У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
та його захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/899/16 (справа № 308/12343/16-к), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000697 про обвинувачення, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, приватного підприємця, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
25 листопада 2016 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/899/16, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000697 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

За ухвалою від 30.11.2016 року його було призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

За ухвалою від 26.12.2016 року судом було відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про закриття кримінального провадження у відповідності до ст. 46 КК України у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки потерпіла заперечувала проти закриття провадження у справі, тобто фактично не відбувся акт прощення в результаті вільного волевиявлення.

Захисник обвинуваченого повторно подав суду клопотання про закриття кримінального провадження у відповідності до ст. 45-46 КК України у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки інкримінований його підзахисному злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості, скоєний без прямого умислу, з необережності; обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдані збитки, усунувши заподіяну шкоду, що стверджується нотаріально посвідченою заявою потерпілої ОСОБА_4 в обґрунтування клопотання він також зазначив, що 24.12.2016 року потерпіла, з власної ініціативи, надала ОСОБА_5 додаткову нотаріально посвідчену заяву у змісті якої вбачається, що вона не має жодних матеріальних чи моральних претензій до ОСОБА_5 , у зв`язку з відшкодуванням ним їй завданих збитків та остаточним примиренням, а також зазначає прос своє бажання щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні 26.12.2016 року захисник обвинуваченого уточнив, що клопотання подане саме за ст. 45 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що дійсно вона підписувала заяву про відшкодування їй збитків і простила потерпілого, він просив у неї вибачення, збитки їй відшкодовано у повному обсязі та вона не заперечує проти закриття кримінального провадження у зв`язку з дієвим каяттям обвинуваченого.
Прокурор просив суд надати час для узгодження його позиції.
Вислухавши сторони, дослідивши обвинувальний акт та надані до нього матеріали, суд приходить висновку, що клопотання захисника підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке було вчинено ним за наступних обставин.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.03.2016 року близько 21 години 45 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW Х5», державний номерний знак Словацької Республіки « НОМЕР_1 », рухаючись по проспекту Свободи в м. Ужгороді в напрямку від вулиці Швабської до площі Богдана Хмельницького, біля будинку № 45, в порушення вимог п.12.3 та п.18.1 Правил дорожнього руху України, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не вжив заходів, спрямованих на своєчасне гальмування та не надав дорогу пішоходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину дороги з ліва на право по ходу руху автомобіля, на нерегульованому пішохідному переході, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 274 від 15.04.2016 року при судово-медичній експертизі потерпілої ОСОБА_4 , а також даних оригінала історії хвороби (№ 2872/194 з травмпункту УІДМКЛ, заповненої на її ім`я), у останньої виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів верхньої вітки лобкової кістки та вітки сідничної кістки справа зі зміщенням, уламковий перелом крижової кістки справа на рівні крижово-клубового зчленування з незначним зміщенням, крайовий перелом медіального виростка велико-гомілкової кістки.
Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів, якими найбільш імовірно могли бути виступаючі частини легкового автомобіля (бампер, крило, капот), які діяли по ударному механізму і первинне контактування прийшлося в праву частину тулуба з послідуючим наданням тілу прискорення та подальшим падінням і ударом об проїжджу частину дороги.
Дані тілесні ушкодження по своєму характеру потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці, згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Тілесні ушкодження у вигляді синців по зовнішній поверхні правого бедра в середній третині, по зовнішній поверхні правого тазо-бедреного суглобу, по зовнішній поверхні правого і лівого ліктьових суглобів.
Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів, якими найбільш імовірно були виступаючі легкового автомобіля (бампер, капот, крило), які діяли по ударному механізму при цьому первинне контактування прийшлося в праву частину тулуба з послідуючим наданням тілу прискорення і падінням його на тверду частину проїжджої частини і потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6, але менше 21 дня і по цій ознаці, згідно п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розлад здоров`я.
Всі вищевказані тілесні ушкодження характерні для контактування з легковим автомобілем під час ДТП, яка мала місце 07.03.2016 року і характерні для пішохода.
Згідно висновку експерта № 10/63 від 31.03.2016 року судової експертизи технічного стану транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди робоча гальмівна система, рульове керування, ходова частина та світлова система автомобіля «BMW Х5», державний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 знаходились у справному стані.
Згідно висновку автотехнічної експертизи № 483 від 26.09.2016 року в даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля «BMW Х5» д.н.з. Словацької Республіки НОМЕР_1 , гр. ОСОБА_5 повинен був діяти згідно вимог пунктів 18.1 та 12.3 ГІДРУ.
В даній дорожній ситуації для забезпечення безпеки дорожнього руху пішохід гр. ОСОБА_7 повинна була діяти згідно вимоги пункту 4.7 ПДРУ.

З технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП стали дії водія автомобіля «BMW Х5», державний номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 , гр. ОСОБА_5 , який з моменту виникнення йому небезпеки для руху (моменту виходу пішохода на пішохідний перехід) не вжив заходів до своєчасного застосування екстреного гальмування.
Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 12.3 та п. 18.1 Правил дорожнього руху України, а саме: п.12.3 - У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, п. 18.1 ПДРУ - Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб надати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека - знаходяться у прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України є активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, відсутні.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, - що карається штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Відповідно ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України є злочином середньої тяжкості, який є необережним.
Згідно зі ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до п. 3 постанови пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.
Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК.
Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.
Передбачене у ст. 45 КК звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Судом роз`яснено учасниками розгляду кримінального провадження наслідки закриття провадження.
Судом з`ясовано, що потерпілою було підписано та нотаріально посвідчено дві заяви від 23.08.2016 року та від 24.12.2016 року за якими вона повідомила суду, що не має жодних матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_5 у зв`язку з відшкодуванням ним завданих збитків та їх остаточним примиренням по факту даної справи.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, обвинувачується у вчинені необережного злочину середньої тяжкості, вину визнає повністю, не заперечує фактичних обставин справи, як слідує з обвинувального акту під час досудового розслідування активно сприяв розкриттю злочину, добровільне відшкодував завдані збитки та усунув заподіяну шкоду, чим дієво розкаявся у вчиненому, суд вважає за необхідне звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зав`язку з дійовим каяттям.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України та ч. 1 ст. 285 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
У відповідності до ст. 100 КПК України речові докази: автомобіль марки «BMW Х5», державний номерний знак Словацької Республіки « НОМЕР_1 », який був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 відповідно до розписки вважати повернутим його законному володільцю.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертиз в загальні сумі 1 241,84 грн. у відповідності до ст. 124, 126 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. 100, 124, 126, 284, 285, 314, 369, 372 КПК України, ст.ст. 44, 45 КК України суд, -
У Х В А Л И В:
Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, - на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, кримінальне провадження закрити.
Речові докази: автомобіль марки «BMW Х5», державний номерний знак Словацької Республіки « НОМЕР_1 », який був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 відповідно до розписки вважати повернутим його законному володільцю.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , на користь держави витрати на проведення експертиз в загальні сумі 1 241,84 грн. (одна тисяча двісті сорок одна гривня 84 копійки).
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 7 днів з дня її оголошення.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1