критерії, за якими слідчий суддя повинен визначати достатність підстав для надання дозволу на проведення перевірки. Положеннями КПК України не передбачено повноважень слідчого судді призначати перевірку.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів клопотання, в ньому належним чином не обґрунтовано та не доведено необхідність призначення перевірки саме на підставі ухвали слідчого судді, оскільки, кримінально-процесуальним законодавством України не передбачено, що саме слідчим суддею розглядаються клопотання про призначення перевірок.
Керуючись ст. 75, 78 ПК України, ст.ст. 91, 92, 93, 132, 372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.
Cлідчий суддя ОСОБА_1