Справа № 333/1689/17
Провадження №1-кс/333/375/17
УХВАЛА

Іменем України
30 березня 2017 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001310 та додані до нього матеріали, -
ВСТАНОВИВ:
28.03.2017 року слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотан ням про арешт майна. Клопотання обґрунтоване тим, що 28.03.2017 року до Комунарського відділення поліції надійшло повідомлення про те, що на Посту-1, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 140, зупинили автомобіль «Ford TRANSIT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході перевірки вузлів і агрегатів якого встановлено, що номерна деталь кузова має сліди зварювальних робіт. Автомобіль «Ford TRANSIT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 28.03.2017 року, в період часу з 00:10 годин до 00:40 годин, в ході проведення огляду місця події, було вилучено слідчим Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 та поміщено на територію Комунарського відділення поліції. Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України, вказана у клопотанні слідчого річ набула статус тимчасово вилученого майна.

Слідчий ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав своє клопотання та пояснив, що теперішній час виникла необхідність у проведенні експертних досліджень, пов`язаних із вилученням автомобіля у власника на направлення його до Запорізького НДЕКЦ МВС України.

ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, пояснив, що у випадку призначення експертизи зобов`язується надати цей автомобіль для її проведення, на теперішній час цей автомобіль йому необхідний для поїздок, вилучення автомобіля ускладнить його нормальний життєвий устрій.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Тимчасовим вилученням майна, згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасове вилучення майна, згідно ч. 2 ст. 168 КПК України, може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Так, відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна має бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України. Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Цей перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає. Судом встановлено, що 28.03.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ст. 290 КК України (кримінальне провадження № 0001310). Відповідно до протоколу огляду місця подій від 28.03.2017 року автомобіль «Ford TRANSIT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , про арешт якого слідчий звернувся до суду із клопотанням, було вилучено 27.03.2017 року слідчим Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 . Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_5 , у 2016 останній придбав автомобіль «Форд Транзит», із державним номерним знаком НОМЕР_1 на підставі генеральної довіреності. На момент придбання вказаного автомобіля йому було відомо про те, що на його кузові, в районі розташування номеру кузову проводились зварювальні роботи у зв`язку із корозією. Відповідно ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Клопотання слідчого не містить формулювання підстав і мети арешту майна. Тобто, не вбачається, що предмет арешту є речовим доказом або об`єктом кримінально караних дій, або майном, набутим кримінальним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або арешт пропонується накласти у забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації. Крім того, не було наведено достатніх і переконливих доказів, що майно може бути певним чином приховане, знищено або ж воно зникне, що воно може бути зіпсовано, передано, перетворено чи відчужено. Разом з тим, не обґрунтовано, які перешкоди чинить власник зазначеного автомобіля, що призводить до неможливості досягнення завдань досудового розслідування. Крім того, відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження. Керуючись, ст.ст. 167, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1