Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/3686/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2017 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою на постанову заступника начальника слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 від 30.06.2017 року про закриття кримінального провадження №0000071.
В обґрунтування скарги вказав, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, висновки слідчого протирічать встановленим обставинам справи, а всі можливі процесуальні дії у кримінальному провадженні не виконано.
Так, в ході проведення допитів начальник відділу ОСОБА_5 неодноразово змінював свої покази, плутаючись в обставинах вчиненого ним злочину та відмовляючись від проведення процесуальних дій. Спочатку в ході допиту він дав покази про те, що 18.12.2014 року адвокат ОСОБА_6 при особистій зустрічі звернувся до нього із проханням надати підозрюваному ОСОБА_3 дозвіл на виїзд до м. Хмельницького для зустрічі з сином та лікування хвороби хребта. Дозвіл був наданий, а досудове слідство неодноразово зупинялось на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 КПК України та відновлювалось у зв`язку з необхідністю проведення процесуальних дій. При проведенні повторного допиту ОСОБА_5 згадав, що адвокат ОСОБА_6 при особистій зустрічі в усній формі повідомив йому, що ОСОБА_3 має намір виїхати до м. Хмельницького для лікування хвороби хребта у діда-ведуна. Також він згадав, що йому на особистий номер мобільного телефону дзвонила невідома особа, яка представлялась ОСОБА_3 та повідомляла, що продовжує хворіти, на підставі чого він виносив постанови про зупинення досудового розслідування у зв`язку з тяжкою хворобою підозрюваного. Між тим, в подальшому він змінив покази та вказав, що йому дзвонили на службовий телефон. Крім того, ОСОБА_5 зазначив, що неодноразово повідомляв стороні захисту про необхідність надання медичних документів щодо ОСОБА_3 , але вказані документи йому не надали. В ході чергового допиту він забув про хворобу хребта ОСОБА_3 та повідомив, що адвокат ОСОБА_6 все ж таки звертався із заявою про надання дозволу ОСОБА_3 на виїзд до м. Хмельницького для зустрічі з сином. Крім того, адвокат повідомив, що у ОСОБА_3 проблеми зі здоров`ям та він не має змоги приймати участь у слідчих діях. Цілком не логічним є твердження ОСОБА_5 про надання дозволу хворому ОСОБА_3 , який не може приймати участь в слідчих діях, на виїзд до м. Хмельницького з особистих справ (більше, ніж 1200 км в обидві сторони). В свою чергу, адвокат ОСОБА_6 заперечив факт зустрічі з ОСОБА_5 18.12.2014 року та надав копію заяви від 20.12.2014 року з письмовою резолюцією ОСОБА_5 щодо надання вказаного вище дозволу без зазначення відомостей про хворобу ОСОБА_3 .
Слідчим не з`ясовано, у який саме час 18.12.2014 року ОСОБА_5 зустрічався із адвокатом ОСОБА_6 , не перевірено, чи дійсно адвокат ОСОБА_6 18.12.2014 року перебував у приміщенні прокуратури Херсонської області (огляд журналу реєстрації відвідувачів), під час його допиту не з`ясовано, де саме він перебував у час, в який він начебто зустрічався з ОСОБА_5 .
Крім того, слідчий ОСОБА_4 послався у постанові на те, що ОСОБА_5 письмово відмовився від проведення одночасного допиту з адвокатом ОСОБА_6 , що свідчить про повну некомпетентність слідчого та незнання положень кримінального процесуального законодавства. Слідчим проігноровані положення ст. 66 КПК України, а саме те, що свідок зобов`язаний прибути за викликом для проведення слідчих дій та надати правдиві показання. Відмовитись від надання показів на підставі ст. 63 Конституції України відносно себе та членів своєї родини, свідок може лише під час проведення процесуальної дії, про що зазначається в протоколі. Заява ж ОСОБА_5 про відмову від участі у слідчих діях є порушенням обов`язків свідка, передбачених ст. 66 КПК України, із наслідками, передбаченими ст.ст. 139, 140 КПК України.
У постанові про закриття кримінального провадження слідчий посилається на те, що підозрюваним та його захисником постанови про зупинення досудового розслідування не оскаржувались, при цьому посилається на супровідний лист, згідно якого стороні захисту направлялись копії вказаних постанов. Разом з тим, слідчий вказує, що згідно відповіді прокуратури Херсонської області листи на адресу ОСОБА_3 від 28.01.2015 року не реєструвались та не направлялись (мається на увазі супровідний лист до всіх постанов про зупинення досудового розслідування у зв`язку з хворобою). ОСОБА_3 та його захисник виявили вказані постанови під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, копії не отримували та оскаржити їх не мали можливості, оскільки досудове розслідування вже було завершено. На думку ОСОБА_3 , ОСОБА_5 сфальсифікував супровідний лист з метою позбавлення сторони захисту права на оскарження вказаних вище постанов.
Звернув увагу на те, що слідчий визнає, що постанова про зупинення досудового розслідування є офіційним документом, внесені до вказаних документів відомості не відповідають дійсності, тобто є неправдивими, однак, не дивлячись на це, у висновку зазначає, що у начальника відділу ОСОБА_5 відсутній прямий умисел на внесення до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей. Таким чином, постанова про закриття кримінального провадження прийнята незаконно, без виконання всіх необхідних слідчих дій, вказівки слідчого судді на усунення неповноти досудового розслідування залишені поза увагою, за такого підлягає скасуванню.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.
Слідчий заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що постанова про закриття кримінального провадження винесена обґрунтовано, досудове розслідування проведено повно, всебічно та неупереджено, всі можливі слідчі дії проведені, вказівки слідчого судді виконані в повному обсязі.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю необхідним її задовольнити, виходячи з наступного.
В провадженні слідчого відділу прокуратури Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження №0000071 від 14.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом внесення недостовірних відомостей колишнім начальником відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 до постанов про зупинення та поновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000095.
30.10.2015 року слідчим СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 кримінальне провадження №0000071 від 14.03.2015 року було закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме прямого умислу на внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів, та в силу малозначності вчиненого. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 12.01.2016 року вказану постанову було скасовано та матеріали кримінального провадження повернуто до прокуратури Херсонської області для перевірки законності постанов про зупинення та поновлення досудового слідства за підписом ОСОБА_5 , вирішення питання про скасування цих постанов в разі їх фальсифікації, проведення передбачених законом процесуальних слідчих дій і прийняття по провадженню законного рішення.
12.02.2016 року Генеральною прокуратурою України, з метою забезпечення об`єктивності та ефективності слідства, здійснення подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000071 від 14.03.2015 року доручено слідчому відділу прокуратури Миколаївської області.
Між тим, 14.03.2016 року кримінальне провадження було закрито старшим слідчим СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та в подальшому ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.04.2016 року вказану постанову скасовано. В ухвалі слідчим суддею було зазначено, що твердження слідчого щодо відсутності доказів наявності прямого умислу не відповідає тим доказам, що містяться в матеріалах кримінального провадження. Так, з пояснень ОСОБА_5 та інших допитаних у кримінальному провадженні осіб випливає, що будь-хто, принаймні щодо постанов від 18.12.2014 року, 23.12.2014 року, 31.12.2014 року, йому про наявність тяжкої хвороби у ОСОБА_3 не повідомляв, вбачається, що він просто вигадав наявність у нього тяжкої хвороби, будучи повідомленим при цьому про те, що 20.12.2014 року ОСОБА_3 виїхав до м. Хмельницького. Постанова прокурора про зупинення кримінального провадження є таким документом, що тягне за собою певні процесуальні та правові наслідки, або принаймні може потягнути певні процесуальні наслідки, тому є офіційним документом в розумінні ст.ст. 358, 366 КК України. За такого, постанова була скасована з метою прийняття правового рішення з урахуванням висновків мотивувальної частини вказаної ухвали.

Після скасування вказаної постанови слідчим було проведено ряд слідчих дій, однак 12.07.2016 року кримінальне провадження було знову закрито. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.08.2016 року постанова була скасована та слідчому було надано ряд вказівок, які необхідно було виконати в ході проведення досудового розслідування.

30.06.2017 року заступником начальника слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 кримінальне провадження №0000071 було закрито вчетверте. При винесенні вказаної постанови слідчий виходив з того, що під час досудового розслідування у діях ОСОБА_5 не встановлено прямого умислу на внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів. Таким чином, у його діях відсутній обов`язковий елемент складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, - суб`єктивна сторона, що як наслідок тягне за собою відсутність в його діях складу даного кримінального правопорушення. За такого, кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яким слідчий керувався під час винесення оскаржуваної постанови, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

При цьому, виходячи зі змісту положень ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний був всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частина 1 ст. 94 КПК України передбачає, що слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому, ч. 2 цієї статті зауважує, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Натомість, висновок слідчого про відсутність об`єктивних доказів про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, достатнім чином не вмотивовано.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході проведення досудового розслідування слідчим були проведені всі можливі слідчі дії для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та в повному обсязі виконані вказівки слідчого судді. Між тим, виявлені ним обставини, які також були викладені в описовій частині постанови, повністю суперечать його висновку про відсутність в діях ОСОБА_5 обов`язкового елементу складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме прямого умислу на внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів.

Так, слідчий в постанові про закриття кримінального провадження вказує, що постанови про зупинення досудового розслідування у зв`язку з тяжкою хворобою ОСОБА_3 від 18.12.2014 року, 23.12.2014 року, 31.12.2014 року, 14.01.2015 року та 24.01.2015 року у кримінальному провадженні №0000095 ОСОБА_5 приймались за відсутності достатніх підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом. При цьому зазначає, що неправдиві відомості до них не вносились, хоча, як було встановлено, у ОСОБА_5 не було жодних медичних документів, на підставі яких він міг би дійти до висновку про хворобу ОСОБА_3 . В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_3 неодноразово звертався за медичною допомогою, однак наявні у нього захворювання жодним чином не обмежували його працездатність та не перешкоджали участі у проведенні слідчих дій. За такого, відомості про наявність у ОСОБА_3 тяжкої хвороби є недостовірними, що було встановлено слідчим в ході досудового росзлідування та не заперечується ним в мотивувальній частині постанови.

Крім того, слідчий звертає увагу на те, що ОСОБА_3 та його захисником постанови про зупинення досудового розслідування не оскаржувались, при цьому посилається на супровідний лист, згідно якого стороні захисту направлялись копії вказаних постанов. Разом з тим, вказує, що відповідно до інформації прокуратури Херсонської області (№13/1-12 вих-17 від 31.05.2017 року) відділом документального забезпечення листи на адресу ОСОБА_3 від 28.01.2015 року №21/2-7392-13 не реєструвались та адресату не направлялись. До того ж, в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомості про зупинення та відновлення досудового розслідування не вносились з незрозумілих підстав.
З урахуванням викладеного, оскільки твердження слідчого щодо відсутності доказів наявності у ОСОБА_5 прямого умислу не відповідає тим доказам, що містяться в матеріалах кримінального провадження, вважаю необхідним скаргу ОСОБА_3 задовольнити, а постанову, виходячи зі змісту ст. 307 КПК України, скасувати.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Скаргу - задовольнити.
Скасувати постанову заступника начальника слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 від 30.06.2017 року про закриття кримінального провадження №0000071.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 04 серпня 2017 року о 16 год. 00 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_9