ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/260/17

15 травня 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 25.12.2016 року перебуваючи в орендованій квартирі, що в м. Костопіль за допомогою власного мобільного телефону марки «Lenovo A2010-a», ІМЕІ 1) НОМЕР_1 , ІМЕІ 2) НОМЕР_2 , умисно розповсюдив шляхом розміщення у мережі Інтернет на сайті за адресою http://www.meendorus.net на своїй сторінці користувача електронної анкети особи з профілем « ІНФОРМАЦІЯ_2 » дві фотографії частин тіла, які згідно висновку експерта №7-4/17 від 20.01.2017 року відносяться до розряду порнографічних.

Внаслідок вказаних дій названі дві фотографії із зображеннями порнографічного характеру стали загальнодоступними для усіх користувачів вказаного сайту, що суперечить моральним засадам суспільства в частині розповсюдження інформації про статеве життя.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 301 КК України, як виготовлення, зберігання зображень порнографічного характеру з метою їх розповсюдження.

09 лютого 2017 року між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво, ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000005 укладено угоду про визнання винуватості, яку надано суду для затвердження.

В угоді про визнання винуватості від 09 лютого 2017 року прокурор та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 301 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав вину у зазначеному злочині, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні .

Сторонами кримінального провадження узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 301 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості , обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч. 1 ст. 301 КК України.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 .

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України та ст. ст. 96-1, 96-2 КК України.

Процесуальні витрати, а саме витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 527, 76 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.100, 124, 373, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, ст.ст. 96-1, 96-2, 301 ч.1 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Угоду про визнання винуватості від 09 лютого 2017 року по кримінальному провадженню №0000005 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301 КК України, укладену між прокурором Костопільського відділення Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України, та призначити узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувались.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 527 (п`ятсот двадцять сім) грн. 76 коп. покласти на обвинуваченого та стягнути в дохід держави.

Після набрання вироком суду законної сили речові докази:

-мобільний телефон марки «Lenovo A2010-a», чорного кольору, ІМЕІ 1) НОМЕР_1 , ІМЕІ 2) НОМЕР_2 , який відданий на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області - конфіскувати в дохід держави.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до Апеляцiйного суду Рiвненської областi через Костопільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1