Справа № 709/42/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2017 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000385, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 серпня 2016 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який народився у м. Харкові, зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1 , з вищою базовою освітою, офіційно неодруженого, працюючого керівником хору у Піщанському будинку культури, раніше несудимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_3 22 червня 2016 року, перебуваючи в АДРЕСА_2 , маючи приязні стосунки з потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що склалися через рекомендацію спільних знайомих, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи мету на незаконне заволодіння чужим майном та доводячи свої злочинні наміри до кінця, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_6 , отримав від неї за усною домовленістю чотирьох свиней, запевнивши її, що сплатить за них грошові кошти наступного дня, коли приїде забирати інших п`ять свиней, та виплатить за їхньою усною угодою грошові кошти у розмірі 27000,00 гривень. Однак 23 червня 2016 року близько 07:00, прибувши знову за вказаною вище адресою, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_6 , попросив у неї, ще п`ять свиней, а розрахуватися пообіцяв за всіх свиней разом 26 червня 2016 року, проте на вказану дату розрахунок не здійснив та залишився винним потерпілій ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 27000,00 гривень. Після цього, 14 липня 2016 року обвинувачений ОСОБА_3 , виплативши потерпілій ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 10000,00 гривень, тим самим увійшовши у ще більш довірливі відносини з потерпілою ОСОБА_6 , повідомив, що решту грошових коштів поверне пізніше, а саме 16 липня 2016 року, хоча в дійсності такого наміру не мав, а тому грошовими коштами у розмірі 17000,00 гривень заволодів незаконно, чим спричинив своїми незаконними діями потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю, щиро розкаявся, не заперечував жодної з обставин, викладених в обвинувальному акті, та просив суд суворо його не карати. Додатково пояснив, що отримані ним від потерпілої ОСОБА_6 свині були згодом зарізані, а м`ясо здано. Розмір завданої шкоди визнав та зобов`язався відшкодувати.
Представник потерпілої ОСОБА_5 у судовому засіданні стверджував, що обвинувачений ОСОБА_3 ухиляється від відшкодування завданої внаслідок його протиправних дій шкоди, має скрутне матеріальне становище, просив дані обставини врахувати при призначенні покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення (злочину) за обставин, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та представник потерпілої також не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З огляду на викладене суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, в тому числі які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. За вчинене кримінальне правопорушення (злочин) обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з
п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених
ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На виконання вимог абз. 2 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з якою ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства також оцінюється як середній, а тому виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с. 49-50).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як злочини середньої тяжкості; відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до скоєного; особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше несудимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; наявність обставини, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (злочину), суд вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень є кримінальне покарання у виді штрафу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
До обвинуваченого ОСОБА_3 застосовувався запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строк дії якого закінчився.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_7 не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та представнику потерпілої.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1