Справа № 183/6813/16
№ 1-кп/183/303/17

У Х В А Л А
30 січня 2017 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївка Ємильчинського району Житомирської області, громадянина України, не працюючого, розлученого, з середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, оскільки строк раніше обраного запобіжного заходу спливає 02.02.2017 року. Клопотання обгрунтував тим, що на теперішній час не змінились ризики, передбачені п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувались судом під час обрання вказаного запобіжного заходу. ОСОБА_5 може перешкоджати встановленню обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані судом, а також переховуватися від суду.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, пояснивши, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, свою вину визнає та співпрацював із слідством. Тому просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_5 погодився з думкою свого захисника. Пояснив, що за адресою своєї реєстрації в АДРЕСА_1 , проживає його мати, а помешкання за місцем його фактичного проживання в АДРЕСА_2 , належить його батьку, в ньому він проживав самостійно.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження суд приходить до наступного висновку. Вирішуючи питання щодо продовження раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_5 суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується. Суд також приймає до уваги, що ОСОБА_5 не працює, розлучений, осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем свого проживання. Також, судове провадження у даному кримінальному провадженні лише розпочато, тому є нагальна необхідність запобігти спробам обвинуваченого переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків, які ще не допитані судом. Крім того, стороною захисту не надані належні та переконливі докази на підтвердження того, що ризики та обставини, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу, на сьогодні змінились.
Тому, враховуючи вказані вище обставини та особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ухилення обвинуваченого від суду та незаконного впливу на свідків з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує.
При цьому, приймаючи таке рішення суд виходить також з наступного. На теперішній час суд не вбачає достатніх підстав для зміни обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу на інший у вигляді особистої поруки чи застави через відсутність відповідних клопотань та звернень до суду з цього приводу, а у вигляді особистого зобов`язання з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та особу обвинуваченого. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту також не може бути на даний час обрано щодо обвинуваченого, оскільки, як пояснив останній, власного житла він не має, в будинку за місцем його реєстрації проживає його мати, помешкання за місцем його фактичного проживання належить його батьку. Однак, відомостей про згоду власників вказаних житлових приміщень на домашній арешт обвинуваченого за місцем його реєстрації чи фактичного проживання суду не надано, що позбавляє суд можливості вирішити це питання без можливого порушення прав та інтересів інших осіб. За таких обставин на даний час відсутні достатні підстави для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого.
Тому, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду кримінального провадження необхідно продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ніякий з передбачених законом більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування його на волі буде суперечити інтересам суспільства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Обвинуваченому у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 29 березня 2017 року включно.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1