Справа № 733/1339/16-к провадження № 11-кп/795/171/2017 Категорія - ч.3 ст.286 КК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду, кримінальне провадження № 0000100 від 01 червня 2016 року за апеляційними скаргами потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 на вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від

04 листопада 2016 року,

про обвинувачення

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Вишнівка Ічнянського району Чернігівської області,

який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 286 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_13

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_12

В С Т А Н О В И В:

В поданих апеляційних скаргах та доповненнях потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, просили вирок місцевого суду змінити та призначити ОСОБА_12 покарання із застосуванням статті 69 КК України, звільнивши обвинуваченого від призначеного покарання на підставі статті 75 КК України.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 також, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини та кваліфікацію дій, порушив питання про зміну вироку та призначення покарання обвинуваченому із застосуванням статті 69 КК України.

Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від

04 листопада 2016 року.

ОСОБА_12 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_12 на користь держави процесуальні витрати в сумі 3 166 (три тисячі сто шістдесят шість) гривні 56 копійок.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зазначили що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вважають, що призначаючи покарання, суд першої інстанції не взяв до уваги думку потерпілих, визнання ОСОБА_12 своєї вини, його розкаяння у вчиненому, вибачення перед потерпілими та відшкодування витрат на лікування і поховання.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги захисник в інтересах обвинуваченого вказав, що суд не в повній мірі врахував невідповідність дій пішоходів та велосипедиста вимогам правил дорожнього руху.

Судом першої інстанції, встановлено, що 01 червня 2016 року, ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Toyota Саmry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевозячи пасажира ОСОБА_10 , рухався по автодорозі «Талалївка-Ічня-Тростянець-Сокиринці», зі сторони с. Дорогинка Ічнянського району Чернігівської області в напрямку

с. Томашівка Ічнянського р-ну Чернігівської області. Приблизно о 04:10 год., ОСОБА_12 , рухаючись по 17 км вказаної автодороги, перед початком с. Томашівка, в момент появи перешкоди для руху, яка виникла з моменту виявлення на проїзній частині дороги пішоходів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_6 та велосипедиста ОСОБА_17 , проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, не своєчасно вжив заходів до зменшення швидкості руху, чим порушив вимоги п.п. 2.3 б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну), 2.9 а) (водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння), 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) Правил дорожнього руху України та здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_17 та пішоходів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_6 , які рухались по проїзній частині в попутному напрямку руху автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 та пасажир автомобіля ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження, а велосипедист ОСОБА_17 та пішоходи ОСОБА_18 та ОСОБА_16 загинули на місці ДТП.

Заслухавши доповідь судді, доводи потерпілих, захисника, обвинуваченого, які підтримали подані апеляційні скарги, просили їх задовольнити, думку прокурора, яка вважала апеляційні скарги потерпілих та захисника такими, що не підлягають задоволенню, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що останні задоволенню не підлягають.

За змістом статті 370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за встановлених під час судового розгляду фактичних обставин, підтверджений дослідженими під час судового слідства доказами, які були оцінені судом з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, що в апеляційних скаргах не оспорюється.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_12 за частиною 3 статті 286 КК України, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб, кваліфіковано місцевим судом правильно, що також не оспорюється в апеляційній скарзі.

Відповідно до статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі статтею 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За змістом статті 75 КК України, звільнення особи від відбування призначеного покарання з випробуванням, крім випадків засудження за корупційні злочини, можливе лише у тому випадку, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі не більше п`яти років, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування призначеного покарання.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_12 , суд першої інстанції у відповідності до вимог статті 65 КК України врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, його незворотні наслідки у виді загибелі трьох осіб, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні матір похилого віку, працює та позитивно характеризується, думку потерпілих, щодо призначення обвинуваченому покарання.

Місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку про призначення ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі з ізоляцією обвинуваченого та поміщення його до кримінально виконавчої установи закритого типу в межах санкції, яка визначена частиною статті за інкриміноване кримінальне правопорушення.

Таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_12 та попередження вчинення ним нових злочинів.

З огляду на наведене доводи захисника в інтересах обвинуваченого та потерпілих про суворість призначеного місцевим судом покарання є необґрунтованими.

Підстав для пом`якшення покарання, у відповідності до вимог статті

69 КК України, не вбачається, оскільки за змістом статті 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом можливо, з урахуванням особи винного, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Підстави для пом`якшення покарання та застосування положень статті 75 КК України також відсутні.

При вирішенні питання про призначення покарання місцевим судом були враховані всі обставини на які посилається захисник та потерпілі в поданих апеляційних скаргах.

Порушень кримінального процесуального та кримінального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого, на кваліфікацію його дій та необґрунтованість призначеного покарання, не вбачається.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 на вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2016 року, залишити без задоволення.

Вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від

04 листопада 2016 року щодо ОСОБА_12 , залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4