УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2016 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого другого СВ прокуратури Одеської області, погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Згідно клопотання прокуратурою Одеської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000265 від 12.04.2016 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 205, ч.2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що СФ1 «Любава-1» (код ЄРДПОУ 32314088) зареєстровано на підставну особу, що дала свою згоду за грошову винагороду бути засновником і керівником створеного суб`єкту підприємницької діяльності не маючи при цьому на меті здійснювати законну підприємницьку діяльність.

Так, допитана в якості свідка ОСОБА_4 показала, що вона займалась складанням бухгалтерської та податкової звітності СФГ «Любава-1», та інших підприємств з ознаками фіктивності та керувала банківськими рахунками цих підприємств. Їй відомо, що СФГ «Любава-1» та інші підприємства фактично фінансово-господарську діяльність не здійснювали, посадовими особами підприємств призначалися підставні особи. Також показала, що до складу «конвертаційного центру» серед інших підприємств входили ТОВ «Тельєза» () та ФГ «Юго» () по яким веденням бухгалтерського обліку займались ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Крім того, встановлено, що до складу «конвертаційного центру» входили підприємства: СФГ «Любава-1», ТОВ «Єврохімпром», ТОВ «Тельєза», ТОВ «Праймідоу», СФГ «Сабрам», ПП «Валінор», ТОВ «Грандматео», ТОВ «Родинне поле», ТОВ «Айтер», ФГ «Юго», ТОВ «Ліа Ексим», ТОВ «Алеос», ТОВ «Юніверсал-партнерс», ТОВ «Базіс Торг», ТОВ «Агро постач сервіс», ТОВ «Плеяда Сіті», ТОВ «Аскадо», ТОВ «Наель Укрпром», ТОВ «Майнц».

Аналізуючи незаконну діяльність TOB «Тельєза» встановлено, що з метою ухилення від сплати податків вказане підприємство проводило фінансові безтоварні операції з TOB «Березівкаагрошляхбуд» (код ЕДРПОУ 03579041). При цьому по взаємовідносинах складалися підроблені документи первинної - бухгалтерської звітності від імені директора TOB «Тельєза», які використовувалися TOB «Березівкаагрошляхбуд» (код ЕДРПОУ 03579041) в податковій звітності для обґрунтування незаконно сформованого податкового кредиту.

Проведеними слідчо-оперативними заходами встановлено, що офіс TOB «Березівкаагрошляхбуд» (код ЕДРПОУ 03579041) знаходиться за адресою: Одеська область, м.Березівка, вул. Ворошилова, 80, де знаходяться документи, що свідчать про фінансово-господарські взаємовідносини між TOB «Тельєза» і TOB «Березівкаагрошляхбуд» (код ЕДРПОУ 03579041) та іншими підприємствами з ознаками фіктивності, а також можуть зберігається інші документи, речі і предмети, що свідчать про незаконну діяльність вищезгаданого підприємства.

06.12.2016 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, проведено обшук за адресою: Одеська область, м. Березівка, вул. Ворошилова, 80. в ході якого в кабінеті директора TOB «Березівкаагрошляхбуд» в сейфі виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 18 тисяч доларів США. При цьому, директор підприємства повідомив, що вказані грошові кошти перебувають в нього в зв`язку з тим, що він продав транспортний засіб марки КІА моделі Sportage.

Крім того, під час проведення обшуку представником TOB «Березівкаагрошляхбуд» слідчому, надано договір купівлі-продажу транспортного засобу №5148/2016/216911 на 1 аркуші від 06.12.2016, та через деякий час було надано ще один договір купівлі-продажу відносно того самого транспортного засобу №5148/2016/216911 на 1 аркуші від 29.11.2016, які в подальшому також були вилучені слідчим.

На думку слідчого, вищевказані грошові кошти набуті в результаті вчинення працівниками TOB «Березівкаагрошляхбуд» кримінального правопорушення, а договори за №5148/2016/216911 купівлі-продажу транспортного засобу є предметом кримінального правопорушення та мають ознаки підробки.

Вказані речі і документи, що вилучені у ході обшуку мають доказове значення по кримінальному провадженню та в сукупності підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення, а також необхідні для проведення судово-економічної експертизи та судово-почеркознавчої експертизи.

Накладення арешту на вищевказані речі і документи надасть можливість запобігти їх приховуванню, пошкодженню, псуванню, зникненню, втраті, знищенню, тощо, а тому необхідне для збереження речових доказів.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження вилученого майна, яке за обставинами кримінального провадження може бути визнано речовими доказами, а також забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна за вироком суду, слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту.

В судовому засідання слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити. При цьому зазначив, що жодних відомостей про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами TOB «Березівкаагрошляхбуд», прокуратурою до ЄРДР внесено не було.

Розглянувши клопотання, вивчивши надані до нього матеріали, заслухав думку слідчого, суд вважає необхідним у задоволенні клопотання відмовити з наступних підстав.

Так, згідно ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Однак, клопотання слідчого зазначеній вимозі закону не відповідає.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Вивченням матеріалів наданих до клопотання встановлено, що у кримінальному провадженні, жодній особі в тому числі і посадовим особам TOB «Березівкаагрошляхбуд» про підозру не повідомлено та ніяких відомостей про вчинення злочину відносно них, до ЄРДР внесено не було.

Посилання в клопотанні на те, що вищевказані речі і документи, мають доказове значення у кримінальному провадженні, в сукупності підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення, та необхідні для проведення судово-економічної експертизи та судово-почеркознавчої експертизи, суд не приймає до уваги, оскільки до клопотання не було надано договори купівлі-продажу транспортного засобу №5148/2016/216911, та жодних підтверджень того, що у кримінальному провадженні призначено експертизи на які посилається слідчий.

При цьому, як зазначив слідчий в судовому засіданні, жодних відомостей про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами TOB «Березівкаагрошляхбуд», прокуратурою до ЄРДР внесено не було, в зв`язку з чим твердження про те, що вилучене майно має доказове значення у кримінальному провадженні є безпідставними.

Будь-яких інших підстав для накладення арешту на вищевказане майно клопотання не містить.

Згідно ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Проте, в порушення зазначеної вимоги Закону, слідчим не було надано достатніх доказів на підтвердження обставин на які він посилається.

У зв`язку з чим, доводи про те, що на вказане майно слід накласти арешт є необґрунтованими.
При цьому, задоволення клопотання про накладення арешту, може призвести до суттєвого порушення Конституційних прав та інтересів його законних власників, що є неприпустимим.

Ст. 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим, не повним, не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а тому задоволенню не підлягає.

Згідно ч.3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилучено майна.

Керуючись ст.170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотаннястаршого слідчого другого СВ прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором, про накладення арешту на грошові кошти у сумі вісімнадцять тисяч доларів США (180 купюр номіналом 100 доларів США); договір купівлі-продажу транспортного засобу №5148/2016/216911 на 1 аркуші від 06.12.2016; договір купівлі-продажу транспортного засобу №5148/2016/216911 на 1 аркуші від 29.11.2016, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000265 від 12.04.2016 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 205, ч.2 ст. 364 КК України відмовити.

Зобов`язати слідчого в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000265, повернути зазначене майно власникові, або особі у якої воно було вилучено.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: