Дата документу 02.08.2017 Справа № 554/8312/16-к

Провадження № 1-кс/554/5222/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 серпня 2017 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням установлено, що 09.03.2010 до Решетилівської районної державної адміністрації (далі РДА) від ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надійшли заяви про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою та передачею у приватну власність земельних ділянок по 1,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Шилівської сільської ради. Розгляд зазначених заяв доручено заступнику голови Решетилівської РДА ОСОБА_7 та начальнику відділу Держкомзему у Решетилівському районі ОСОБА_8 . За результатами розгляду зазначених заяв у їх задоволенні відмовлено, оскільки землі, які ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просили передати в приватну власність знаходились в межах природоохоронного призначення.
З метою отримання у приватну власність земельних ділянок лісового фонду ОСОБА_9 , ОСОБА_6 01.07.2010, а землевпорядник Шилівської сільської ради ОСОБА_10 від імені матері ОСОБА_4 та Шилівській сільський голова ОСОБА_11 від імені сина ОСОБА_5 09.07.2010 подали до Шилівської сільської ради заяви про погодження передачі земельних ділянок в приватну власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу за межами населеного пункту с. Шилівка Решетилівського району Полтавської області, водночас ОСОБА_4 та ОСОБА_11 вже використали по кілька раз право на безоплатну передачу у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Шилівської сільської ради. На підставі вказаних заяв без винесення останніх на розгляд сесії, ОСОБА_11 було підписано рішення 26 сесії п`ятого скликання Шилівської сільської ради про погодження передачі ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у приватну власність земельних ділянок площею по 1,00 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту біля с. Шилівка Решетилівського району.
Зазначене рішення сесії 01.10.2010 було надано для розгляду заступнику голови Решетилівської РДА ОСОБА_8 та в.о. начальника Держкомзему у Решетилівському районі ОСОБА_13
ОСОБА_13 усвідомлюючи, що передача земельних ділянок лісового фонду у приватну власність заборонена в період з 1 по 5 жовтня 2010 року підготувала та погодила проект розпорядження голови Решетилівської районної державної адміністрації, який було зареєстровано 05.10.2010 під №371 та в послідуючому передано для контролю останній, про передачу у приватну власність ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель лісового фонду вартістю 1 504 000,00 грн. на території Шилівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, чим спричинила тяжкі інтересам держави.
Таким чином, з метою реалізації свого злочинного наміру службовими особами Шилівської сільської ради та відділу Держкомзему у Решетилівському районі внесено завідомо неправдиві дані до офіційних документів із землеустрою та технічної документації щодо належності земельних ділянок переданих у власність Розпорядженням голови Решетилівської РДА №371 від 05.10.2010 та №485 від 02.12.2010 до земель сільськогосподарського призначення (сінокосів). Зокрема до технічних документацій із землеустрою, зазначених вище, долучено виписки із земельно-кадастрової книги Шилівської сільської ради згідно якої ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_14 користувались земельними ділянками сільськогосподарського призначення (лісового фонду) відповідною площею, які підписані головою та землевпорядником Шилівської сільської ради.
Під час допиту ОСОБА_14 повідомив, що чотири рази використав право на безоплатну передачу у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Решетилівського району Полтавської області.
Відповідно до ч.4 ст.116 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Зокрема згідно ст. 118 Земельного кодексу України громадянам, зацікавленим в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства надається дозвіл на виготовлення проекту відводу земельної ділянки.
31.07.2017 на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26.07.2017 у відділі у Решетилівському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області розташованого за адресою: вул. Покровська, 16, смт Решетилівська Полтавської області проведено обшук під час якого було добровільно надано:
15. Заява від імені ОСОБА_10 від 05.01.2012 про видачу розпорядження на затвердження технічної документації із землеустрою, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,4083 га;
17. Технічний звіт по встановленню в натурі меж земельних ділянок, переданих у приватну власність громадян на території Шилівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області за 1998 рік ( ОСОБА_4 та ін.);
18. Державний акт серія ІІІ-ПЛ №034003 на право приватної власності на землю виданий 23.09.1998 на ім`я ОСОБА_4 ;
Таким, чином безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства Шилівський сільський голова ОСОБА_11 отримала 0,6181 га та 0,0653 га, її чоловік ОСОБА_15 . 0,5196 га та 0,5736 га, син ОСОБА_5 1,00 (за рахунок земель лісового фонду) землевпорядник Шилівської сільської ради ОСОБА_10 . 0,4083 га, його мати ОСОБА_4 0,400 га/ 0,4255 га/ 1,00 га (за рахунок земель лісового фонду), ОСОБА_14 0,25 га/ 0,07 га/ 0,50 га /1,00 га /0,40 га (за рахунок земель лісового фонду).
Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити з підстав в ньому наведених , приєднав до матеріалів клопотання постанову про визнання майна речовими доказами..
Володілець майна в судове засідання не з`явився направивши до суду заяву про розгляд клопотання без його учаті.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
Клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Полтавської області радника юстиції ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на майно Решетилівського районного відділу ГУ Держгеокадастру в Полтавській області, а саме документи, вилучені в Решетилівському районному відділі ГУ Держгеокадастру в Полтавській області за адресою : Полтавська область, смт. Решетилівка, вул. Покровська, 16 під час проведення обшуку 31.07.2017:
- Заява від імені ОСОБА_10 від 05.01.2012 про видачу розпорядження на затвердження технічної документації із землеустрою, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,4083 га;
- Технічний звіт по встановленню в натурі меж земельних ділянок, переданих у приватну власність громадян на території Шилівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області за 1998 рік ( ОСОБА_4 та ін.);
- Державний акт серія ІІІ-ПЛ №034003 на право приватної власності на землю виданий 23.09.1998 на ім`я ОСОБА_4 ;
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1