Справа № 461/1082/17
Провадження № 1-кс/461/993/17
УХВАЛА
іменем України
14.02.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання до вчинення дій
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим від 27.01.2017 року у кримінальному провадженні №0000207 від 13.10.2016 року та зобов`язати слідчого вжити процесуальних дій щодо залучення ОСОБА_3 до вказаного кримінального провадження як потерпілого та видати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 24.01.2017 року звернувся з заявою до СВ Прокуратури Львівської області про залучення ОСОБА_3 у вищевказане кримінальне провадження як потерпілого. Зазначає, що 11.02.2017 року ОСОБА_3 отримав постанову про відмову у визнанні його потерпілим. Вважає, що таке рішення слідчого є необґрунтованим та безпідставним. Просить скаргу задоволити.

ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив таку задоволити.

Слідчий у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив. Зазначив, що під час розгляду клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим не було здобуто даних про те, що останньому завдана моральна, фізична чи майнова шкода, тому просить у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Встановлено, що ОСОБА_3 24.01.2017 року звернувся з клопотанням до старшого слідчого СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , в якому просив визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0000207 від 13.10.2016 року.

Старшим слідчим СВ Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 27.01.2017 року винесено постанову про відмову у задоволені клопотання. З даної постанови вбачається, що досудовим розслідуванням не здобуто будь-яких даних про те, що ОСОБА_3 завдано моральної, фізичної або майнової шкоди при обставинах, що є предметом дослідження. Конкретних даних про розмір та характер шкоди у своєму клопотанні не наводить та будь-яких підтверджуючих документів щодо заподіяння шкоди не надає.

Слідчий суддя зазначає, що для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом з тим ч.5 ст.55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Тому, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду даної категорії справ.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора про відмову у визнанні потерпілим.
Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Так, слідчий суддя погоджується з висновками старшого слідчого Прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , які викладені у вищевказаній постанові від 27.01.2017 року, оскільки ОСОБА_3 у своєму клопотанні про визнання потерпілим не навів даних про те, що йому завдано будь-яку моральну, фізичну чи матеріальну шкоду, належних та допустимих доказів завдання такої шкоди ОСОБА_3 не надано, відтак оскаржувана постановою є законною та обґрунтованою.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги в частині скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим необхідно відмовити.
Оскільки, слідчий суддя вважає оскаржувану постановою законною та обґрунтованою, відтак у задоволенні скарги в частині зобов`язання слідчого вжити процесуальних дій щодо залучення ОСОБА_3 до вищевказаного кримінального провадження як потерпілого та видати йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого необхідно також відмовити.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Згідно ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволені скарги необхідно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 55, 56, 94, 220, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання до вчинення дій відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1