Справа № 144/1736/16-к
Провадження №11-кп/772/691/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 09.03.2017 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000248, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, повернуто прокурору
в с т а н о в и в:
Згідно ухвали Теплицького районного суду Вінницької області від 09.03.2017 року, до Теплицького районного суду Вінницької області від Бершадської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000248, відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор наполягав на необхідності призначення провадження до судового розгляду, вважаючи, що відсутні підстави для повернення обвинувального акту прокурору. Потерпіла ОСОБА_10 подала клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те,що вказаний обвинувальний акт складено з порушенням вимог ст.291 КПК України, внаслідок чого невірно визначено кваліфікацію дій ОСОБА_8 ,а ОСОБА_11 взагалі уник відповідальності.
Суд, приймаючи рішення про необхідність повернення обвинувального акту прокурору в своїй ухвалі від 09.03.2017 року зазначив про те, що вказаний акт не відповідає вимогам
статей 291, 292 КПК, зокрема, в тексті обвинувального акту містяться суперечності: « ОСОБА_8 почав занурювати останнього під воду, не бажаючи настання його смерті», та « ОСОБА_8 , не передбачаючи суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити», із наведеного не зрозуміло які обставини свідчать про те, що ОСОБА_8 не передбачав суспільно-небезпечних наслідків, занурюючи під воду потерпілого і позбавляючи його таким чином повітря, а також чи розраховував(не розраховував) обвинувачений при цьому на якісь конкретні обставини, які могли б відвернути суспільно-небезпечні наслідки.
Крім того, зміст обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні свідчить скоріш про зміст повідомлення про підозру ОСОБА_8 , оскільки так і починається «17 листопада 2016 року ОСОБА_8 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України».
Також, доданий до обвинувального акта реєстр матеріалів кримінального провадження не відповідає вимогам ч.2 ст. 109 КПК України, оскільки не містить відомостей про складення обвинувального акту, який згідно ч.4 ст. 110 КПК України є процесуальним рішенням.
Не погодившись з ухвалою суду, прокурор, який приймав участь у розгляді справи, подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 09.03.2017 року скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Просить обвинувальний акт повернути на судовий розгляд в суд першої інстанції. Обґрунтовує свої вимоги тим, що зміст, форма даного обвинувального акту відповідає вимогам, встановленим кримінальним процесуальним законом, оскільки містить перераховані ч. 2 ст.291 КПК елементи. Крім того, в обвинувальному акті міститься формулювання обвинувачення ОСОБА_8 з посиланням на фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими на момент закінчення досудового розслідування кримінального провадження і які відносяться до предмету доказування. Окрім того, суд зазначаючи в ухвалі про те, що незрозуміло, які обставини свідчать про те, що ОСОБА_8 не передбачав суспільно-небезпечних наслідків, занурюючи під воду потерпілого і позбавляючи його таким чином повітря, а також чи розраховував (не розраховував) обвинувачений при цьому на якісь конкретні обставини, які могли б відвернути суспільно-небезпечні наслідки, фактично вже надав оцінку правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 , що на стадії підготовчого судового засідання є неприпустимим, оскільки дане питання має вирішуватись вже в ході судового розгляду із зазначенням відповідних висновків суду у вироку.
Крім того, КПК не передбачає підстав для повернення обвинувального акту прокурору в разі виявлення недоліків доданого до нього реєстру, оскільки реєстр матеріалів досудового розслідування є лише додатком до обвинувального акту.
Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого, його захисника, які підтримали апеляційну скаргу прокурора, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні;думку представника потерпілого , який заперечував проти апеляційної скарги покурора , перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України - судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КІІК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України. При цьому, суд не повинен вдаватися в оцінку доказів (їх належності і допустимості), зібраних у кримінальному провадженні у ході досудового розслідування, зокрема, їх достатності для встановлення тих чи інших обставин кримінального правопорушення.
Згідно ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України.
Апеляційний суд вважає, що слідчим неправильно складено Реєстр матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до 1ч.2 ст. 109 КПК України в реєстрі досудового розслідування мають міститись: у першому розділі - номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення (прийняття заяви, огляд місця події, допити свідків, потерпілого та інші), у другому розділі процесуальні рішення, прийняті під час досудового розслідування передбачені ст. 110 КПК (протоколи, постанови), у третьому розділі заходи забезпечення кримінального провадження.
Разом з тим, всупереч вимогам процесуального закону, слідчий у реєстрі по даній справі не зазначив відомостей про складення обвинувального акту, який згідно ч.4 ст. 110 КПК України є процесуальним рішенням.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.
В порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті не конкретизовано формулювання обвинувачення ОСОБА_8 ,а саме містяться суперечності: « ОСОБА_8 почав занурювати останнього під воду, не бажаючи настання його смерті», та « ОСОБА_8 , не передбачаючи суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити», із наведеного не зрозуміло які обставини свідчать про те, що ОСОБА_8 не передбачав суспільно-небезпечних наслідків, занурюючи під воду потерпілого і позбавляючи його таким чином повітря, а також чи розраховував(не розраховував) обвинувачений при цьому на якісь конкретні обставини, які могли б відвернути суспільно-небезпечні наслідки.
Таким чином, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 не відповідає вимогам кримінального процесуального закону України.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору є законним та обґрунтованим, а апеляція прокурора такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407,408,409 КПК України , суд
у х в а л и в :
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 09.03.2017 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000248, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, повернуто прокурору , залишити без змін.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4