Провадження № 1-кп/470/33/17
Справа № 470/181/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2017 року смт Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення начальника Березнегуватського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , діючої на підставі Доручення регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги № 014-0000159 від 25 січня 2017 року та ордеру серії МК № 63770 від 26 січня 2017 року, обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000399, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 листопада 2016 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївка Березнегуватського району Миколаївської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, такого, що в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Сергіївка Березнегуватського району Миколаївської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше судимого 23.07.2015 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.309, ч.1 ст.310 КК України із застосуванням ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, в тому, що

В С Т А Н О В И В:
На початку листопада 2016 року ОСОБА_5 вирішив вчинити крадіжку чужого майна. З цією метою він близько 18 год. пройшов до складського приміщення, що розташоване по АДРЕСА_1 та виліз на дах. Відсунувши плиту перекриття і проламавши стелю, через утворений отвір проник всередину, де набрав у мішки гібрид насіння соняшника загальною вагою 324 кг. по ціні 10,50 грн. за 1 кг. Використовуючи мотузку, яку приніс із собою, підняв мішки на дах приміщення та переніс додому, а згодом розпорядився викраденим на власний розсуд, продавши насіння закупнику, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 3402 грн.

Приблизно 06 листопада 2016 року ОСОБА_5 знову вирішив вчинити крадіжку чужого майна. З цією метою він у вечірній час пройшов до складського приміщення, що розташоване по АДРЕСА_1 та виліз на дах. Відсунувши плиту перекриття, через утворений отвір проник всередину, де набрав у мішки гібрид насіння соняшника загальною вагою 259 кг. по ціні 10,50 грн. за 1 кг. Використовуючи мотузку, яку приніс із собою, підняв мішки на дах приміщення та переніс додому, а згодом розпорядився викраденим на власний розсуд, продавши насіння закупнику, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 2719,5 грн.

В ніч з 11 на 12 листопада 2016 року ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_7 вирішили вчинити крадіжку чужого майна. З цією метою вони пройшли до складського приміщення, що розташоване по АДРЕСА_1 та вилізли на дах. Відсунувши плиту перекриття, через утворений отвір проникли всередину, де набрали у мішки гібрид насіння соняшника загальною вагою 517 кг. по ціні 10,50 грн. за 1 кг. Використовуючи мотузку та металевий гак, які принесли із собою, підняли мішки на дах приміщення та перенесли додому, а згодом розпорядилися викраденим на власний розсуд, продавши насіння закупнику, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 5428,5 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні трьох крадіжок, передбачених ч.3 ст.185 КК України, фактично визнав частково, а суду показав, що при вчиненні першого епізоду сам викрав 8 мішків насіння соняшника, при вчиненні другого епізоду 9 мішків, а втретє викравши 12 мішків насіння соняшника у потерпілого, попросив ОСОБА_7 , який в склад не залазив, лише їх перенести. Драбину зі складу викинув у річку, де знаходиться мотузка не знає, а вилучений металевий гак належить йому.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні одного епізоду крадіжки, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, фактично визнав частково, а суду показав, що в склад не залазив, а на прохання ОСОБА_5 допоміг йому велосипедом перевезти насіння в мішках, яке згодом продали в смт Березнегувате, а гроші поділили між собою. Потерпілому ОСОБА_4 опісля відшкодував 8 000 грн.

Проте, вина обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм злочинів, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, виходячи з такого.

14.11.2016 року ОСОБА_4 звернувся до начальника Березнегуватського відділення Снігурівського відділу ГУНП в Миколаївській області із письмовою заявою про викрадення невідомими особами в період з 06.11.2016 по 12.11.2016 року з належного йому складу близько однієї тони насіння соняшника, спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 8000 грн. ( а. п. 35 ).

В той же день слідчим відділення поліції оглянуто приміщення складу, що розташоване по вул. Центральній в с. Сергіївка Березнегуватського району Миколаївської області, в якому насипом знаходиться насіння соняшника, та складено фото таблицю і план-схему до нього, під час якого встановлено, що замок на вхідних дверях та стеля в кімнаті мають пошкодження, на підлозі під отвором виявлено осип штукатурки, а на стіні - два фрагменти слідів взуття ( а. п. 37-38, 40, 41-54 ).

Допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_4 суду показав, що працює одноосібником та має склад в селі Сергіївка, в якому зберігався гібрид насіння соняшника. 14.11.2016 року виявив крадіжку зі складу 1100 кг. насіння соняшника через стелю, отвір в якому був випиляний турбінкою. Опісля дізнався, що крадіжку вчинили ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , останній з яких відшкодував йому матеріальні збитки в розмірі 8000 грн., про що свідчать письмові заяви ( а. п. 81-82 ).

Ці покази потерпілого узгоджуються із його довідкою про нестачу 1100 кг. гібриду насіння соняшника ( а. п. 71 ), та довідкою начальника управління агропромислового розвитку Березнегуватської РДА про те, що середня вартість 1 кг. такого насіння становить 10,50 грн. ( а. п. 70 ).

14.03.2017 року ОСОБА_7 добровільно видав слідчому відділення поліції металевий гак, що використовувався ними при крадіжці, який того ж дня був оглянутий слідчим та сфотографований, визнаний речовим доказом та зданий на зберігання в кімнату речових доказів ( а. п. 72-79 ). Ухвалою слідчого судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 16.03.2017 року на нього накладено арешт ( а. п. 80 ).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що восени 2016 року на прохання ОСОБА_5 і ОСОБА_7 возив останніх своїм автомобілем в смт Березнегувате Миколаївської області, які здали закупнику насіння соняшника, заплативши йому за послуги 300 грн.

16.01.2017 року слідчим відділення поліції зі свідком ОСОБА_9 проведено два впізнання осіб по фотознімкам, під час яких він впізнав ОСОБА_7 на фото № 4 і ОСОБА_5 на фото № 2 як осіб, які восени минулого року продали йому насіння соняшника в мішках на території «Агробуду» ( а. п. 83-85, 86-88 ).

25.01.2017 року під час проведення начальником слідчого відділення поліції слідчого експерименту із ОСОБА_5 , останній на місці події підтвердив обставини та показав як вчинив дві крадіжки сам, а третю шляхом проникнення всередину із ОСОБА_7 , що не узгоджується із його показами в судовому засіданні про те, що останній не проникав в приміщення складу і сприймається судом як намагання уникнути йому відповідальності ( а. п. 89-106 ).

14.03.2017 року під час проведення слідчим відділення поліції слідчого експерименту із ОСОБА_7 , останній на місці події підтвердив обставини та показав як вчинив крадіжку разом із ОСОБА_5 шляхом проникнення в приміщення складу, що не узгоджується із його показами в судовому засіданні про те, що він лише допоміг перенести це насіння соняшника та сприймається судом як намагання уникнути відповідальності за злочин, який він вчинив в період іспитового строку ( а. п. 107-128 ).

Таким чином, вину ОСОБА_5 і ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм злочинів суд вважає доведеною, а такі їх дії судом кваліфікуються в межах пред`явленого обвинувачення як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, тобто за ч.3 ст.185 КК України.

Уповноважений представник персоналу органу пробації досудову доповідь суду не складав, тому суд досліджує характеризуючі матеріали обвинувачених на підставі наявних у справі документів.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він вважається таким, що не має судимості, оскільки ухвалою суду звільнений від відбування покарання за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 22.10.2011 року за ч.1 ст.122 КК України у виді 2 років обмеження волі, про що свідчить вимога про судимість і довідка районного сектору пробації та копія вироку на а. п. 132-134, 135-136, 143, на обліку в лікаря нарколога і психіатра не перебуває ( а. п. 137-139 ), зареєстрований та проживає з матір`ю, де згідно характеристики Сергіївської сільської ради характеризується негативно як особа, що ніде не працює, зловживає спиртними напоями, схильний до конфліктів та має неврівноважений характер ( а. п. 141-142 ), окрім цього, обвинувачується у вчиненні насильницького злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України ( умисне вбивство ), справа відносно якого знаходиться на розгляді в Корабельному районному суді Миколаївської області ( а. п. 31-32 ).

Вивченням особи ОСОБА_7 встановлено, що він раніше судимий вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23.07.2015 року за ч.2 ст.309, ч.1 ст.310 КК України, із застосуванням ст.70 КК України, на строк 3 роки позбавлення волі з іспитовим троком 2 роки і знову вчинив умисний злочин в період цього строку, про що свідчить вимога про судимість і довідка районного сектору пробації та копія вироку на а. п. 145-146, 147-148, 155, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває ( а. п. 149-150, 152 ), зареєстрований та проживає з матір`ю, батьком та братом, де згідного характеристики Сергіївської сільської ради характеризується посередньо як особа, що ніде не працює, спиртними напоями не зловживає і не схильний до конфліктів ( а. п. 153, 154 ).

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчинених трьох злочинів ОСОБА_5 і одного злочину ОСОБА_7 , які відносяться до тяжких злочинів, дані про особи обвинувачених.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 і ОСОБА_7 судом визнається часткове добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому ОСОБА_4 в сумі 8000 грн., а обставин, що обтяжують їм покарання судом не встановлено.

Так, згідно зі ст.66 КК щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася. Даних про таку оцінку обвинуваченими ОСОБА_5 і ОСОБА_7 своїх дій матеріали справи не містять, а в судовому засіданні вони надавали суду суперечливі покази. Тому суд не визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, які зазначені в обвинувальному акті слідчим, як пом`якшуючі покарання обставини.

Виходячи з цього, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 , який характеризується вкрай негативно, і ОСОБА_7 , який знову вчинив умисний злочин в період іспитового строку, покарання у виді реального позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч.3 ст.185 КК України, як просив про це начальник відділу місцевої прокуратури та враховуючи думку потерпілого, який не наполягав на їх більш суворому покаранні, яке буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Крім цього, у відповідності з п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Долю речового доказу по справі, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Березнегуватського відділення Снігурівського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області, а саме металевий гак, на який ухвалою слідчого судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 16.03.2017 року накладено арешт, слід вирішити відповідно до п.1 ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_10 і ОСОБА_11 визнати винуватими у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, призначивши їм покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі кожному.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23 липня 2015 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 і ОСОБА_7 рахувати з дати затримання.

Речові докази по справі, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Березнегуватського відділення Снігурівського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області, а саме металевий гак, що належить ОСОБА_7 конфіскувати.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченими у той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1