№ 243/3616/17
№ 1-кп/243/419/2017
ВИРОК
іменем України
19 травня 2017 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000145 від 10.04.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), уродженця м. Нова Одеса, Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, проживає в цивільному шлюбі, раніше не судимого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за мобілізацією на особливий період, який проходив до 11.04.2017 року військову службу на посаді радіотелефоніста 3-го відділення 2-го стрілецького взводу 3-ї стрілецької роти стрілецького батальйону (з охорони взводних опорних пунктів) військової частини НОМЕР_2 , військове звання молодший сержант,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією на особливий період, проходячи службу на посаді радіотелефоніста 3-го відділення 2-го стрілецького взводу 3-ї стрілецької роти стрілецького батальйону (з охорони взводних опорних пунктів) військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , 01 грудня 2015 року, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, не з`явився вчасно до військової частини НОМЕР_2 з відпустки без поважних причин та ухилявся від несення обов`язків військової служби до 10 квітня 2017 року, коли припинив ухилення від проходження військової служби та добровільно з`явився до вч 3035, того ж дня з`явився до органів військової прокуратури.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 викривається наступними доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та суду пояснив, що дійсно 01.12.2015 року він не повернувся з відпустки до місця проходження військової служби у АДРЕСА_2 до 10.04.2017 року, колів він добровільно повернувся до військової частини. За час відсутності у військовому підрозділі на лікуванні не перебував, працював. Причиною залишення військової частини зазначив складну сімейну ситуацію. Зазначив, що він приймав участь в АТО в якості добровольця, а потім вступив до лав НГУ, щиро покаявся та просив суворо не карати.

Окрім повного визнання своєї провини обвинуваченим, провина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

14.01.2015 року ОСОБА_4 був призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з мобілізацією на особливий період.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 по стройовій частині від 04.09.2015 року № 189 ОСОБА_4 був зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду радіотелефоніста 3-го відділення 2-го стрілецького взводу 3-ї стрілецької роти стрілецького батальйону (з охорони взводних опорних пунктів) військової частини НОМЕР_2 .

З матеріалів провадження вбачається, що військовослужбовець служби за мобілізацією ОСОБА_4 01.12.2015 року не повернувся з відпустки у військову частину НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , відсутній у військовій частині більше 10 діб без поважних причин, його місце перебування не відоме, на телефонні дзвінки не відповідає.

Згідно повідомлення командира вч НОМЕР_2 від 10.04.2017 року 10.04.2017 року ОСОБА_4 самостійно повернувся в розташування військової частини.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази є достовірними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення військовослужбовцем вчасно на військову службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року (із змінами та доповненнями), суди, вирішуючи питання про вид і розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у скоєнні злочину, зобов`язані дотримуватися загальних принципів призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, брати до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, дані щодо винної особи та обставини справи, які обтяжують або пом`якшують покарання.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, віднесення кримінального правопорушення законодавством до тяжких злочинів, характер, ступінь його суспільної небезпеки; ступінь негативної майнової шкоди і наслідків (майнової шкоди не завдано, тяжких наслідків не настало), відомості про особу обвинуваченого (раніше не судимий, перебуває у цивільному шлюбі, цивільна дружина перебуває у стані вагітності, має стійкі соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проходження служби, є учасником антитерористичної операції, з 10.04.2017 року добровільно повернувся до військової частини, з 11.04.2017 року звільнено з військової служби у запас).

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, віднесення кримінального правопорушення законодавством до тяжких злочинів, характер, ступінь його суспільної небезпеки; ступінь негативної майнової шкоди і наслідків (майнової шкоди не завдано, тяжких наслідків не настало), відомості про особу обвинуваченого (раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проходження служби, є учасником антитерористичної операції).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений, судових витрат, речових доказів немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням протягом одного року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України, не обирався.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Донецької області через Слов`янській міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1