13.06.2017 Справа № 756/2687/17
№ 756/2687/17
№ 1-кп/756/426/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002009 від 20 грудня 2016 року за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишевичі Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 20 грудня 2016 року приблизно о 01годині 15 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Skoda Fabia», державний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Маршала Малиновського зі сторони Оболонського проспекту в напрямку вул. Йорданська в м. Києві.

Рухаючись у вказаному напрямку, він наближався до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого навпроти будинку № 5 Оболонської площі, позначеного інформаційними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.1.

Незважаючи на ці інформаційні дорожні знаки, водій ОСОБА_4 , наблизившись до нерегульованого пішохідного переходу та рухаючись в його межах, не вжив всіх можливих заходів для забезпечення безпечного проїзду пішохідного переходу і достовірно не впевнився у відсутності пішоходів на переході.

В цей час по вказаному нерегульованому пішохідному переході справа наліво відносно руху вищевказаного автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номер НОМЕР_1 , крім інших пішоходів рухався пішохід ОСОБА_6 .

Під час руху ОСОБА_4 допустив порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 підпункт «б», 2.9 підпункт «а», 2.10 підпункти «а», «г», «е», 12.1, 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України:

-п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

-п. 2.9: водієві забороняється:підпункт «а»: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;
-п. 2.10: у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:підпункт «а»: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;підпункт «г»: вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;підпункт «е»: вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

-п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух;

-п. 12.3: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

-п. 18.1: водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 виявились в тому, що він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем марки «Skoda Fabia», державний номер НОМЕР_1 , на якому рухався по проїзній частинівул. ОСОБА_7 зі сторони Оболонського проспекту в напрямку вул. Йорданська в м. Києві, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки, яка виражалась у наявності інформаційних дорожніх знаків 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньої розмітки 1.14.1 «зебра», які інформували його про наявність цього пішохідного переходу, щоб мати змогу постійно контролювати свій рух та при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому крім інших пішоходів перебував пішохід ОСОБА_6 ,не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля, щоб дати дорогу пішоходам, для яких він створював небезпеку, продовжив рух і виїхавши на нерегульований пішохідний перехід напроти будинку № 5 Оболонської площі в м. Києві, вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який рухався по нерегульованому пішохідному переходу справа на ліво відносно автомобіля марки «Skoda Fabia», державний номер НОМЕР_1 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 о 06 годині 30 хвилин від спричинених тілесних ушкоджень помер у Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги, що за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3.

Згідно судово-медичного дослідження у ОСОБА_6 виявлені крововиливи в м`які тканини нижніх кінцівок, кров в колінних суглобах, вогнище забою нижньої частки лівої легені, крововиливи в шкіру та м`які тканини голови, лінійний перелом лівої тім`яної та скроневої кісток, основної кістки, субдуральна гематома над правою півкулею мозку, загальним об`ємом близько 170 куб.см, субарахноїдальний крововилив, який покриває півкулі мозку, вогнища забою та геморагічного просякнення тканини мозку в лобній та скроневій ділянках праворуч, кров в шлуночках мозку, добре виражена борозна вдавлення на нижній поверхні обох півкуль мозочку від краю великого потиличного отвору.

Характер та морфологія усіх вищевказаних ушкоджень свідчать про те, що всі вони виникли від дії тупого предмета (-ів).

Смерть ОСОБА_6 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми.

Між відкритою черепно-мозковою травмою, яка виникла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у пішохода ОСОБА_6 , та причиною настання його смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 1.5, 2.3 підпункт «б», 2.9 підпункт «а», 2.10 підпункти «а», «г», «е», пунктів 12.1, 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.
Крім цього, ОСОБА_4 20.12.2016 року приблизно о 01 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем марки «Skoda Fabia», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Маршала Малиновського зі сторони Оболонського проспекту в напрямку вул. Йорданська, напроти будинку № 5 Оболонської площі в м. Києві скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , поставивши його у небезпечний для життя стан. При цьому пішохід ОСОБА_6 був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження. Після скоєння вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 негайно не зупинив транспортний засіб на місці події, не вжив можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому, не вжив всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх, та не організував об`їзд місця пригоди, а зник з місця пригоди, залишивши ОСОБА_6 в небезпечному для життя стані.

