Справа № 606/49/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2017 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, заміжньою, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 -
19 жовтня 2016 року близько 10.30 год. у ОСОБА_3 , яка перебувала у кабінеті директора Великоговилівської ЗОШ 1-2 ступенів, що розташована за адресою вулиця Олехницького в с. Великий Говилів, під час суперечки з ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , 19 жовтня 2016 року близько 10.30 год., перебуваючи у кабінеті директора В.Говилівської ЗОШ 1-2 ступенів, що розташована за адресою вулиця Олехницького в с. Великий Говилів Теребовлянського району, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, взяла в руки деревяне крісло та нанесла один удар кріслом по руках ОСОБА_5 , внаслідок чого спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді садна та синця правої кисті, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину увчиненні злочину визнала повністю. Показала, що 19 жовтня 2016 року між нею та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт в кабінеті директора Великоговилівської школи, під час якого була присутня обвинувачена, її чоловік та її матір. Обвинувачена побачила, що ОСОБА_5 вдарив її матір, взяла в руки деревяний стілець та вдарила ним ОСОБА_5 по руках.
Потерілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 19 жовтня 2016 року приїхав до директора школи с. Великий Говилів для врегулювання конфлікту, який виник між його онуками та онуками ОСОБА_6 . В ході словесного конфлікту ОСОБА_3 вдарила його деревяним стільцем. Крім того, потерпілий вказав, що жодних тілесних ушкоджень матері обвинуваченої ОСОБА_3 не наносив.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Обвинувача ОСОБА_3 визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винної, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої суд відносить визнання своєї вини. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено, а тому покарання їй слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у виді штрафу.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373. 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1