Справа № 541/2268/16-к
Провадження № 1-кп/541/203/2016
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2016 рокум. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого,адвоката ОСОБА_5

захисника, адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

законного представника неповнолітнього

обвинуваченого ОСОБА_8

представника служби у справах дітей

Миргородської міської ради ОСОБА_9

представника сектору ювенальної превенції

Миргородського ВП ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:

неповнолітнього ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із базовою середньою освітою, який не навчається, не працює, не одруженого, утриманців не має, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України,

Встановив:

27 червня 2016 року, близько 08 години неповнолітній ОСОБА_7 перебуваючи в м. Миргороді поблизу автозаправної станції «Укртатнафта», по вулиці Гоголя, 2, у компанії друзів та знайомих, діючи на ґрунті неприязних відносин, які виникли внаслідок побутового конфлікту, підійшовши до ОСОБА_4 , який знаходився неподалік місця відпочинку ОСОБА_7 та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, кистю правої руки стиснутої в кулак наніс йому один удар збоку в область носа, що викликало у потерпілого ОСОБА_4 кровотечу з носа та стало підставою для тимчасово припинення конфлікту.

Цього дня о 09 годині 30 хвилин, перебуваючи біля автобусної зупинки «Третя школа», ОСОБА_7 помітив як до салону автобуса з маршрутом руху «Миргород-Петрівці», що рухався в напрямку центру міста та зупинився для посадки пасажирів, зайшов ОСОБА_4 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 також зайшовши до салону вказаного автобуса, підійшов до ОСОБА_4 , який перебував поблизу входу, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, кистю правої руки, стиснутої в кулак, наніс йому прямий удар в область правого ока, далі - лобом в ніс, внаслідок чого потерпілий втратив рівновагу та впав. Коли ОСОБА_4 підвівся, то ОСОБА_7 наніс йому прямий удар кистю правої руки, стиснутої в кулак, в область лівого ока, внаслідок чого потерпілий втратив рівновагу та сів на сидіння, прикриваючи обличчя від ударів. У той час, як ОСОБА_4 відвів руки від свого обличчя, ОСОБА_7 кистю правої руки, стиснутої в кулак, знизу наніс потерпілому удар в область носа, після чого вийшов із салону автобуса.

В наслідок протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 заподіяні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, перелом кісток носа, синці, що розташовані навколо лівого ока, навколо правого ока, на спинці носа, на стінках носа справа, зліва; в ділянці підборіддя справа. Які могли утворитися не менше, ніж від 2 точок прикладання сили тупих твердих предметів, якими, також, могли бути удари кистю руки, стиснутої в кулак, стопи ніг взутої у взуття, ліктьовим суглобом рук, по давності утворення можуть відповідати даті та обставинам кримінального провадження та по ступеню тяжкості відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 218 від 28.07.2016 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В підготовчій частині судового розгляду потерпілий ОСОБА_4 подав заяву про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , оскільки останній відшкодував шкоду заподіяну потерпілому злочином та примирився з останнім. Заяву підтримав його представник адвокат ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив обставини повідомлені потерпілим, не заперечував факту вчинення ним інкримінованого протиправного діяння та просив задовольнити заяву потерпілого. Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 просила задовольнити заяву, оскільки вона відшкодувала шкоду заподіяну потерпілому злочином а обвинувачений примирився з потерпілим.

Враховуючи визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_7 які об`єктивно підтверджуються висновком судово-медичної експертизи № 218 від 28.07.2016, суд вважає доведеною винуватість останнього в заподіянні ОСОБА_4 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч.2 КК України.

Прокурор вважав, що заява підлягає задоволенню.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 46 КК України передбачено, особа яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 3 Статтею 288 КПК України встановлено, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінального відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_7 вчинив вперше злочин невеликої тяжкості, примирився з потерпілим ОСОБА_4 та відшкодував збитки завдані злочином, потерпілий та його представник не заперечують проти звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, обвинувачений ОСОБА_7 та його законний представник просять про закриття провадження, за таких обставин суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за скоєння протиправного діяння передбаченого ст. 125 ч.2 КК України на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ст. 125 ч.2 КК України закрити відповідно до положень ст. 286, 288 КПК України.

Суд не може прийняти до уваги позицію захисту про закриття кримінального провадження в зв`язку з відмовою від обвинувачення потерпілого, оскільки потерпілим така заява не подавалася.

В зв`язку з закриттям кримінального провадження цивільний позов прокурора заявлений в інтересах держави про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину до законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно залишити без розгляду, роз`яснивши позивачу право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. ст.286 ,288, 395 КПК України, суд

Ухвалив:

ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч.2 КК України.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ст. 125 ч.2 КК України, закрити.

Цивільний позов прокурора про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом 7 днів з дня її оголошення через Миргородський міськрайонний суд до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя ОСОБА_1