Справа № 487/3193/16-к
Провадження № 1-кп/487/84/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2017 р. Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001475 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Баку Республіки Азербайджан, громадянина Республіки Азербайджан, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , судимий 22.11.2016р. Ленінським районним судом м.Миколаєва за ст.ст.186ч.1,189ч.2,125ч.1,70 КК України до 4 років позбавлення волі,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186ч.2 КК України,

в с т а н о в и в:

26.03.2016р. близько 20.00год. ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту на перетині вул.Московська та вул.Погранична (Чигрина) в м.Миколаєві, за раптово виниклим злочинним умислом на заволодіння чужим майном, шляхом ривку відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон марки "Nokia 225" вартістю 700грн.

Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 700грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, підтвердив факт викрадення мобільного телефону, пояснивши,що він взяв з рук потерпілого телефон та пішов, потім за своїми документами здав викрадений телефон до ломбарду, а отримані за нього гроші витратив.

Крім визнання вини обвинуваченим, його винуватість підтверджується наступними доказами.

З показів потерпілого ОСОБА_6 слідує, що 26.03.2016р. близько 20.00год., коли він стояв з сумками на зупинці на перехресті вул.Московська і вул.Погранична та розмовляв по мобільному телефону, до нього раптово підбіг обвинувачений ОСОБА_4 , вихопив із рук телефон та втік; потім до нього підійшов інший чоловік, повідомив, що знає викрадача, дзвонив останньому, щоб той повернув телефон; цього чоловіка потерпілий затримав до прибуття поліції; телефон потерпілому не повернутий, але претензій щодо відшкодування матеріальних збитків він немає.

З показів свідка ОСОБА_8 слідує, що 26.03.2016р. на вул.Чигрина він зустрів наочно знайомого ОСОБА_4 і той пішов із ним; коли вони проходили зупинку на перехресті з вул.Московська, обвинувачений раптово підбіг до чоловіка, який стояв на зупинці та розмовляв по мобільному телефону, вихопив із рук останнього телефон та втік; потерпілий чоловік, вважаючи його причетним до викрадення, затримав його до прибуття поліції.

Потерпілий ОСОБА_6 , свідок ОСОБА_8 під час досудового розслідування згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.04.2016р. вказували на фото ОСОБА_4 під №3, впізнаючи його за ознаками обличчя.

Дані протоколів: огляду місця події від 14.04.2016р., проведення слідчого експерименту від 15.04.2016р., - свідчать, що під час з`ясування обставин було зафіксоване місце пограбування та за показами потерпілого ОСОБА_6 з`ясоване, як саме відбулося відкрите викрадення телефону.

Згідно письмового повідомлення ломбардного відділення ПТ «Ломбард-Скарбниця» обвинуваченим ОСОБА_4 26.03.2016р. о 20.39год. був закладений мобільний телефон "Nokia 225".

На підставі викладених доказів суд находить вину ОСОБА_4 в скоєні даного злочину доведеною, а його дії підлягаючими кваліфікації за ст.186ч.2 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст.ст.50,65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином. За наявними в справі даними, обвинувачений не працює, за місцем проживання характеризується негативно, на час ухвалення вироку має судимість і невідбуте покарання у виді позбавлення волі. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

З урахуванням засудження ОСОБА_4 за вироком від 22.11.2016р., остаточне покарання обвинуваченому слід призначити відповідно до вимог ч.4ст.70 КК України.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186ч.2 КК України, і призначити йому покарання чотири роки позбавлення волі.

На підставі ч.4ст.70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.2ст.186 КК України за даним вироком та ч.1ст.186, ч.2ст.189, ч.1ст.125 КК України за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 22.11.2016р., шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою.

Початок строку відбування ОСОБА_4 покарання рахувати з 31.03.2016р.

На підставі ч.5ст.72 КК України ОСОБА_4 у строк відбування призначеного покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 31.03.2016р. до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженому у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1