22.03.2017
Справа № 469/393/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2017 року смт.Березанка

Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора Березанського відділу Миколаївської

місцевої прокуратури №1 - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

підозрюваного - ОСОБА_6

заступника начальника СВ Березанського ВП

Очаківського ВП ГУНП - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Березанка клопотання заступника начальника СВ Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та тимчасово проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна загальна середня, перебуваючого у цивільному шлюбі, не працюючого, судимого 14.05.2015 року Ленінським районним судом м. Харківа за ч.1 ст.263 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , -

в с т а н о в и л а :
Заступник начальника СВ Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, ОСОБА_6 ..

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 20.03.2017 року приблизно о 16.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в смт. Березанка по провулку Банківському умисно, протиправно, з метою заволодіння чужим майном та оберненням його на свою користь, відкрито, шляхом вільного доступу, заволодів мобільним телефоном марки Bravis BRIGHT А 501 вартістю 2000,00 грн., належним ОСОБА_4 .. З місця вчинення злочину ОСОБА_6 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 2000,00 грн..
Мотивуючи тим, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді штрафу від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до 2 років, або арешт на строк до 6 місяців, або позбавлення волі на строк до 4 років; враховуючи наявність ризиків, передбачених у п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто, є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки безпосередньо після вчинення злочину зник з місця події;

- може знищити, сховати або спотворити будь яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що на даний час не встановлено місцезнаходження сім-картки, яка знаходилася у викраденому мобільному телефоні, а підозрюваний обізнаний про місце вчинення злочину;
- може незаконно впливати на свідків та потерпілих, оскільки добре обізнаний про свідків вчинення ним злочину та їх місця проживання;

- може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що підозрюваний раніше судимий Ленінським районним судом м. Харківа за ч.1 ст.263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, крім того підозрюваний офіційно не працює, джерела його доходів невідомі, що дає підстави стороні обвинувачення вважати, що підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення, у тому числі майнового характеру, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосування більш м`яких запобіжних заходів, з врахуванням того, що для забезпечення кримінального провадження та повноцінного, неупередженого досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій, довготривалих експертиз, встановити свідків та очевидців вчинення кримінального правопорушення, слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
При розгляді клопотання у судовому засіданні прокурор та слідчий СВ Березанського РВ УМВС України в Миколаївській області клопотання підтримали.

Потерпіла ОСОБА_4 поклалася на розсуд суду.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник у судовому засіданні просили обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши письмові матеріали надані на підтвердження заявленого клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відомості про виявлення ознак злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України за підозрою у його вчиненні ОСОБА_6 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2017 року за №0000127 (а.с.3,17).
20.03.2017 року ОСОБА_6 затримано о 17.19 год. в порядку ст.ст.40,104,131, 132,191,208-211,213 КПК України (а.с.10-11,12).
Відповідно до вимог ст.278 КПК України 20.03.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.18/6 КК України - грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна (а.с.14).

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у відповідності до ч.2 ст.184 КПК України надана підозрюваному 22.03.2017 року о 12.00 год. (а.с.33).

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), обгрунтована підозра передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин, хоча тлумачення поняття обгрунтованості залежить від усіх цих обставин.
Враховуючи зазначену практику Європейського суду з прав людини, аналізуючи дані, що містяться у матеріалах клопотання (дані рапорту чергового Березанського ВП ОВП ГУНП в Миколаївській області від 20.03.2017 року (а.с.4), заява потерпілої ОСОБА_4 про вчинення злочину (а.с.5), дані протоколів допиту потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8 (а.с.6,7), дані протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 (а.с.15-16), та аналогічні пояснення підозрюваного у ході розгляду клопотання, вважаю, що прокурором доведено наявність на даному етапі обгрунтованої підозри у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити зазначений у клопотання злочин.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
У відповідності до вимог ст.177 КПК України слідчим суддею враховується наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1,5 ч.1 цієї статті, в т.ч.:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується поведінкою підозрюваного після вчинення злочину, а також тим, що він не має постійного місця проживання;

- може вчинити інше кримінальне правопорушення, про що може свідчити те, що підозрюваний раніше судимий, ніде не працює, що свідчить про відсутність у нього джерела доходу.

Зазначені в клопотанні ризики, передбачені п.2,3 ч.1 ст.177 КПК України, свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки невстановлення місця знаходження сім-картки з викраденого мобільного телефону не свідчить про те, що він може її знищити.

Не знайшов підтвердження і той ризик, що підозрюваний може впливати на свідків вчинення кримінального порушення, так як він не знає свідків вчинення злочину і місце їх проживання, оскільки не є місцевим.

Європейським судом з прав людини у справах Вемгофф проти Німеччини, Летерьєр проти Франції, Смирнова проти Росії визначено, що тримання особи під вартою можливе у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення в процесі здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Згідно п.3 ч.1 ст.196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу має бути викладено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.177 КПК України.

З огляду на конкретні обставини справи, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри та вагомих доказів у вчиненні ОСОБА_6 злочину; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України: відсутність позитивних соціальних зв`язків підозрюваного, який за зареєстрованим місцем проживання не проживає, не має офіційної родини та утриманців, не має і місця роботи, в зв`язку з чим, як ніде не працююча особа, може вчиняти інші протиправні діяння, здобуваючи собі матеріальні засоби для існування; що підозрюваний ОСОБА_6 14.05.2015 року засуджений Ленінським районним судом м. Харківа за ч.1 ст.263 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Враховуючи зазначені ризики та обставини, підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж зазначено у клопотанні слідчого не вбачаю.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177,178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Виходячи із зазначених обставин, що підозрюваним вчинено злочин із застосуванням насильства, на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України вважаю, що підстави для застосування у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави відсутні.
Відповідно до вимог ч.4 ст.196, ст.197 КПК України строк тримання під вартою ОСОБА_6 необхідно обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 17.19 год. 20 березня 2017 року (а.с.10-12).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,178,183,184,193,194,196,197,205,309 КПК України, слідчий суддя, -

У х в а л и л а :

Клопотання заступника начальника СВ Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та тимчасово проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Миколаєва строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою підозрюваному обчислювати з моменту фактичного затримання з 19 год. 17 хв. 20 березня 2017 року з датою його закінчення 18 травня 2017 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, для підозрюваного ОСОБА_6 строк подачі обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Слідчий суддя: