Справа 688/1607/17
№ 1-в/688/127/17
Ухвала
Іменем України
07 липня 2017 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Шепетівка заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пісківка Бородянського району Київської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,

про умовно-дострокове звільнення,

встановив:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України. В обґрунтування заяви вказав, що був працевлаштований в деревообробному цеху на рамках для бджіл, має 4 заохочення і не має жодної догани. У листопаді 2016 року в нього стався третій інсульт і його з деревообробного цеху було доставлено в міжобласну лікарню при ДУ «Шепетівська виправна колонія (№ 98)», де і проходив лікування. На даний час є інвалідом 3 групи та має високий тиск 300 на 200. Вважає, що своєю працею та поведінкою під час відбування покарання довів своє виправлення, а тому просить застосувати до нього умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
В судовому засіданні ОСОБА_5 заяву підтримав з підстав, вказаних у ній, додатково суду пояснив, що стягнення в СІЗО м.Києва накладено на нього неправомірно, оскільки в карти не грав, крім того два стягнення у нього погашені. Відбуваючи покарання в СВК № 45 отримав 4 заохочення, довів там, що став на шлях виправлення. На даний час за станом здоров`я не працює, а тому просив заяву задовольнити.
Представник ДУ «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання харакреризується посередньо, порушень режиму в ДУ «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень та стягнень не мав, на виробництві колонії не працевлаштований, ініціативи у роботі самодіяльних організацій не проявляє, участь в ПДВВ приймає формально, написав лише заяву, до вдосконалення освітнього рівня та просесійних начивок не прагне. Вважає, що засуджений не довів своє виправлення, а тому у задоволенні заяви засудженого просив відмовити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення заяви засудженого заперечувала, посилаючись на те, що засуджений не довів свого виправлення, оскільки оцінюватись має його поведінка та ставлення до праці протягом усього часу відбування покарання.
Заслухавши пояснення засудженого, представника виправної колонії, з`ясувавши думку прокурора, вивчивши матеріали щоденника індивідуальної роботи із засудженим, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Судом встановлено, що вироком Апеляційного суду м. Києва від 11.06.2008 року ОСОБА_5 засуджений за п.6 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.02.2016 року ОСОБА_5 на підставі ч.5 ст. 72 КК України, зараховано строк попереднього ув`язнення з 27.07.2007 року по 07.10.2008 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в строк відбування покарання за вироком Апеляційного суду м. Києва від 11.06.2008 року.
Початок строку: 27.07.2007 року, кінець строку: 17.05.2019 року. Відбуто 3/4 строку покарання.
Таким чином, засуджений ОСОБА_5 відбув частину покарання, за яку можливо застосувати умовно-дострокове звільнення.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Так, підстава для умовно-дострокового звільнення складається з двох обов`язкових елементів: доведення засудженим сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення (дотримання режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого законних обов`язків; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин; постійна свідома участь у суспільно-корисній праці; систематичне виконання трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи) та фактичне відбуття певної частини призначеного йому строку покарання.
Під виправленням засудженого слід розуміти усунення з його психіки порочних нахилів, що сприяють вчиненню злочину, та одночасне прищеплення йому таких поглядів і звичок у дисципліні праці і поведінки, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.
З характеристики засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній з 31.07.2007 року утримувався в СІЗО м.Києва. За період утримання характеризувався негативно, допустив одне порушення режиму утримання, яке виражалось у грі в карти, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.
З 22.12.2008 року відбував покарання в Державній установі «Шепетівська виправна колонія (№ 98)». За період відбування покарання характеризується посередньо. Порушень режиму відбування покарання не допускав. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень та стягнень не мав.
З 23.09.2010 року перебував на лікуванні в лікувальному закладі при Державній установі «Софіївська виправна колонія (№45)». За період лікування характеризувався посередньо. Допустив одне порушення режиму відбування покарання, яке виражалось у відмові від виконання робіт з благоустрою місць позбавлення волі, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашене у встановленому законом порядку. 4 рази заохочувався адміністрацією колонії.
З 27.04.2015 року відбуває покарання у Державній установі «Шепетівська виправна колонія (№98)». За час відбування покарання характеризується посередньо. Порушень режиму відбування покарання не допускає, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень та стягнень не має. На виробництві установи не працевлаштований. У відношенні до інших засуджених не конфліктний. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використовує їх тільки за призначенням. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. До виконання робіт із благоустрою установи виконання покарань ставиться посередньо, потребує контролю за виконанням поставлених завдань, ініціативи при виконанні таких робіт не проявляє.
Приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу: «Правова просвіта», однак відноситься до цього формально. Бере участь у виховних заходах, які проводяться в установі, робить це під контролем адміністрації. До підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне, участі у самодіяльних організаціях не приймає. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом листування та телефонних розмов, отримує від них посилки та передачі.
Засуджений ОСОБА_5 вину у скоєному злочині згідно вироку не визнавав, під час розгляду заяви визнав.
Крім того, комісією при Шепетівській виправній колонії розглядалось питання про зміну умов тримання ОСОБА_5 відповідно до ст.101 КВК (протокол № 17 від 27.05.2015 року), про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст.82 КК України (протокол № 14 від 24.02.2016 року) та умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відповідно до ст. 81 КК України (протокол №14 від 24.02.2016 року), та було відмовлено як такому, що не довів своє виправлення.
В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» з 16.02.2009 року, однак відноситься до цього формально. Згідно пояснень представника виправної колонії, хоча засуджений ОСОБА_5 подав заяву про прийом у програму диференційованого виховного впливу, проте фактично участі у її роботі не приймає. При установі діє навчальний центр, де можливо здобути освіту по чотирьох спеціальностях, однак як слідує із пояснень представника виправної колонії, засуджений бажання набути нових професійних навичок не проявляє, участі у самодіяльних організаціях не приймає, від роботи в клубі чи бібліотеці відмовився.
Суд не приймає до уваги пояснення засудженого, що він за станом здоров`я не може працювати, оскільки з 2015 року він має ІІІ групу інвалідності, яка не забороняє працювати та на запропоновані адміністрацією установи роботи, які за станом здоров`я засуджений міг би виконувати, останній не погодився.
Дослідивши обставини справи та письмові докази, суд вважає, що матеріали справи в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України з огляду на те, що останній відбуває покарання за вчинення двох особливо тяжких злочинів.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його особу, поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправних колоніях.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 395 КПК України, суд
ухвалив:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з моменту оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області, а засудженим протягом семи днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1