№ 1-кп/317/19/2017
№ 317/2158/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Запорізького районного суду Запорізької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі судового засідання: ОСОБА_4

за участю:

прокурора: ОСОБА_5

потерпілих: ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисників обвинувачених, адвокатів: ОСОБА_8

ОСОБА_9

обвинувачених: ОСОБА_10

ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0000273 у відношенні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1.05 жовтня 1993 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 140, ст. 44 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 2 (два) роки. 24 листопада 1994 року звільнився з Кременчуцької ВК Полтавської області за амністією;

2.14 лютого 1997 року Заводським районним судом міста Запоріжжя за ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 3 (три) роки з конфіскацією майна. 09 грудня 1998 року звільнився з Веселівської ВК Запорізької області умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 7 днів;

3.02 березня 1999 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців з конфіскацією майна. 14 червня 2000 року звільнився з Софіївської ВК Запорізької області по відбуттю строку покарання;

4.12 лютого 2001 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 142 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією ? частки майна. 24 жовтня 2006 року звільнився з Синельниківської ВК Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;

5.25 серпня 2009 року Веселівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. 23 серпня 2013 року звільнився з Оріхівської ВК Запорізької області по відбуттю строку покарання,

що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Приморське Василівського району Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1.16 листопада 2010 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. 18 жовтня 2012 року звільнився з Оріхівської ВК Запорізької області умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 22 дня,

що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2016 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , маючи злочинний умисел, спрямований на розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, прибули до домоволодіння потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на розбій, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, через паркан проникли на територію вказаного домоволодіння, де ОСОБА_11 виставив скло в одному з вікон в будинку потерпілих і вони разом з ОСОБА_10 через виставлене вікно проникли до вказаного будинку.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на розбій, діючи узгоджено, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, зайшли в приміщення будинку, де зустріли потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , після чого здійснили на них розбійний напад, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, що виразилось, в тому числі, й погрозами ножем, вимагаючи від потерпілих гроші.

При здійсненні нападу на потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 завдали кілька ударів ногами в область тулуба потерпілої ОСОБА_6 , а ОСОБА_11 , крім того, завдав один удар рукою в область нирки потерпілої ОСОБА_7 та принаймні один удар рукою в область її обличчя.

Внаслідок нападу обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , останнім було заподіяно легкі тілесні ушкодження.

Після чого, подавивши волю потерпілих до опору, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 відкрито заволоділи майном потерпілої ОСОБА_7 : золотою сережкою 583 проби вагою 1 грам та вартістю 250 гривень, мобільним телефоном «Нокіа» у корпусі чорного кольору вартістю 540 гривень, TV-тюнером «Eurosat PVB-3023» сірого кольору з пультом управління вартістю 540 гривень, праскою «Clatronic» вартістю 250 гривень, праскою «Scarlett David» вартістю 250 гривень, двома скатертинами «Oblong» вартістю 250 гривень кожна, електричною швейною машиною «Brauser» вартістю 1500 гривень.

Зі вказаним майном ОСОБА_11 та ОСОБА_10 покинули територію домоволодіння потерпілих та розпорядились викраденим на власний розсуд, реалізувавши викрадене майно на ринку.

Внаслідок злочинних дій обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_7 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 3830 гривень.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлено.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що він проживає в с. Приморське Василівського району Запорізької області.

11 лютого 2016 року зранку він поїхав до міста Запоріжжя, де тривалий час вживав спиртне, внаслідок чого ближче до вечора знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння.

Коли він на вокзалі чекав електричку, щоб поїхати додому, то зустрів свого знайомого ОСОБА_11 і вони вирішили поїхати разом. ОСОБА_11 , при цьому, був тверезий.

Приблизно о 21 годині 15 хвилин, коли електропоїзд прибув до станції "Канкринівка", вони вийшли з вагона на повітря, однак, коли через деякий час спробували знову зайти до вагону, в них нічого не вийшло, оскільки він був дуже п`яний і не зміг піднятися в тамбур.

Після того як електропоїзд поїхав, вони вирішили піти до його дядька, який проживав в Малокатеринівці. Однак, дядька вдома не було.

