Червоноармійський районний суд Житомирської області

справа № 292/258/17
Номер провадження 1-кс/292/31/17 У Х В А Л А

13 березня 2017 року смт. Пулини
Слідчий суддя Червоноармійського районного суду Житомирської області ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Пулини клопотання заступника начальника Пулинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції ГУНП в Житомирській області - начальника СВ Пулинського ВП ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури про арешт майна.
З участю :
прокурора
Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_4
заступника начальника Пулинського ВП
Новоград-Волинського ВП ГУНП
в Житомирській області - начальника
СВ Пулинського ВП ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
13 березня 2017 заступник начальника Пулинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції ГУНП в Житомирській області - начальник СВ Пулинського ВП звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури, мотивуючи його тим, що 10.03.2017 року надійшов рапорт від начальника сектору превенції Пулинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 про те, що під час оперативно-профілактичного відпрацювання встановлено, що в домоволодінні ОСОБА_6 , по АДРЕСА_1 , зберігаються патрони малокаліберної гвинтівки.
В ході проведення огляду житлового будинку ОСОБА_6 виявлено та вилучено 50 патронів калібру 5,6 мм., які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Отже існують достатні підстави вважати, що вони є доказом злочину.
Враховуючи, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також можливість використання, як доказів відомостей, що неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих об"єктів, та те, що у даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд судових експертиз, зокрема експертизу вогнепальної зброї та боєприпасів, начальник СВ просить накласти арешт на патрони калібром 5.6. мм., в кількості 50 шт., що вилучені із незаконного обігу у ОСОБА_6 , жителя: АДРЕСА_1 .
Розглянувши зазначене клопотання, підтримане начальником СВ та прокурором, дослідивши надані матеріали вважаю, що воно підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна також допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
В судовому засіданні встановлено, що у клопотанні начальника СВ про арешт майна зазначено підставу і мету, відповідно до положень ст.170 цього Кодексу, а також відповідне обгрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати, та документи, які підтверджують конкретні факти і докази, що свідчать про володіння і користування таким майном.
Згідно протоколу огляду місця події від 10.03.2017 року, під час проведеного огляду за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено 50 патронів, калібром 5.6 мм.
Згідно постанови слідчого про визнання речей вилучених при огляді місця події речовими доказами слідчого від 10.03.2017 року, картонну коробку із вмістом 50 спортивно-полювальних патронів калібру 5.6 мм., визнано речовими доказами.
Відповідно до пояснення ОСОБА_6 від 10.03.2017 року, він у власності має мисливську гладкоствольну рушницю ІМ- 58, 16 калібр. Під час перевірки працівниками поліції його сейфу, у ньому було виявлено набої мілкокаліберної зброї калібру 5.6 мм., які він поклав туди близько 1 року тому, які він знайшов у гаражі покійного батька.
Оскільки вищенаведені об"єкти є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, в подальшому для встановлення всіх обставин вчинення злочину, з метою запобігання можливості їх приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих об"єктів, та те, що у даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд судових експертиз, зокрема експертизу вогнепальної зброї та боєприпасів, слідчий суддя вважає накласти на них арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання заступника начальника Пулинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції ГУНП в Житомирській області - начальника СВ Пулинського ВП ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури про арешт майна, задовольнити.
Накласти арешт на патрони калібром 5.6. мм., в кількості 50 шт., що вилучені із незаконного обігу у ОСОБА_6 , жителя: АДРЕСА_1 .
Арештоване майно залишити на зберіганні в камері зберігання речових доказів Пулинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області, до вирішення кримінального провадження по суті.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на начальника Пулинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції ГУНП в Житомирській області - начальника СВ Пулинського ВП ОСОБА_3 .
Копію ухвали направити учасникам кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка має право на оскарження, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1