Провадження № 11-кп/792/328/17
Справа № 688/4078/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000798 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Шепетівського міськрайонного суду від 10 березня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мислятин Ізяславського району Хмельницької області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, раніше судимого:
- 17 червня 2016 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 2 роки 6 місяців,-
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 червня 2016 року та за сукупністю вироків ОСОБА_8 , остаточно призначено 5 років 2 місяці позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому постановлено рахувати з моменту затримання.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 351 грн.84 коп. витрат за проведення судових експертиз.
За вироком місцевого суду ОСОБА_8 04 липня 2016 року близько 00 год. 15 хв. знаходячись на території колишнього ВАТ «Шепетівська сільгосптехніка», що по вул. Судилківська, 92, м. Шепетівка, керуючись корисливим мотивом незаконного особистого збагачення, з метою вчинення крадіжки чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, шляхом віджиму вхідних дверей, проник в середину складського приміщення колишньої котельні ВАТ «Шепетівська сільгосптехніка», що належне ОСОБА_9 , звідки умисно, повторно, таємно викрав належні потерпілому 10 радіаторів до холодильних камер, які за декілька разів переніс у руках на відстань близько 150 метрів від місця вчиненої крадіжки та заховав біля насаджень дерев.
Цього ж дня, у ранковий час ОСОБА_8 , прийшов у місце схованки викраденого та за допомогою обценьків розібрав вказане викрадене майно на окремі деталі, а саме на мідні трубки та алюмінієві пластини, які поклав у наявний при собі мішок та продав їх як брухт кольорових металів загальною вагою 30 кг, з них: 20 кг міді, на загальну суму 1800,00 грн. та 10 кг алюмінію, на загальну суму 260,00 грн.
Всього заподіявни потерпілому ОСОБА_9 , матеріальної шкоди на загальну суму 2060,00 грн.
Після чого, ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність 07 липня 2016 року близько 00 год. 30 хв. знаходячись на подвір`ї будинку по АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом незаконного особистого збагачення, з метою вчинення крадіжки чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, шляхом віджиму металевих грат на вікні, а також шляхом розбиття віконної шибки, проник через вікно в середину житлового будинку, який належить ОСОБА_10 , звідки таємно викрав належні потерпілому: надувний одномісний човен :марки «Уфімка», надувний матрац марки «Intex», глибинний насос марки М-60 та газонокосарку марки «MTD» моделі Smart 51 ВО. Викрадені речі ОСОБА_8 по черзі виніс з будинку через пошкоджене вікно та на власному велосипеді відвіз на вулицю Подільську м. Шепетівка, де заховав у кущових насадженнях.
08 липня 2016 року ОСОБА_8 , здійснив продаж викрадених ним речей ОСОБА_10 , а саме надувного одномісного човна марки «Уфімка» та глибинного насоса марки М-60 незнайомій йому особі по вул. Подільська м. Шепетівка. Інші викрадені речі ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , в кінці липня 2016 року перевіз з вказаного місця схованки до свого місця проживання в с. Мислятин Ізяславського району, яке в подальшому добровільно видав працівникам поліції 1 листопада 2016 року.
Всього своїми умисними діями ОСОБА_8 , таємно викрав майна потерпілого ОСОБА_10 , на загальну суму 5370,00 грн. чим потерпілому завдав матеріальної ;шкоди на вказану суму.
Крім того, 15 липня 2016 року, близько 01 год., ОСОБА_8 , знаходячись на території ВАТ «Шепетівська сільгосптехніка», яка розташована за адресою вул. Судилківська, 92, м. Шепетівка, керуючись корисливим мотивом незаконного особистого збагачення, з метою вчинення крадіжки чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, шляхом віджиму вхідних дверей, проник в середину складського приміщення колишньої котельні ВАТ «Шепетівська сільгосптехніка», що належне ОСОБА_9 , звідки умисно, повторно, таємно, викрав належні потерпілому ОСОБА_9 : 20 радіаторів до холодильних камер, які за декілька разів переніс у руках на відстань близько 150 метрів від місця вчиненої крадіжки та заховав біля насаджень дерев. Цього ж дня, у ранковий час ОСОБА_8 прийшов у місце схованки, де за допомогою обценьків розібрав викрадені раніше речі на окремі деталі, а саме на мідні трубки та алюмінієві пластини, які поклав у наявний при собі мішок та в обідній час продав їх як брухт кольорових металів загальною вагою 60 кг, з них: 40 кг міді на загальну суму 3640,00 грн. та 20 кг :алюмінію на загальну суму 544,00 грн.
Всього заподіявши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 4184,00 грн.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеності вини та кваліфікації його дій, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок.

Вважає, що судом не в повній мірі було враховано обставини, що пом`якшують його покарання, зокрема його щире каяття, сприяння розкриттю злочину, а також те, що у нього є троє неповнолітніх дітей.

Окрім того, звертає увагу на те, що ч.1 ст. 468 КПК України також передбачає угоду примирення між потерпілим та обвинуваченим, проте за відсутності адвоката не було кому ініціювати заключення такої угоди.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення: прокурора про законність та обґрунтованість вироку, обвинуваченого ОСОБА_8 на підтримання доводів своєї апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчинених злочинах за викладених у вироку обставинах ґрунтується на доказах, одержаних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, належно оцінених і не оспорюється в апеляційній скарзі, як не оспорюється апелянтом і правильність кваліфікації його дій .

Відповідно до норм, передбачених ч.1 ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Всім наведеним у вироку доказам суд дав належну оцінку і дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.

Покарання ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його.

Суд першої інстанції в повній мірі врахував обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі, зокрема те, що ОСОБА_8 щиро розкаявся та визнав свою вину і призначив йому мінімальне покарання передбачене санкцією частини 3 ст. 185 КК України, за якою його засуджено.

Разом з тим, відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання, при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком. У разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК України) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК України ) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
Згідно приписів ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Враховуючи, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини і знову вчинив тяжкий умисний злочин в період іспитового строку, підстав для скасування вироку і пом`якшення йому покарання, про що порушено питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Призначене покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги про те, що у обвинуваченого перебуває 3 неповнолітніх дітей, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки це діти його співмешканки ОСОБА_10 ( а.к.п. 128 т.1).

Відповідно до ч.1 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Тобто цє є правом, а не обов`язком потерпілих, які в судовому засіданні клопотань про укладення угод про примирення не заявляли.

А тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що через відсутність адвоката не було ініційовано угоду про примирення, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Оскільки обвинувачений до вступу вироку у законну силу з 10 березня 2017 року перебував під вартою в умовах СІЗО, йому слід перерахувати цей строк у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Шепетівського міськрайонного суду від 10 березня 2017 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день за 2 дні утримання під вартою за період з 10 березня 2017 року по 12 червня 2017 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді /підписи/
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .