Справа №666/2253/15-к
УХВАЛА
29.08.2016 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді- ОСОБА_1 ,

за участю секретаря- ОСОБА_2

прокурора- ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0004634 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч.2, 321 ч.1, 309 ч.2, 311 ч.1 КК України, -

встановив:
На розгляді в суді перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Від захисника обвинуваченого надійшло клопотання, про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу увигляді тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що утримувати ОСОБА_5 під вартою не має ніяких об`єктивних підстав. Також, у ОСОБА_5 чисельні туберкуломи лівої легені, він перебуває на обліку в тубдиспансері з 2008р. і в нього високий ризик захворіти на сухоти в умовах СІЗО.

Згідно вимог ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За змістом ч.3 ст. 199 КПК України підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, які на час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою не зменшились.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою був застосований до обвинуваченого 30.01.2015р. за правилами КПК України, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкість злочинів, які йому інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України.

Під час досудового розслідування строк тримання обвинуваченого під вартою продовжувався і кожного разу не було знайдено підстав для зміни щодо нього запобіжного заходу на менш суворий.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання та продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді взяття під варту, на даному етапі провадження у кримінальному провадженні не зменшилась. Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

З огляду на наведене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечення виконання ним процесуальних рішень, з урахуванням цілей п.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 та вважає за неможливе застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 194, 196, 197, 314-317, 331 КПК України, суд-

постановив:
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого, про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою на домашній арешт - відмовити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраний на досудовому розслідуванні, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів до 28.10.2016 року включно.
Копію ухвали направити начальнику Херсонського слідчого ізолятору УДПтСУ в Херсонській області для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
СуддяОСОБА_1