Провадження № 11-кп/780/292/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 14.03.2017

УХВАЛА
Іменем України
14 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узина, Білоцерківського району Київської області, українця, громадянина України, п проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку, 8 серпня 2016 року близько 13 годин 00 хвилин, ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, діючи за попередньою змовою між собою, таємно від оточуючих, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, проникли на охоронювану територію ТДВ «Узинський цукровий комбінат», розташовану на вул. В. Симиренка (Маяковського), 2 у м. Узин, Білоцерківського району Київської області, та демонтували з паркану, яким було огороджене одне із розташованих на вказаній території складське приміщення, шість труб з нержавіючої сталі, довжиною 2,5 м., діаметром 33x1,5 мм. та вартістю 287 грн. 45 коп. кожна, чим спричинили ТДВ «Узинський Цукровий комбінат» матеріальну шкоду в сумі 1 724 грн. 70 коп.
Після цього, 10 серпня 2016 року близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, продовжуючи реалізовувати свій, охоплений єдиним умислом, намір, спрямований на викрадення металевих труб з території ТДВ «Узинський Цукровий комбінат», що на вул. В. Симиренка (Маяковського), 2 у м. Узин, Білоцерківського району, діючи за попередньою змовою між собою, вдруге таємно від оточуючих проникли на охоронювану територію вказаного підприємства, та демонтували з паркану, яким було огороджене одне із розташованих на вказаній території складське приміщення, ще шість труб з нержавіючої сталі, довжиною 2,5 м., діаметром 33x1,5 мм. та вартістю 287 грн. 45 коп. кожна, чим спричинили ТДВ «Узинський Цукровий комбінат» матеріальну шкоду в сумі 1724 грн. 70 коп.
Всього ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, викрали з території зазначеного підприємства 12 труб з нержавіючої сталі на загальну суму 3449 грн. 40 коп.
Матеріали провадження в суді першої інстанції розглядались за приписами ч. 3 ст. 349 КПК України.
Прокурор подав апеляційну скаргу на вирок, в якій просить його змінити в частині покладення на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На думку прокурора, суд першої інстанції не врахував зміни до ст. 76 КК України, відповідно до яких, суд, застосовуючи положення ст. 76 КК України, повинен покласти обов`язки по здійсненню нагляду на уповноважений орган з питань пробації. Замість цього, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки поклав обов`язки по здійсненню нагляду за обвинуваченим на кримінально-виконавчу інспекцію,замість уповноваженого органу з питань пробації.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням у інше сховище, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.
Порушень вимог закону при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися, колегія суддів не вбачає, не посилається на них і прокурор в апеляційній скарзі, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, не перевіряється відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України.
Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Як убачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції звільнив ОСОБА_8 від відбуття покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а обов`язки по здійсненню нагляду за обвинуваченим поклав на кримінально-виконавчу інспекцію.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» від 07.09.2016 №1492-VIII статтю 76 КК України змінено.
Відповідно до статті 76 КК України зі змінами, які набрали чинності 08.10.2016, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції, застосовуючи положення ст.76 КК України не врахував зміни вказаної статті та помилково поклав обов`язки по здійсненню нагляду за обвинуваченим замість уповноваженого органу з питань пробації на кримінально-виконавчу інспекцію.
Оскільки зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора та змінити вирок в частині покладення обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України.
У Х В А Л И Л А:

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 грудня 2016 року щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України - змінити.
Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації, повідомляти про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий:
Судді: