Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/848/16-к
Провадження № 1-кп/670/7/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2017 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000289 від 20.11.2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тунгозеро Лоухського району Карельської Республіки Російської Федерації, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців немає, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: Хмельницьким міськрайонним судом 20.01.2009 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України на підставі ч. 1 ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, згідно ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 10.03.2009 року засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, вирок в частині засудження за ч. 2 ст. 309 та ч. 2 ст. 307 КК України скасовано, згідно ухвали Верховного Суду України від 02.02.2010 року вирок Хмельницького міськрайонного суду від 20.01.2009 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 10.03.2009 року змінено та на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання за ч. 1 ст. 185 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 17.08.2011року Віньковецьким районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців 1 день; 31.05.2012 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців 1 день; 24.09.2014 року Новоушицьким районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, звільнений після відбуття покарання 12.11.2015 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, на шлях виправлення не став та вчинив повторне кримінальне правопорушення.

Так, 19 листопада 2016 року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_4 , переслідуючи корисливі мотиви та ціль наживи, з метою викрадення чужого майна, зайшов на господарство ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , та реалізовуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, відчинивши вхідні двері, проник всередину будинку ОСОБА_5 , звідки умисно, таємно, повторно викрав кольоровий телевізор марки «SONY Тrіnіtrоn» моделі «КV-14М1К» серійний номер 6057528 вартістю 600 гривень, який знаходився на столі спальної кімнати, чим спричинив потерпілі майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся.

Показав, що за три дні перед крадіжкою він ночував у будинку ОСОБА_5 і на столі у спальній кімнаті побачив телевізор. 19.11.2016 року, перебуваючи у с. Майдан-Олександрівський, він дізнався від сина потерпілої, що останньої вдома немає, після чого у нього виникла думка вкрасти телевізор, бо у нього був поламаний. Зайшовши через незачинені двері в середину будинку, у спальній кімнаті він узяв телевізор та в руках заніс його до своєї матері ОСОБА_6 у с. Гута Глібівська. Однак того ж дня увечері туди приїхали працівники поліції, та ОСОБА_7 зізнався їм у скоєному і добровільно видав телевізор.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому злочині, його винуватість повністю підтверджується сукупністю досліджених у ході судового розгляду доказів.

Так, свідок ОСОБА_8 суду показала, що з ОСОБА_9 проживає у цивільному шлюбі, та пам`ятає, як він приніс додому до ОСОБА_6 невеликий телевізор чорного кольору. На її запитання, де він його взяв, відповів, що це її не стосується, а приблизно о 20 год. до них приїхала поліція, і ОСОБА_10 чула, як ОСОБА_11 давав пояснення з приводу викрадення.

Із показань свідка ОСОБА_6 вбачається, що того дня, числа не пам`ятає, вона разом із сином перебувала у с. Майдан Олександрівський. Приблизно о 14 год. ОСОБА_11 сказав їй, щоб вона ішла додому, бо йому ще треба затриматись у селі. Додому син повернувся коли уже стемніло, та у руках приніс телевізор чорного кольору. Де він його взяв, ОСОБА_12 не питала, а пізно ввечері приїхали працівники поліції.

Об`єктивно винність обвинуваченого підтверджується:

-- протоколом огляду місця події від 19.11.2016 року із фото таблицями, проведеного з участю потерпілої ОСОБА_5 , предметом огляду якого була, зокрема, житлова кімната у будинку по АДРЕСА_2 , та стіл, на задній частині якого знаходився роз`єм для телевізійної антени та подовжувач до електромережі;

-- протоколом огляду від 19.11.2016 року із фото таблицями, згідно змісту якого ОСОБА_4 цього дня в період часу з 21.00 год. до 21.30 год. у с. Гута Глібівська добровільно видав працівникам поліції викрадений ним у ОСОБА_5 кольоровий телевізор «SONY Тrіnіtrоn»;

-- постановою про визнання предмету речовим доказом та передачу його на зберігання від 21.11.2016 року, відповідно до якої речовий доказ -- кольоровий телевізор «SONY Тrіnіtrоn» модель «КV-14М1К» із серійним номером 6057528 передано на зберігання потерпілі ОСОБА_5 та відповідною розпискою про отримання нею телевізора;

-- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.11.2016 року з участю підозрюваного ОСОБА_4 , у ході проведення якого він вказав на житлове господарство ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 ; показав, як заходив на подвір`я та через вхідні двері проник у середину будинку і далі у житлову кімнату; вказав на стіл, на якому стояв викрадений ним телевізор; як він вийшов із будинку із викраденим майном.

Відповідно до висновку про ринкову вартість майна від 21.11.2016 року, вартість кольорового телевізора «SONY Тrіnіtrоn» за станом на 19.11.2016 року становить 600 гривень.

Встановлені обставини обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження не оспорювались.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що кримінальне діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у житло, мало місце і містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 винний у скоєнні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості злочину, суд повинен виходити із всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів.

Так, обвинувачений у скоєному щиро розкаявся, що виразилось у повному визнанні ним своєї вини у вчиненому злочині, критичному відношенні до скоєного та готовності нести покарання, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно видавши викрадене майно та даючи правдиві й послідовні покази.

Шкода,заподіяна злочином, усунута шляхом повернення потерпілій викраденого телевізора.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За місцем проживання на території Карачієвецької сільської ради компрометуючі дані на обвинуваченого відсутні.

Згідно довідки Віньковецької ЦРЛ, ОСОБА_4 на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, зі слів обвинуваченого його цивільна дружина ОСОБА_8 перебуває у стані вагітності, та він запевняв суд, що виправиться і просив суворо не наказувати.

Однак суд бере до уваги, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення ставати не бажає та в період непогашеної судимості повторно вчинив тяжкий умисний злочин, що свідчить про його антисоціальну спрямованість.

За наведених обставин суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, що передбачено санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, що буде справедливим, необхідним і достатнім у даному конкретному випадку для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів.

Водночас, враховуючи пом`якшуючі покарання обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, той факт, що ОСОБА_4 є особою молодого віку, його запевнення про намір виправити свою поведінку, його сімейний стан, беручи до уваги незначний розмір заподіяної майнової шкоди, позицію потерпілої щодо відсутності будь-яких майнових претензій до обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосувались, та зважаючи на те, що обвинувачений протягом судового розгляду виконував свої процесуальні обов`язки, клопотань про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження від сторін до суду не надходило, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 370, ст. ст. 373-374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

Речові докази: кольоровий телевізор «SONY Тrіnіtrоn» модель «КV-14М1К», серійний номер 6057528, який передано під розписку на зберігання потерпілі ОСОБА_5 , повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1