Дата документу Справа № 331/3860/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/198/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/3860/16-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 345 ч.2 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2017 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 29 вересня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 13.09.2002 року Запорізьким районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185, ч.2 ст.187, ст.304 КК України до позбавлення волі строком 5 років 1 місяць. Звільнений 16.12.2005 умовно-достроково з невідбутим терміном 1 рік 7 місяців;
- 11.12.2008 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.345 КК України до штрафу у розмірі 1000 грн.;
- 03.03.2010 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;
- 20.09.2010 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 01.01.2013 року умовно-достроково, з невідбутим покаранням 1 рік 5 місяців;
- 21.01.2016 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.121 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,
визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначено йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України невідбуту частину покарання за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21.01.2016 року у вигляді п`яти років одного місяця позбавлення волі частково приєднано до призначеного покарання та остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у вигляді п`яти років та двох місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахується з 01 серпня 2016 року.
Зараховано ОСОБА_7 до строку призначеного покарання відбуте покарання за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21.01.2016 року з 18 серпня 2015 року до 20 липня 2016 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України, та з 21 липня 2016 року до 31 липня 2016 року включно.
Зараховано ОСОБА_7 до строку призначеного покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 01 серпня 2016 року до 29 вересня 2016 року включно у порядку, передбаченому ч.5 ст. 72 КК України.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Запорізькому СІ УДПтС України у Запорізькій області щодо ОСОБА_7 залишений без змін до набрання вироком суду чинності.
Згідно з вироком, 27 квітня 2016 року о 16 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні першого корпусу Запорізького слідчого ізолятору № 10, по вул. Перша Літійна, 36 в м. Запоріжжя, у якості особи, яка утримується в умовах СІЗО у зв`язку із притягненням до кримінальної відповідальності, маючи умисел на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, побачив старшого оперуповноваженого СІЗО №10 ОСОБА_9 , який був одягнений у формений одяг та виконував свої службові обов`язки по оперативному обслуговуванню об`єктів та розміщенню спецконтингенту, підійшов до останнього, та, висловлюючись грубою нецензурною лайкою, погрожуючи фізичною розправою, наніс ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки по обличчю, внаслідок чого потерпілому заподіяні синець в області нижньої повіки, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 та правильності кваліфікації його дій, вважає що призначене судом першої інстанції покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Просить вирок Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 29 вересня 2016 року змінити, призначивши ОСОБА_7 більш м`яке покарання.

В запереченнях на апеляційну скаргу, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 просить апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 29 вересня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: захисника, обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, яка вважала, що судове рішення необхідно залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються доказами, які судом всебічно, повно та об`єктивно досліджені і є обґрунтованими. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 345 КК України, що не оспорюється в апеляційній скарзі, тому судова колегія визнає ці висновки правильними.

ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались сторонами провадження і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 (Із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 р., № 8 від 12 червня 2009 р. та № 11 від 6 листопада 2009 р.) … призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції послався на ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані, що характеризують особу обвинуваченого. В якості обставини, що пом`якшує покарання, суд врахував щире каяття, наявність на утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставиною, що обтяжує покарання, суд врахував вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів і домірне скоєному, а вимоги апеляційної скарги про призначення більш м`якого покарання є такими, що не ґрунтуються на законі.

Таким чином доводи захисника ОСОБА_8 щодо суворості призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є необґрунтованими та безпідставними, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26.11.2015 року № 838-VIII), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

А отже, строк попереднього ув`язнення, у період з 29.09.2016 року до моменту набрання вироком законної сили, ОСОБА_7 слід зарахувати в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 29 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 72 ч.5 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 термін його попереднього ув`язнення з 29.09.2016 року по 20.01.2017 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4