Дата документу Справа № 330/1858/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №330/1858/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11кп/778/351/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст.249 КК України
УХВАЛА
5 квітня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001579 від 06.09.2016, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Верхній Рогачик Верхньорогачинського району Херсонської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Заступником прокурора Запорізької області на вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 09.11.2016 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, і призначено покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого. Доля речових доказів вирішена в порядку чст.100 КПК України подана апеляційна скарга.
Прокурор просив вирок суду щодо ОСОБА_6 скасувати і ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.1 ст.249 КК України у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. та на підставі ст.96-1 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до незаконно виловлених водних живих ресурсів та забороненого знаряддя вилову типу «Ятерь». В обґрунтування своїх доводів посилається на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення, внаслідок його м`якості. Вважає, що суд не взяв до уваги той факт, що Законом України №1019-VIII були внесені зміни до ст.249 КК України, відтак суд безпідставно застосував додаткове покарання у виді конфіскації знарядь і засобів промислу та всього здобутого, натомість не застосував положення ст.96-1 КК України щодо спецконфіскації. Покарання у виді штрафу, на думку апелянта, мало бути призначено у максимальному розмірі з огляду на співмірність із вчиненим злочином.

За вироком місцевого суду, 6 вересня 2016 року, приблизно о 06 годин 00 хвилин, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись на узбережжі акваторії Утлюгського лиману поблизу с.Атманай Якимівського району Запорізької області, не маючи ніяких дозвільних документів за допомогою раніше установленого ним забороненого знаряддя лову типу «Ятерь», здійснив незаконний вилов водних живих ресурсів, а саме: 71 екземплярів риби бичок, 6 екземплярів риби сарган, 688 екземплярів креветки, вартістю згідно такс, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 541 від 24 липня 2013 року по 34 гривні за один екземпляр риби бичок, 1,19 гривні за один екземпляр креветки, 85 гривень за один екземпляр риби сарган, на загальну суму 3718,92 гривні, внаслідок чого завдав рибному господарству України істотну шкоду на вказану суму.
Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив залишити вирок суду без змін, доводи прокурора, яка частково підтримала доводи апеляційної скарги, просила вирок скасувати з підстав істотного порушення вимог КПК, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, зокрема, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального-процесуального закону, за вимогами ч.1 ст.412 КПК України, є такі порушення вимог цього КПК, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Судове рішення у будь якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.

Відповідно до ч.1 ст.20 КПК України обвинувачений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості користуватися допомогою захисника.

Пунктом 3 ч.2 ст. 52 КПК України зазначено, що участь захисника є обов`язковою у кримінальних провадженнях щодо осіб, які внаслідок психічних вад не здатні повною мірою реалізувати свої права.

За матеріалами провадження, відповідно до довідки Якимівської центральної районної лікарні (а.п.26) ОСОБА_6 «состоит на ДУ с 2002 г. Д/з психические и поведенческие расстройства вследствие употребления алкоголя. С-м зависимости».

Колегія суддів вважає, що за наявності такої довідки орган досудового розслідування мусив залучити захисника для захисту інтересів ОСОБА_6 . Суд першої інстанції, в свою чергу, під час підготовного судового засідання не звернув уваги на цю обставину, не залучив захисника підчас судового розгляду провадження і ухвалив рішення.
Допущені як органом досудового розслідування, так і судом порушення права обвинуваченого на захист, позбавило суд можливості ухвалити законне та обґрунтоване рішення, тому з підстав п.1 ч.1 ст. 415 КПК України вирок суду підлягає скасуванню, з призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області провадженні задовольнити частково.

Вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 09.11.2016 щодо ОСОБА_6 , скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4