Провадження по справі № 1-кс/522/1122/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаряОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання власника майна - ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:
Власник майна - ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту майна.

В обґрунтування доводів клопотання власник майна - ОСОБА_4 посилається на наступне.

27 грудня 2016 року співробітниками СБ України в Одеській області в квартирі, якій вона мешкає, був проведений обшук.

Були вилучені особисті речі, а саме: планшет IPad gb ІМЕІ НОМЕР_1 з тріщиною на склі, мобільний телефон Iphone ІМЕІ НОМЕР_2 з сім картою номеру мобільного телефону НОМЕР_3 .

Даний мобільний телефон та планшет ніяким чином не відноситься до відкритого кримінального провадження №0000322 від 17.08.2016р., оскільки використовуються нею в особистих цілях та на них немає ніякої інформації яка б могла бути визнана як доказ.

Згідно ч.З ст. 170 КПК України, «У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу». В силу приписів ст.98 КПК України, Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

4.1. Стаття 16. КПК України, «Недоторканність права власності»,- Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.І ст.174 КПК України, Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ст. 169 КПК України, Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу та у разі скасування арешту.

Враховуючи викладене власник майна вважає, що в подальшому у застосуванні арешту вищевказаного майна, відповідно до ст.174 КПК України, відпала необхідність.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_4 підтримала клопотання у повному обсязі.

Слідчий в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Розглянувши клопотання,заслухавши власника майна та слідчого, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2016р. задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у якій мешкає громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000322 від 17.08.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України .
27 грудня 2016 року співробітниками СБ України в Одеській області в квартири якій я мешкаю був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , та вилучено особисті речі ОСОБА_4 , а саме: планшет IPad gb ІМЕІ НОМЕР_1 з тріщиною на склі, мобільний телефон Iphone ІМЕІ НОМЕР_2 з сім картою номеру мобільного телефону НОМЕР_3 .

В судовому засіданні з матеріалів клопотання, пояснень слідчого та власника майна встановлено, що зазначені особисті речі заявника не мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та не містять на собі ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Отже, на цей час правові підстави для арешту вказаного майна, передбачені ст.170 КПК України, відпали.

Керуючись ст.ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Клопотання власника майна - ОСОБА_4 , про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт з вилученого майна у ОСОБА_4 , а саме: з планшета IPad gb ІМЕІ НОМЕР_1 з тріщиною на склі, з мобільного телефону Iphone ІМЕІ НОМЕР_2 з сім картою номеру мобільного телефону НОМЕР_3 .

Виконання ухвали покласти на слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 ..
Копію ухвали про арешт майна направити сторонам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

31.01.2017