ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/5266/16-к
Провадження № 1-кс/210/40/17

"27" січня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

представника скаржника, - адвоката: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2016 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, надійшла скарга громадянки ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

У своїй скарзі заявник ОСОБА_4 просить зобов`язати слідчого СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, який здійснює досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003441, невідкладно повернути їй майно, вилучене в ході обшуку, який проводився в рамках вказаного кримінального провадження 06 грудня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні представник заявника підтримав скаргу з підстав та мотивів викладених у ній, та просив її задовольнити.

Прокурор та слідчий до зали суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Матеріали кримінального провадження №0003441, прокурором та слідчим до суду для дослідження також надано не було, а тому суд розглядає скаргу за наявними доказами.

Слідчий суддя дослідивши матеріали скарги, вислухавши думку представника заявника, приходить до висновку, що скарга ОСОБА_4 , підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Стаття 169 цього Кодексу в свою чергу визначає, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч.5 ст.171, ч.6 ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Згідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до приписів ч.7 ст.236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого відділення Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003441 від 22 листопада 2016 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року, надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

06 грудня 2016 року проведено за вказаною вище адресою обшук та складено протокол з переліком вилученого майна. Того ж дня, 06 грудня 2016 року вилучене майно, вказане у скарзі заявника ОСОБА_4 , визначено речовим доказом, про що слідчим винесено відповідну постанову.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя це зокрема, суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з п.5 ч.1 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до положень ст.9 КПК України, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч.2 ст.91 КПК України процес доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статі, покладається на слідчого, прокурора. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих дій, витребування від юридичних та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, допиту свідків та проведення інших процесуальних дій передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.93 КПК України). Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч.2 ст.94 КПК України).

Положеннями ч.4 ст.38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Як передбачено ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, оскільки слідчий не звернувся з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, незважаючи на визнання його речовим доказом, не скористався правом участі у справі, воно підлягає поверненню скаржнику ОСОБА_4 , що кореспондується з положеннями ст.ст.171-173 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.19, 41 Конституції України, ст.ст.167-169, 171, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, - задовольнити.

Зобов`язати слідчого СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 повернути власнику, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене відповідно до протоколу обшуку від 06 грудня 2016 року, проведеного в рамках кримінального провадження №0003441 від 21 листопада 2016 року, майно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 30 січня 2017 року.

Суддя: ОСОБА_1