АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/220/17 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 646/5253/16-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК України
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.03.2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.08.2016 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Вказаним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, одружений, з середньою освітою, маючий на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно працевлаштований, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 23.11.2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.187, ч.4 ст.296, ч.2 ст.186, ст.128, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 04.06.2015 року по відбуттю строку покарання,-
засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_7 залишений у вигляді домашнього арешту.
Стягнено з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 11200грн. та моральну шкоду у розмірі 3000грн.
Відповідно до вироку, 17.04.2016 року приблизно о 3 годині, діючі умисно, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Вернадського 12, біля супермаркету «АТБ - маркет» ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до раніше незнайомого ОСОБА_9 і реалізовуючи свій злочинний намір, штовхнув його двома руками в область грудної клітини та відкрито заволодів золотим ланцюжком з хрестиком, загальною вагою 30 гр., та золотим браслетом «Барака», вагою 30 гр., загальною вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 46 від 22.04.2016 року 52501 гривня 50 копійок, зірвавши з останнього. Після чого з місця скоєння злочину зник, спричинивши своїми протиправними діями потерпілому ОСОБА_9 матеріалу шкоду у розмірі 52501 гривня 50 копійок.
Не погодившись з вироком суду, прокурором подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор послався на те, що суд першої інстанції не в повному обсязі врахував те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, у тому числі за скоєння умисних тяжких майнових корисливих злочинів, знову вчинив умисний злочин з корисливих мотивів, а також не відшкодував потерпілому завданих збитків.
Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляцію, обвинуваченого, який заперечував проти скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Вироком районного суду ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Обгрунтованість засудження в апеляції не оспорюється.

Тому, відповідно до ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання призначається з урахуванням ступеню суспільної небезпечності злочину, обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання та даних про особу.

Ці вимоги судом першої інстанції не виконані.

Як видно з вироку, ОСОБА_7 був неодноразово судимий, в тому числі за скоєння умисних тяжких злочинів, а в останнє 23.11.2011 року за ч. 1 ст. 187, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 186, 128 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 71 КК України. Крім цього, обвинувачений повністю не відшкодував збитки потерпілому.

По відбуттю покарання 04.06.2015 року обвинувачений був звільнений з місць позбавлення волі, але не пройшов і рік, як він знов вчинив умисний корисливий злочин, у стані алкогольного сп`яніння.

Ці дані суд у вироку навів, але належної оцінки їм не дав.

Тому районний суд необґрунтовано застосував до обвинуваченого ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі та застосував ст. 75 КК України, що не буде відповідати необхідності та достатності для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У зв`язку з цим апеляція прокурора задовольняється частково, а вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Згідно з апеляційною скаргою прокурора вказано, що призначене судом першої інстанції покарання, м`яке та просив призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Але, як видно з вироку, суд призначив покарання обвинуваченому п`ять років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України. З урахуванням наведеного апеляція прокурора в цій частині задоволенню не підлягає.

У той же час суд доводи апеляції прокурора щодо неправильності застосування закону України про кримінальну відповідальність ст. 75 КК України, вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При призначенні покарання, апеляційний суд відповідно до ст. 65 КК України, приймає до уваги, що ОСОБА_7 скоїв тяжкий злочин, раніше був судимий, в тому числі за тяжкі злочини та ці судимості не погашені.

Крім того, враховуються дані про його особу, що він працевлаштований, раніше судимий, скоїв злочин в стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання, має дитину, щиро розкаявся, частково відшкодував збитки.

Тому ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді реального відбування покарання, але не в максимальних межах санкції статті обвинувачення.

Керуючись ст.ст.404, 405, п.3 ч.1 ст.ст.407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.08.2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання.
Взяти ОСОБА_7 під варту в залі суду негайно, направивши його в ДП «Харківська установа виконання покарань № 27».
В інший частині вирок районного суду залишити без змін.
Вирок набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, що знаходиться під вартою, у той же строк з дня отримання копії вироку.

Головуючий

Судді: