Єдиний унікальний номер справи 185/8786/16-к
Провадження № 1-кп/185/511/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження №0002598 від 09 жовтня 2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Павлограда, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 01 серпня 2012 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 13 квітня 2012 року з Синельниківської ВК Дніпропетровської області № 94 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2016 року приблизно о 23.30 год. ОСОБА_6 спільно зі ОСОБА_5 , знаходячись біля території земельної ділянки АДРЕСА_3 , керуючись єдиним спільним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, за допомогою цегли відбили від паркану, що огороджує земельну ділянку чотири металеві профільні труби, кожна довжиною по 3,20 метри, кожна вартістю 99,28 грн., що належать ОСОБА_4 , з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому матеріального збитку на суму 397,12 грн. (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5108-16 від 21 жовтня 2016 року).

Дії обвинувачених кваліфікуються за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_5 повторно.
Потерпілим від кримінального правопорушення є ОСОБА_4 .

31 жовтня 2016 року сторонами були надані угоди про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угод про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до укладених угод ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України в обсязі висунутого обвинувачення.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , кожен окремо, у судовому засіданні пояснили, що вони повністю розуміють, що мають право на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину кримінального правопорушення, а вони мають право мовчати, мати захисника та допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на їх користь. Також обвинувачені пояснили, що вони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди у вигляді обмеження права оскаржити вирок згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України.

Також ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пояснили, кожен окремо, що вони розуміють характер обвинувачення щодо якого визнають себе винними, вид покарання, який буде застосовано до них в разі затвердження угоди. Угоду про примирення вони уклали добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просили суд затвердити укладені між ними та потерпілим угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він розуміє характер обвинувачення щодо обвинувачених, вид покарання, який буде застосовано до обвинувачених в разі затвердження угод. Угоди про примирення він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угодах. Просив суд затвердити укладені між ним та обвинуваченими угоди про примирення.

Прокурор, вважаючи, що при укладенні даних угод дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив ці угоди затвердити і призначити обвинуваченим узгоджену міру покарання.

В угоді передбачено, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий відповідно до ст. 476 КПК України, має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Розглядаючи можливість затвердження даних угод про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 беззастережно визнали себе винуватими, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом з`ясовано, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого останні, визнають себе винуватими, що обвинувачені цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також, що сторони розуміють наслідки затвердження даних угод, передбачених ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Тому суд приходить до висновку, що умови угод не порушують інтереси сторін і відповідають інтересам суспільства, обвинувачені в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та присутні фактичні підстави для визнання винуватості у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи викладене, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угод.

Крім того, відповідно до укладеної угоди сторони погодили покарання обвинуваченим у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Оцінюючи узгоджене покарання на відповідність чинному КК України, суд приходить до висновку, що таке покарання з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 , та пом`якшуючих обставин може бути призначено. Так, обвинувачені визнали вину повністю, розкаялись у вчиненому, збитки відшкодовані у повному обсязі. Суд також враховує те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення злочинів проти власності.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 , які вину визнали, щиро розкаялись, суд вважає, що узгоджені міри покарання будуть необхідні і достатні для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 314,373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 31 жовтня 2016 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 31 жовтня 2016 року покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку два роки він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Затвердити угоду від 31 жовтня 2016 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 31 жовтня 2016 року покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку три роки він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 солідарно на користь держави судові витрати в сумі 352,40 гривень за проведенн я судово-товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1