Справа № 746/477/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/430/2017
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі Батицької о.п.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, які зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000218, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 подану в інтересах ОСОБА_6 на вирок Срібнянського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2017 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , не одружений, не працюючий,

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого: вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 19.03.2008 року за ч. 3 ст. 185, ст. 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 24.09.2008 року за ч. 2 ст. 308, ст. 69, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці; вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від. 08.06.2016 року за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2017 року обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3роки.

За даним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці.

Відповідно до ч. 5 ст. 71 КК України, до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08.06.2016 року 1 день арешту, за правилами ч. 1 ст. 72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці 1 день.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з 09 вересня 2016 року, зарахувавши в строк визначеного йому остаточного покарання, покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08.06.2016 року.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 у виді тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що 06 вересня 2016 року о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою між собою, при цьому ОСОБА_7 діючи повторно з метою викрадення чужого майна, прибули до гаражного приміщення ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_3 , здійснюючи свій злочинний корисливий умисел, ОСОБА_7 зірвав навісний замок на дверях вказаного гаражного приміщення, а ОСОБА_6 , підтримуючи його дії стояв поруч з ним. В середині гаражного приміщення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 знайшли та викрали пластикову каністру об`ємом 10 літрів, бувшу в користуванні з травня 2014 року, вартістю, згідно висновку експерта №1569 від 25.12.2016 року становить 18 грн. 45 коп., та насосне обладнання «Taifu», бувше у користуванні з 31.08.2006 року, вартістю згідно висновку експерта №1569 від 25.12.2016 року 486 грн. 75 коп., чим було заподіяно матеріальної шкоди ОСОБА_10 на загальну суму 653 грн. 40 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 07.09.2016 року, близько 01 год. 00 хв., діючи повторно, за попередньою змовою між собою, з метою викрадення чужого майна, прибули до автомобіля «МАЗ» 500 д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_11 , який був припаркований біля господарства за адресою: АДРЕСА_4 . Здійснюючи свій злочинний корисливий умисел, ОСОБА_7 зірвав пломбу із паливного баку вказаного автомобіля, а ОСОБА_6 підтримуючи його дії, знайшовши та викравши дві каністри об`ємом 20 літрів кожна, вартістю, згідно висновку експерта №1569 від 25.12.2016 року 44 грн. 00 коп. кожна, що знаходилися біля автомобіля, за допомогою резинового шлангу злив у них 37 літрів дизельного палива, вартість 1 літру якого згідно висновку експерта № 1569 від 25.12.2016 року становить 18 грн.45 коп., у пластикову каністру об`ємом 20 літрів, яку вони принесли із собою, чим було заподіяно матеріальної шкоди ОСОБА_11 на загальну суму 1139 грн. 65 коп.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 не оспорюючи фактичні обставини справи, подав апеляційну скаргу в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати в зв`язку з суворістю призначеного судом першої інстанції покарання, та призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці.

Обґрунтовує викладені вимоги тим, що ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину а тому наявні всі підстави для застосування відносно ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Іншими учасниками кримінального провадження апеляційні скарги не подавались.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_5 яка підтримала подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, думку прокурора, який вважав вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, за встановлених під час судового розгляду фактичних обставин, підтверджений дослідженими у порядку, передбаченому статтею 349 КПК України доказами, котрим суд дав належну оцінку, є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_6 , за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення; за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб кваліфіковано місцевим судом правильно, що також не оспорюється в апеляційній скарзі.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, його особу, який притягувався до адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, обставини, які пом`якшують покарання, зокрема активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, визнання вини, обставин, що обтяжують покарання рецидив злочинів.

Місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку про призначення ОСОБА_6 карання у виді позбавлення волі з ізоляцією обвинуваченого та поміщення його до кримінально виконавчої установи в межах санкції частин статей, які визначені за інкриміновані кримінальні правопорушення, та остаточно, на підставі вимог ч. 1 ст. 70 КК України призначив покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про призначення покарання місцевим судом були враховані всі пом`якшуючі обставини, на які в поданій апеляційній скарзі посилається захисник обвинуваченого ОСОБА_6 .

За таких обставин доводи захисника ОСОБА_5 про суворість призначеного судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є необґрунтованими в зв`язку з чим підстав для пом`якшення покарання не вбачається.

Порушень кримінального процесуального та кримінального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого, на кваліфікацію його дій та необґрунтованість призначеного покарання, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 подану в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Срібнянського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2017 року, щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засуджений який утримується під вартою в той же строк з часу отримання його копії.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3