В той час ОСОБА_11 захотів зігрітися і вони вирішили знайти, де можна купити спиртне. Оскільки на той пізній час магазини в селищі вже не працювали, він згадав, що неподалік проживає потерпіла ОСОБА_7 , яка торгує розведеним спиртом.

Підійшовши до домоволодіння потерпілої ОСОБА_7 , вони подзвонили у дзвінок, але їм ніхто не відчинив. Після того вони перелізли через паркан та, оскільки у потерпілих в подвір`ї було два будинки, вирішили зайти до одного з них, щоб зігрітися.

Будинок, до якого вони зайшли, виявився пустим та не обігрівався. Після цього ОСОБА_11 вийшов у подвір`я та згодом покликав його.

Коли він вслід за ОСОБА_11 вийшов у двір то побачив, що ОСОБА_11 зняв скло в одному з вікон другого будинку. Вони вирішили залізти у вікно, щоб погрітись.

Після того, як вони через вказане вікно проникли до другого будинку потерпілих, вони наштовхнулись на посуд з їжею. Він трохи поїв рагу, а ОСОБА_11 в цей час палив. Потім ОСОБА_11 зайшов далі в будинок та, повернувшись до нього, сказав, що побачив двох жінок та працюючий телевізор.

Вони хотіли посидіти до ранку в теплі, а потім на електричці поїхати додому, однак їх почули потерпілі та вийшли до них. Вони сказали потерпілим лягти на диван та не вставати. Згодом вони перевели потерпілих до іншої кімнати та сказали лягти на диван там. Це було приблизно о 23 годині 00 хвилин.

Вони почали вимагати у потерпілих гроші та золото, однак ті сказали, що грошей у них нема. Потерпіла ОСОБА_7 сказала, що у неї є одна сережка. Вона зняла її та сама передала йому.

Оскільки він перебував у стані алкогольного сп`яніння, то кілька разів засинав сидячи на підлозі біля дивану з потерпілими та не пам`ятає всього, що відбувалось.

Згодом потерпіла ОСОБА_6 запропонувала їм чаю. Вони з ОСОБА_11 та потерпілою ОСОБА_6 пішли до кухні, де ОСОБА_6 зробила їм чай та порізала сало.

Зазначає, що у них з собою не було ніяких ножів. Потерпілим вони не погрожували, а навпаки, казали, що нічого їм не зроблять.

Оскільки потерпіла ОСОБА_6 кілька разів намагалась втекти він них, він взяв з кухні два ножі, які там були, щоб їх не взяла ОСОБА_6 , та поклав їх поряд із собою біля дивану, куди вони повернулись з кухні.

Ближче до ранку його розбудив ОСОБА_11 та сказав, що час йти. Коли він вийшов до коридору, то побачив пакети з майном, які зібрав ОСОБА_11 .

Вони з ОСОБА_11 завели потерпілих до маленької глухої кімнати в будинку та закрили їх там, прислонивши до дверей холодильник, щоб мати можливість дійти до електрички, поки потерпілі не покликали на допомогу.

Після цього ОСОБА_11 взяв пакети з майном, в яких була електрична швейна машинка, дві праски та дві скатертини і вони пішли з будинку потерпілих. Пакет з мікрохвильовою піччю залишився у потерпілих, оскільки був важкий. Пакети ніс ОСОБА_11 , він йому не допомагав. Приїхавши до міста Запоріжжя вони пішли на ринок "Анголенко", де він продав сережку, а ОСОБА_11 інші речі потерпілих.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що він проживає в місті Синельникове в Дніпропетровській області. У нього є знайомий ОСОБА_10 , вдома у якого залишились його речі, які необхідно було забрати.

11 лютого 2016 року він зустрівся з ОСОБА_10 у місті Запоріжжі і вони вирішили поїхати додому до ОСОБА_10 за його речами. ОСОБА_10 , при цьому, перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Сівши на електричку, вони поїхали додому до ОСОБА_10 . Коли електропоїзд стояв у Малокатеринівці, вони вийшли покурити та не змогли зайти назад до поїзда через алкогольне сп`яніння ОСОБА_10 .

