Справа № 462/997/17
У Х В А Л А
17 травня 2017 року Суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у приміщенні суду в м. Львові заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_7 ,

встановив:

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив відвід судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 про обвинувачення у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.2, ч. 3 ст. 191 КК України з тих підстав, що 28.10.2016 року суддею ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні, розглянуто кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , який обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.191 КК України. Вказаною ухвалою суддя ОСОБА_7 визнав, що ОСОБА_8 піддягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України з передачею його на поруки, задовільнивши тим самим клопотання захисника обвинуваченого. Суддею ОСОБА_7 в жовтні 2016 року розглянуто в підготовчому судовому засіданні та постановлено рішення по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні привласнення чужого майна, а саме коштів Комунальної третьої стоматологічної поліклініки м. Львова в сумі 13728 гнр. 12 коп., а на 16 травня 2017 року суддею ОСОБА_9 призначено до розгляду обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , головного лікаря цієї ж поліклініки за розтрату тих самих грошових коштів в сумі 13728 грн. 12 коп., чим він спричинив матеріальну шкоду вказаній медичній установі. Таким чином, суддя ОСОБА_10 , постановляючи ухвалу від 28 жовтня 2016 року, в порушення вимог ст. 94 КПК України, не дослідивши всіх обставин кримінального провадження, упереджено, зазначив, що про ігнорування ОСОБА_8 відвідування місця праці в Комунальній третій стоматологічній поліклініці м. Львова «достовірно було відомо головному лікарю вказаної поліклініки ОСОБА_6 ». Цією Ухвалою суддя ОСОБА_7 засвідчив наявність в нього на той час сформованого внутрішнього переконання, щодо причетності ОСОБА_6 до кримінального правопорушення. Наявність в суді ОСОБА_7 такого внутрішнього переконання до початку розгляду ним обвинувального акту щодо ОСОБА_6 викликає обґрунтовані сумніви у його упередженості.

Заслухавши думку захисників, обвинуваченого, які підтримали заяву, прокурора, який заперечив щодо заявленого відводу, оглянувши матеріали заяви та провадження, прийшов до наступних висновків.

Підстави, які можуть слугувати для відводу судді чітко передбачені вимогами статей 75,77 КПК України.

У даному конкретному кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 сторона захисту сумнівається у безсторонності та неупередженості судді ОСОБА_7 , оскільки під головуванням останнього 28 жовтня 2016 року в підготовчому судовому засіданні була постановлена ухвала, якою було звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України з передачею його на поруки, а в мотивувальній частині цієї ухвали зазначено про те, що ігнорування ОСОБА_8 відвідування місця праці в Комунальній третій стоматологічній поліклініці м. Львова «достовірно було відомо головному лікарю вказаної поліклініки ОСОБА_6 ».

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.2, ч. 3 ст. 191 КК України.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хаузшільдт проти Данії» зазначено, що для висновку про наявність у конкретній справі правомірної підстави сумніватися у безсторонності судді думка обвинуваченого може враховуватися, але вона не має вирішального значення.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Нортіер проти Нідерландів» зазначено, що один лише факт про те, що суддя приймав рішення в іншій справі не можна вважати підставою для сумнівів щодо його безсторонності; основне значення у справі мають обсяг і характер цих рішень.

Беручи до уваги, що ухвала від 28 жовтня 2016 року про закриття кримінального провадженні відносно ОСОБА_8 про обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, була постановлена в підготовчому судовому засіданні, і тому ніяких доказів суд не досліджував, а відтак і не міг давати оцінку діям інших осіб, зокрема і діям ОСОБА_6 . За таких обставин, сам факт винесення зазначеної ухвали під головуванням судді ОСОБА_7 ніяким чином не можна вважати підставою для сумнівів щодо його неупередженості та безсторонності під час розгляду даного кримінального провадження відносно ОСОБА_6 .

Таким чином, обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, не виявлено.

Враховуючи наведене, заява про відвід судді ОСОБА_7 з підстав зазначених у ній задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 81, 372 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_7 - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя:

Оригінал ухвали.