Допитаний в судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів та показав, що 20.12.2016 року близько першої години ночі він дійсно керував автомобілем марки «Skoda Fabia», державний номер НОМЕР_1 , який належить його батькові, та рухався по проїзній частині вул. Маршала Малиновського зі сторони Оболонського проспекту в напрямку вул. Йорданська. Керуючи транспортним засобом він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Напроти будинку № 5 Оболонської площі в м. Києві він почув удар з правого боку автомобіля, проте подумав, що то хтось жбурнув в його бік камінь, тому не зупинився та продовжив рух. Ніяких пішоходів він не бачив. Транспортний засіб він зупинив лише згодом, а саме тоді, коли його наздогнав службовий автомобіль чи то працівників поліції, чи то працівників охорони. Лише тоді він дізнався, що скоїв ДТП та травмував пішохода. Після проходження огляду на стан сп`яніння у відповідній медичній установі в нього було виявлено 2,6 проміле алкоголю. Автомобіль, яким він керував в момент ДТП, належав його батькові, тому приблизно два місяці назад батько, як власник, вказаний автомобіль вже продав, забравши його зі штраф майданчика, де він тимчасово зберігався. Його ж особисте посвідчення водія йому слідчим було повернуто ще під час досудового розслідування. Про вчинене ОСОБА_4 дуже шкодує, кається, пояснив, що зі свого боку він як міг матеріально допомагав потерпілому, відшкодовуючи витрати на лікування травмованого пішохода, а після того, як він помер, відшкодував витрати на його похорони. Обіцяє сім`ї покійного і в подальшому відшкодовувати їх матеріальні витрати та моральну шкоду, пов`язані зі смертю тяжко травмованої ним людини.Обвинувачений показав, що наявний страховий поліс цивільно-правової відповідальності для відшкодування спричиненого збитку не застосовується через керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Потерпілий ОСОБА_6 показав у суді, що близько першої години ночі 20.12.2016 року його молодший брат ОСОБА_6 , 1985 року народження, разом з двома своїми друзями переходив пішохідний перехід напроти будинку № 5 Оболонської площі в м. Києві і в цей час його збив автомобіль та, не зупинившись, поїхав далі. Про ДТП йому стало відомо від друзів брата, якого після ДТП викликаним автомобілем швидкої медичної допомоги було доставлено до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, де, не дивлячись на проведене лікування, брат згодом від отриманих травм помер. Як потім виявилося, автомобілем, який збив його брата, керував водій ОСОБА_4 , що перебував у стані алкогольного сп`яніння. Під час лікування брата та після його смерті обвинувачений надавав матеріальну допомогу та моральну підтримку. Виходячи з цього потерпілий просить обвинуваченого суворо не карати та не позбавляти його волі при призначенні покарання, позбавивши при цьому права керування транспортними засобами.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих фактичних обставин події, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів доведена. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує:

- за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, та

- за ч. 1 ст. 135 КК України, якзавідоме залишення без допомоги особи, яка перебувала в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження,маючи змогу надати допомогу даній особі, яку він сам поставив в небезпечний для життя стан.

Призначаючи обвинуваченому покарання за кожен злочин окремо у відповідності зі ст.ст. 65-67 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_4 злочин, передбачений ч.1 ст. 135 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, а злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, судом ураховується його відношення до вчиненого, а також те, що за місцем реєстрації обвинувачений характеризується позитивно, характеристика з місця фактичного проживання або з місця роботи (якщо воно є) сторонами на надавалися. Зі слів обвинуваченого він не одружений та дітей не має. Відповідно до інформації Радомишльської ЦРЛ ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; відповідно до вимоги про судимість він раніше не судимий.

З врахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 135 КК України у виді обмеження волі, за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк, в межах, встановлених санкціями інкримінованих частин статтей Особливої частини КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
При цьому суд з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, його відношення до вчиненого, позиції сторони обвинувачення та потерпілого, висловлених у судових дебатах, дійшов висновку, що перевиховання ОСОБА_4 та його виправлення можливі без відбування ним основного покарання тому вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього виконання обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України з метою організації органами виконання покарань належного контролю за його поведінкою.

Застосування до обвинуваченого такого додаткового виду покарання як позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк, на думку суду, є необхідним, і в першу чергу виходячи із того, що особа свідомо керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є одним із самих грубих Порушень правил дорожнього руху і що в результаті і привело до смерті пішохода ОСОБА_6 , 1985 року народження.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні у розмірі 2641,20 грн. (витрати на проведення судових автотехнічих експертиз) належить покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , стягнувши їх з нього на користь держави.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, раніше застосований до обвинуваченого, сплив, про застосування до нього будь-яких нових запобіжних засобів сторони не клопотали.

Питання про долю такого речового доказу, як автомобіль марки «Skoda Fabia», державний номер НОМЕР_1 , який відповідно до постанови від 22.12.2016 року старшого слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 має зберігатися на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 4, - не вирішується судом при ухваленні даного судового рішення, оскільки 14.02.2017 року на підставі листа того ж старшого слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 вказаний автомобіль на безоплатній основі був повернутий власнику ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Останній відповідно до зберігальної розписки від 14.02.2017 року зобов`язався зберігати вказаний транспортний засіб, не ремонтувати його та не відчужувати без дозволу слідства, прокурора та суду або до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні. Проте, як повідомив в судовому засіданні обвинувачений, зазначений речовий доказ вже продано.

Такий речовий доказ, як шматок пластику чорного кольору, який був вилучений під час проведення огляду місяця пригоди 20.12.2016 року, та який зберігається у камері речових доказів ГУ НП у м. Києві слід знищити відповідно до п.4 ч.1 ст. 100 КПК України як майно, яке не має цінності і не може бути використане.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3(три) роки,

-за ч. 1 ст. 135 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_4 визначити у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі - з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

У відповідності до ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишевичі Радомишльського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судові витрати у розмірі 2641 гривень 20 копійок.

Речовий доказ - шматок пластику чорного кольору, який зберігається у камері речових доказів ГУ НП у м. Києві знищити

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1