Залишившись в Малокатеринівці, вони вирішили піти до дядька ОСОБА_10 , який там проживав. Дядька вдома не було, однак до них вийшов дядьків батько та почав з ними лаятися, після чого вони пішли звідти.

Оскільки на вулиці було холодно, вони вирішили купити пляшку горілки, щоб зігрітися. ОСОБА_10 сказав, що знає місце, де можна купити самогон.

Коли вони підійшли до подвір`я потерпілих, то постукали у ворота, але їм ніхто не відкрив. Вони перелізли через паркан та зайшли в один з двох будинків, в якому нікого не було. Через короткий час вони вийшли з будинку в подвір`я та постукали у вікно другого будинку, однак ніхто їм не відкрив.

Тоді він витяг скло з одного з вікон. Через це вікно вони проникли до будинку, спочатку ОСОБА_10 , а потім він.

Одразу в коридорі вони побачили казанок з їжею і ОСОБА_10 став її їсти, а він в цей час палив сигарету.

Через грохот посуду до них вийшла потерпіла ОСОБА_6 та сказала, щоб вони забирались з будинку. Вони попросили її зайти в кімнату та не кричати. Вона лягла до своєї матері ОСОБА_7 на диван.

Через деякий час вони попросили ОСОБА_6 зробити їм чаю. ОСОБА_6 пішла на кухню, заварила їм чай та порізала сало. Деякий час вони сиділи на кухні, а потім повернулись до кімнати, де ОСОБА_10 спав сидячі на полу біля потерпілих. Він в той час спав на дивані в сусідній кімнаті.

Умисел на заволодіння майном потерпілих у них виник вже ближче до ранку. Вони взяли швейну машинку, дві праски, дві скатертини та ТВ-тюнер, які поклали в пакети. Також вони забрали з собою мобільний телефон потерпілих, який потім ОСОБА_10 забрав собі.

Перед виходом ОСОБА_10 запропонував кинути потерпілих у підвал, ляда якого була в будинку, однак він категорично заперечив та вони закрили потерпілих в одній з кімнат будинку, підперши двері холодильником.

Потім вони з ОСОБА_10 поїхали до міста Запоріжжя, де на ринку "Анголенко" збули всі речі потерпілих. Отримані гроші поділили на двох порівну, після чого розійшлись.

Зазначає, що потерпілим ніхто не погрожував, ніхто їх не бив. Потерпілі протягом всього часу його з ОСОБА_10 перебування в їх будинку могли вільно пересуватися будинком та мали змогу без перешкод покинути будинок.

Ножів у них з собою не було, однак він бачив ніж на кухні, коли ОСОБА_6 різала їм сало. Ані він, ані ОСОБА_10 при ньому, ножа до рук не брали.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 своєї вини у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, їх вина повністю доведена та підтверджується сукупністю доказів, зібраних в даному кримінальному провадженні та досліджених під час судового розгляду: показаннями самих обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , показаннями потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , протоколами та відеозаписами слідчих дій, висновками експертиз.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона разом зі своєю матір`ю ОСОБА_7 мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

11 лютого 2016 року увечері вони разом з потерпілою ОСОБА_7 , лежачи на диванах у будинку за місцем свого мешкання, дивились телевізор. Світло було вимкнене в усіх кімнатах будинку. Приблизно о 2215 - 2220 вона побачила світло від ліхтаря та вскочила з дивана. Вона побачила силует чоловіка та закричала. Чоловік одразу схопив її та приставив до шиї ніж, інший чоловік в цей час схопив її матір - потерпілу ОСОБА_7 та повалили їх на підлогу.

Потім незнайомі чоловіки переклали їх з потерпілою ОСОБА_7 на диван та почали вимагати гроші та золото. При цьому, чоловіки погрожували їй ножем та кілька разів завдавали удари їй та її матері ОСОБА_7 . Її один раз вдарили ногою та кілька разів - руками.

Хто конкретно завдавав удари їй вона не знає, оскільки в той момент не бачила обличчя, однак згодом на кухні, коли вона робила чай, який нападники змусили її заварити, вона роздивилась обличчя обох нападників - ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Оскільки у неї були проблеми з кров`яним тиском, вона приймала пігулки, які ОСОБА_11 подав їй, коли їй стало погано. Також ОСОБА_11 водив її до туалету.

ОСОБА_10 був дуже п`яний та сидів на підлозі біля дивану з двома ножами, а ОСОБА_11 в цей час нишпорив по шафах в пошуках майна.

Ближче до ранку обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зібрали в пакети їх майно: ТВ-тюнер, мобільний телефон, дві скатертини, дві праски, тонометр та м`ясо з холодильника. Крім того ОСОБА_11 забрав з гаманця 25 гривень, а ОСОБА_10 - золоту сережку в її матері.

Потім обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вирішували, що робити з нею та з ОСОБА_7 . Спочатку вони хотіли кинути їх до підвалу, ляда якого знаходиться в коридорі будинку, однак вони вмовили ОСОБА_11 та ОСОБА_10 цього не робити.

Потім ОСОБА_11 та ОСОБА_10 заштовхали її та ОСОБА_7 до маленької кімнати без вікон та закрили їх там. При цьому сказали, що якщо вони поскаржаться до поліції, то вони повернуться та вб`ють їх.

Це було приблизно о 5 годині ранку.

Вони з матір`ю намагались відкрити двері кімнати, але у них нічого не виходило. Тоді вони витягли з дивана, який був у кімнаті, металеву пластину та пробили нею отвір у дверях кімнати. Коли вона через отвір вилізла з кімнати, в якій її з матір`ю закрили ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , вона побачила, що двері кімнати підперті холодильником, кріслом та дошками з підвалу.

Вона побігла до сусіда ОСОБА_12 за допомогою, при цьому помітивши, що в одному з вікон будинку відсутнє скло. Разом з ним вони звільнили з кімнати потерпілу ОСОБА_7 та викликали поліцію.

Зазначає, що вона не може точно сказати, хто саме приставляв до її шиї ножа, однак потім вона бачила їх кухонні ножі, які зберігались на кухні, в руках у обвинуваченого ОСОБА_10 .

Їй та її матері погрожували обидва обвинувачених. Ці погрози вона сприймала реально.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що вона разом зі своєю донькою ОСОБА_6 мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

11 лютого 2016 року увечері вони з донькою ОСОБА_6 були дома за місцем свого мешкання та, лежачі на диванах, дивились телевізор. Приблизно о 2200 - 2220 ОСОБА_6 сказала, що в будинку хтось є. Вона підвелась та вийшла до коридору, де її зустріли ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які схопили її та потерпілу ОСОБА_6 та повалили на підлогу. Її повалив ОСОБА_10 , а потерпілу ОСОБА_6 - ОСОБА_11 . Це відбулось між диваном та шифоньєром.

Вона попросила її відпустити, оскільки через хвору спину вона не може лежати на підлозі. Після цього її переклали на диван та сказали лягти обличчям в подушку.

В цей час її донька - потерпіла ОСОБА_6 лежала на підлозі. Нападники її били та вимагали гроші. Грошей в них не було, оскільки лише наступного дня вона мала їхати до Запоріжжя за пенсією.

Згодом потерпілу ОСОБА_6 поклали на диван поряд з нею.

ОСОБА_11 витяг з гаманця, на який вона йому вказала, 25 гривень та забрав їх собі.

Коли в неї вимагали золото, вона сказала, що має одну золоту сережку у вусі, на що ОСОБА_10 , в руках якого був ніж, запитав: "Так що - тобі відрізати вухо?". Вона самостійно зняла золоту сережку та віддала її ОСОБА_10 .

ОСОБА_10 , який був у стані алкогольного сп`яніння, сів на підлогу біля дивану, на якому лежала вона та ОСОБА_6 , а ОСОБА_13 в цей час обшукував шафи, витягуючи речі та кидаючи їх на підлогу.

Вона попросила провести її до туалету. ОСОБА_10 зводив її в туалет та вони повернулись до кімнати.

Згодом її донька ОСОБА_6 попросилась до туалету. ОСОБА_10 повів ОСОБА_6 в туалет, а вона підняла голову з подушки. Це помітив ОСОБА_11 , який в цей час обшукував шафи, підскочив до неї та ударив її один раз рукою в район нирки та один раз рукою по обличчю.

Через деякий час вони змусили її доньку ОСОБА_6 піти на кухню та зробити їм чай. ОСОБА_6 виконала ці вимоги.

Ближче до ранку вони запитали в неї пакети, щоб скласти майно. Майно, при цьому, було знесене до кухні.

Після цього ОСОБА_11 відкрив ляду підвалу, який знаходиться в їх будинку і яким вони не користуються, та сказав, що їх з донькою туди кинуть. Але згодом ОСОБА_11 та ОСОБА_10 завели її з потерпілою ОСОБА_6 до кімнати без вікон, де закрили, прихиливши до дверей холодильник, крісло та дошки з підвалу.

Вони витягли з дивану, який стояв в тій кімнаті, металеву пластину та почали вибивати двері. Коли вони вибили отвір в дверях, її донька ОСОБА_6 вилізла через нього з кімнати та покликала на допомогу сусіда ОСОБА_12 , разом з яким вони звільнили заблоковані двері та випустили її з кімнати.

Зазначає, що її бив ОСОБА_11 , а ОСОБА_10 її не бив, він лише погрожував ножем, коли вимагав сережку та утримував її деякий час одразу після того як вони їх помітили.

Її доньку, потерпілу ОСОБА_6 , били обидва - і ОСОБА_11 , і ОСОБА_10 .

Будинок обвинувачені покинули приблизно о 5 годині ранку, оскільки з їх розмов вона знала, що вони чекали електрички на Запоріжжя.

Погрози від обвинувачених вона сприймала реально.

Протоколом огляду місця події від 12 лютого 2016 року та фототаблицями до нього встановлено, що місцем скоєння злочину є будинок АДРЕСА_3 та зафіксовано обстановку в будинку після скоєння злочину.

Під час огляду місця події було виявлено відсутність скла в одному з вікон будинку, розмірами 1,2 х 0,5 м та порушену обстановку в кімнатах відкриті шафи, розкидані речі.

На підлозі кімнати № 4 будинку було виявлено кухонний ніж з пластиковою ручкою коричневого кольору, довжиною 7 см., металевим клинком довжиною 10 см., шириною 1,5 см.

На підлозі кімнати № 5 будинку було виявлено кухонний ніж з ручкою чорного кольору, довжиною 10 см., металевим клинком довжиною 10 см., приблизною шириною 1,5 см.

Вказані ножі були вилучені (а.с. 56-72).

Протоколом огляду місця події ділянки місцевості на пішохідному переході між будинками АДРЕСА_4 , від 12 лютого 2016 року встановлено, що серед речей, якими торгує громадянка ОСОБА_14 було виявлено та вилучено дві праски та дві скатертини (а.с. 76-78).

Протоколом огляду місця події приміщення кімнати будинку АДРЕСА_3 , від 19 лютого 2016 року встановлено наявність TV-тюнера «Eurosat PVB-3023» сірого кольору з пультом управління, який потерпілій ОСОБА_7 передала громадянка ОСОБА_15 (а.с. 79).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 лютого 2016 року встановлено, що потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_11 як одну з осіб, які 12 лютого 2016 року в приміщенні будинку АДРЕСА_3 здійснили розбійний напад на неї та на її матір ОСОБА_7 (а.с. 86).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 квітня 2016 року встановлено, що потерпіла ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_10 як одну з осіб, які 11 лютого 2016 року в приміщенні будинку АДРЕСА_3 здійснили розбійний напад на неї та на її матір ОСОБА_7 (а.с. 87).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 лютого 2016 року встановлено, що потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_10 як одну з осіб, які 11 лютого 2016 року в приміщенні будинку АДРЕСА_3 здійснили розбійний напад на неї (а.с. 90-91).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 лютого 2016 року встановлено, що потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_11 як одну з осіб, які 11 лютого 2016 року в приміщенні будинку АДРЕСА_3 здійснили на неї розбійний напад (а.с. 92-93).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 лютого 2016 року встановлено, що свідок ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_11 як чоловіка, у якого 12 лютого 2016 року вона придбала 2 праски та 2 скатертини (а.с. 94-95).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 лютого 2016 року встановлено, що свідок ОСОБА_16 впізнала ОСОБА_11 як чоловіка, який 12 лютого 2016 року пропонував їй придбати швейну машинку (а.с. 96-97).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 лютого 2016 року встановлено, що свідок ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_11 як чоловіка, у якого 12 лютого 2016 року він придбав TV-тюнер та пульт управління сірого кольору (а.с. 98-99).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 27 квітня 2016 року та відеозаписом до нього встановлено, що ОСОБА_10 під час проведення вказаної слідчої дії в присутності свого захисника показав місце скоєння ним разом з ОСОБА_11 злочину, пояснив механізм проникнення до будинку потерпілих, розкрив механізм подолання ними опору потерпілих та пояснив, при цьому, які дії вчиняв він, а які обвинувачений ОСОБА_11 . Показав, як вони заволоділи майном потерпілих, яким чином залишили територію домоволодіння та як реалізували викрадене майно (а.с. 103-107).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 28 квітня 2016 року та відеозаписом до нього встановлено, що потерпіла ОСОБА_7 зазначила час та дату скоєння щодо неї розбійного нападу ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , показала вікно, через яке обвинувачені проникли до її будинку, пояснила механізм завдання ними ударів їй та її доньці ОСОБА_6 обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_10 та показала як обвинувачені вимагали у них гроші та яким чином вони залишили територію будинку з її майном, закривши їх з донькою в одній з кімнат будинку (а.с. 108-110).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 29 квітня 2016 року та відеозаписом до нього встановлено, що ОСОБА_11 під час проведення вказаної слідчої дії в присутності свого захисника показав місце скоєння ним разом з ОСОБА_10 злочину, пояснив механізм проникнення до будинку потерпілих, розкрив механізм подолання ними опору потерпілих та пояснив, при цьому, які дії вчиняв він, а які обвинувачений ОСОБА_10 . Показав, як вони заволоділи майном потерпілих, яким чином залишили територію домоволодіння та як реалізували викрадене майно (а.с. 111-115).

Висновком судово-медичної експертизи № 498 від 19 лютого 2016 року встановлено, що на тілі ОСОБА_7 було виявлено наступні тілесні ушкодження: крововиливи в області підборіддя справа, в області лоба зліва, в проекції п`ятого ребра справа, садна в області спинки носа та в області лівої щоки, які є легкими тілесними ушкодженнями.

Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів.

Давність виникнення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному ОСОБА_7 (а.с. 88-89).

Висновком судово-медичної експертизи № 499 від 15 лютого 2016 року встановлено, що на тілі ОСОБА_6 було виявлено наступні тілесні ушкодження: крововиливи в поперековій області справа, в області лівого плеча, в області правого стегна, в проекції лівої лопатки, яки є легкими тілесними ушкодженнями.

Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів.

Давність виникнення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному ОСОБА_6 .

Версія обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 про те, що вони проникли до будинку потерпілих щоб погрітися та не мали корисливого умислу не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки спростовується показаннями потерпілих, які пояснили, що коли вони в перший раз побачили обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , ті одразу накинулись на них та повалили їх на підлогу без жодних пояснень, завдаючи при цьому ударів. Крім того, з показань потерпілих вбачається, що на момент початку відносно них насильницьких дій з боку обвинувачених, у ОСОБА_10 в руках вже був ніж, а обвинувачені почали вимагати в них гроші одразу після припинення їх опору.

Крім того, про наявність заздалегідь спланованого умислу на проникнення обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 в будинок потерпілих з метою збагачення свідчать такі дії обвинувачених, як потрапляння на територію домоволодіння через паркан, виставлення вікна у будинку та узгодженість їх дій з пошуку майна та грошей у будинку.

Твердження обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 про те, що вони не брали до рук ножі та не погрожували ними потерпілим спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які пояснили, що обвинувачені погрожували їм їх ножами, які зберігались в кухні. Вказані показання потерпілих повністю узгоджуються з протоколом огляду місця події від 12 лютого 2016 року, відповідно до якого в двох різних кімнатах будинку на підлозі було виявлено та вилучено два кухонних ножа.

Суд критично ставиться до твердження обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 про те, що вони не вчиняли жодного тиску на потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 і ті могли самостійно пересуватися будинком та, за бажанням, покинути його, оскільки це суперечить сукупності доказів, досліджених в даному кримінальному провадженні.

Так, з пояснень самих обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вбачається, що вони змусили потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 лягти на диван. Коли потерпілим необхідно було пройти до туалету, їх туди супроводжував ОСОБА_10 . Потерпіла ОСОБА_6 ходила до кухні також під наглядом обвинувачених.

Вказане цілком узгоджується з показаннями потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які пояснили, що вони постійно перебували під наглядом обвинувачених. Крім того, з показань обвинувачених і потерпілих встановлено, що коли ОСОБА_11 та ОСОБА_10 залишали будинок потерпілих, вони закрили ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в глухій кімнаті та підперли двері холодильником.

Вказане повністю спростовує зазначені твердження обвинувачених.

Докази, досліджені в даному кримінальному провадженні, узгоджуються між собою як окремо, так і в сукупності та підтверджують вину обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 187 КК України, оскільки він за попередньою змовою з ОСОБА_11 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у житло та з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 187 КК України, оскільки він, будучі особою, яка раніше вчинила розбій, за попередньою змовою з ОСОБА_10 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у житло та з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.

В судових дебатах захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 висловив думку про необхідність кваліфікації дій обвинувачених за частиною першою статті 162 КК України (порушення недоторканості житла) та за ч. 2 ст. 186 КК України (грабіж), оскільки в діях обвинуваченого ОСОБА_10 відсутні необхідні ознаки розбійного нападу, а спільне з ОСОБА_11 проникнення до житла потерпілих не було викликано корисливим мотивом. Намір на заволодіння майном виник у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вже під час перебування їх в будинку потерпілих.

Вказану думку суд вважає хибною, виходячи з наступного.

Як було встановлено в судовому засіданні, проникаючи до будинку потерпілих, обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 мали умисел на заволодіння майном потерпілих, про що свідчить узгодженість їх дій, пов`язаних з проникненням до будинку та наступних дій, пов`язаних з нападом на потерпілих та дій, пов`язаних з незаконним заволодінням їх майном.

В цьому випадку проникнення до житла потерпілих є самостійною кваліфікуючою ознакою складу злочину, передбаченого частиною третьою статті 187 КК України і не потребує додаткової кваліфікації за статтею 162 КК України.

Стосовно кваліфікації за ч. 2 ст. 186 КК України слід зазначити наступне.

Розмежування таких складів злочину, як грабіж (ст. 186 КК України) та розбій (ст. 187 КК України), враховуючи наявність такої спільної ознаки як відкритість заволодіння майном, здійснюється за такою кваліфікуючою ознакою, як наявність нападу на потерпілих, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я осіб, що зазнали такого нападу, або з погрозою застосування такого насильства, що характеризує саме склад злочину, передбачений статтею 187 КК України (розбій).

Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 відкрито заволоділи майном потерпілих внаслідок здійснення на них нападу з проникненням до їх будинку та з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілих, суд вважає хибною думку захисника обвинуваченого ОСОБА_10 про необхідність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 186 КК України.

Думку захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_9 щодо необхідності кваліфікації дій ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 162 КК України (порушення недоторканості житла) та за статтею 185 КК України (крадіжка) суд також вважає помилковою, виходячи з наступного.

Як було зазначено раніше, дії обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , пов`язані з проникненням до будинку потерпілих, є частиною їх загального спільного умислу, спрямованого на заволодіння майном потерпілих і не потребують додаткової кваліфікації за статтею 162 КК України.

Основною кваліфікуючою ознакою діяння, передбаченого статтею 185 КК України є таємність викрадення чужого майна. При скоєнні діяння, передбаченого статтею 187 КК України, заволодіння чужим майном відбувається у відкритій формі. Відкритість заволодіння майном потерпілої особи є однією з обов`язкових ознак, без яких неможлива кваліфікація дій за даною статтею.

Як було встановлено в судовому засіданні з пояснень самих обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , протоколів слідчих дій та їх відеозаписів, заволодіння майном потерпілих обвинувачені здійснювали відкрито. Після того, як їх виявили потерпілі в своєму будинку, обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 не припинили свої протиправні дії, а навпаки продовжили реалізацію свого злочинного умислу та здійснили напад на потерпілих з метою відкритого заволодіння їх майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про хибність думки адвоката ОСОБА_9 щодо необхідності кваліфікації дій обвинувачених за вказаними ним статтями Кримінального кодексу України.

Той факт, що з початку нападу обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 намагались не показувати потерпілим свої обличчя, на кваліфікацію дій обвинувачених не впливає.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує тяжкість скоєного ним злочину, який згідно до статей 12 та 24 КК України є умисним особливо тяжким злочином, думку потерпілої ОСОБА_7 , яка просила суд призначити йому суворе покарання, особу винного, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, його роль в скоєнні злочину та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , в даному кримінальному провадженні не встановлено.

Колегія суддів виключає з пом`якшуючих обставин, які зазначені в обвинувальному акті щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_10 дав показання, які свідчать про невизнання ним умислу на здійснення розбійного нападу на потерпілих.

Вказане виключає його щире каяття та не свідчить про сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , є скоєння ним злочину відносно особи похилого віку та в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує тяжкість скоєного ним злочину, який згідно до статей 12 та 24 КК України є умисним особливо тяжким злочином, думку потерпілої ОСОБА_7 , яка просила суд призначити йому суворе покарання, особу винного, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, його роль в скоєнні злочину та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , в даному кримінальному провадженні не встановлено.

Колегія суддів виключає з пом`якшуючих обставин, які зазначені в обвинувальному акті щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_11 дав показання, які свідчать про невизнання ним умислу на здійснення розбійного нападу на потерпілих.

Вказане виключає його щире каяття та не свідчить про сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , є скоєння ним злочину відносно особи похилого віку.

Колегія суддів виключає з обтяжуючих покарання обвинуваченому ОСОБА_11 такої обставини, як здійснення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки дана обставина не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, зважаючи на думку прокурора та потерпілої, для досягнення цілей, встановлених статтею 50 Кримінального кодексу України, колегія суддів вважає, що обвинувачений ОСОБА_10 не може бути виправлений та перевихований без ізоляції від суспільства і йому доцільно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією всього належного йому майна.

Враховуючи викладене, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, зважаючи на думку прокурора та потерпілої, для досягнення цілей, встановлених статтею 50 Кримінального кодексу України, колегія суддів вважає, що обвинувачений ОСОБА_11 не може бути виправлений та перевихований без ізоляції від суспільства і йому доцільно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією всього належного йому майна.

Документально підтверджені витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів, колегія суддів вирішує за правилами, встановленими ст. 100 КПК України.

Підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили не вбачається.

Строк попереднього ув`язнення обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 підлягає зарахуванню до строку покарання за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:
ОСОБА_11 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 9 місяців з відбуванням в кримінально-виконавчій установі та з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк покарання ОСОБА_11 обраховувати з дня його затримання з 25 квітня 2016 року.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі.

Зарахувати ОСОБА_11 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 25 квітня 2016 року по день ухвалення даного вироку по 09 березня 2017 року включно за правилами ч. 5 ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 місяців з відбуванням в кримінально-виконавчій установі та з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк покарання ОСОБА_10 обраховувати з дня його затримання з 25 квітня 2016 року.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі.

Зарахувати ОСОБА_10 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 25 квітня 2016 року по день ухвалення даного вироку по 09 березня 2017 року включно за правилами ч. 5 ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Речові докази:

?праску «CLATRONIC», праску « ОСОБА_18 », дві скатертини «Oblong», ніж з коричневою рукояткою та ніж з рукояткою чорного кольору, що знаходяться в камері схову Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькі області та ТВ-тюнер «Eurosat» DVB-3023, що передані під розписку потерпілій ОСОБА_7 передати власнику ОСОБА_7 ;

?запальничку рожевого кольору, брелок квадратної форми та моток скотчу, що знаходяться в камері схову Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькі області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженими ОСОБА_11 та ОСОБА_10 в той же строк з дня отримання ними копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3