УХВАЛА
Номер провадження:1-кп/521/223/17
15 березня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ;
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду міста Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, при викладених у обвинувальному акті обставинах.
Під час підготовчого судового засідання прокурор висловив думку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду за вказаним обвинувальним актом.
Обвинувачені, кожен окремо, заперечували проти призначення кримінального провадження до розгляду, вказуючи на необхідність роз`єднання кримінального провадження і направлення його прокурору для з`ясування обставин вчинених правопорушень.
Захисник підтримала думку свого підзахисного.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт підсудний Малиновському районному суду міста Одеси, підстав для закриття кримінального провадження за обвинувальним актом немає, однак обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а саме: вимогам пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України.
Статтею 291 КПК України встановлені вимоги до обвинувального акту та до реєстру матеріалів досудового розслідування. Так, обвинувальний акт має містити такі відомості (серед іншого): 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статі) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.
Згідно вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.
Пунктом 2 ч.3 ст.374 КПК України передбачено, що у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Вимогами ч.1 ст.91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Разом с цим, як вбачається із змісту обвинувального акту, формулювання обвинувачення у розумінні вимог ст. 291 п.5 ч.2 КПК України, відсутнє.
С огляду на вищевикладене, суд вважає, що зазначені вище недоліки обвинувального акту унеможливлюють подальший судовий розгляд кримінального провадження.
Оцінюючи вимоги обвинувачених про роз`єднання кримінальних проваджень, які за попередньою ухвалою іншого складу були обї`єднані в єдине провадження, суд вважає недоцільним прийняття рішення про роз`єднання кримінальніх проваджень відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і кримінального провадження відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, оскільки події, які інкримінуються обвинуваченим відбувалися в одному тому ж місці, за участю одних та й саме учасників, при одних та й саме свідках, та є нерозривними у часі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.314,315 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт та додані до нього матеріали у відношенні ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, - повернути прокурору у зв`язку із невідповідністю його вимогам КПК України, для усунення виявлених недоліків.
В задоволенні клопотання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про роз`єднання кримінальних проваджень у відношенні ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України відмовити.
Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Ухвала суду, може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення, через суд, який ухвалив судове рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_10