Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 1-182/10
ВИРОК

іменем України

16 листопада 2010 року Красилівський районний суд Хмельницької

області в складі: головуючого - судці Красняка В.І., при секретарі Федченко Л.В., з участю прокурора Шибінського В.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Красилові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, військовозобовязаного, не одруженого, засудженого Соломянським районним судом м. Києва 29.12.2009 року за ст.185 ч.І КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік, покарання не відбув, судимість не знята і не погашена, в вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.І КК України,

встановив:

12 вересня 2010 року близько 18 години в дворогосподарстві №12 на вулиці Лесі Українки в с. Яворівці Красилівського району Хмельницької області ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, на грунті особистих неприязних відносин вчинив сварку з ОСОБА_1, який також перебував у стані алкогольного сп'яніння. Під час сварки, яка переросла в обопільну бійку, ОСОБА_1 умисно кулаками рук наніс ОСОБА_2 пять ударів по спині та ребрам, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 8-го ребра справа, 9-го ребра зліва, які відносяться до категорії середньої степені тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоровя.

В судовому засіданні підсудний повністю визнав себе винним в спричинені тілесних ушкоджень ОСОБА_2 при вказаних обставинах, щиро розкаявся в своїх діях, дав покази, що відповідають вищенаведеному та заявив клопотання про недоцільність дослідження фактичних обставин справи, з чим погодився і прокурор.

Суд, переконавшись в тому, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють фактичні обставини по справі, у добровільності та істинності їх позицій, розяснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини по справі в апеляційному порядку, обмежує судове слідство по справі допитом підсудного і потерпілого ОСОБА_2.

Потерпілий ОСОБА_2 підтвердив в судовому засіданні показання підсудного про те, що сварку вчинив він. Оскільки вони обоє були у стані алкогольного спяніння, сварка переросла в обопільну бійку. Під час бійки ОСОБА_1 умисно бив його кулаками по спині та ребрах, від чого він відчув різкий біль. Вказаними ударами ОСОБА_1 переламав йому два ребра. На даний час вони помирилися, майнових претензій до підсудного він не має, просить його суворо не карати.

Оцінивши покази підсудного, що узгоджуються з матеріалами справи, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 і кваліфікує його дії за ст.122 ч. 1 КК України, як умисне нанесення середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя, і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

При призначенні підсудному міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, які обтяжують покарання підсудного, є вчинення злочину у стані алкогольного спяніння та рецидив злочинів.

2

ОСОБА_1 є особою молодого віку, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, що визнається судом як обставини, які помякшують його покарання.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що підсудний скоїв новий умисний злочин до повного відбуття покарання, призначеного йому вироком Соломянського районного суду м. Києва, яким 29.12.2009 року за ст.185 ч.І КК України його було засуджено до покарання у виді 2 років позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі і відповідно до ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, вважає за необхідне частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком.

Позовні вимоги прокурора Красилівського району в інтересах Красилівської центральної районної лікарні до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в сумі 854,16 гривень на стаціонарне лікування потерпілого підлягають задоволенню в повному розмірі, оскільки їх визнав підсудний, вина якого в заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, розмір витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_2 підтверджується довідкою вказаної лікарні.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

засудив :

ОСОБА_1 за ст.122 ч.І КК України на 2 (два) роки позбавлення

волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Соломянського районного суду м. Києва від 29.12.2009 року за ст.185 ч.І КК України у виді 2 років позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у виді 2 (двох) років 2 (місяців) місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженому замінити з підписки про невиїзд з постійного місця проживання на тримання під вартою, взяти його під варту в залі суду.

Строк покарання ОСОБА_1 обчислювати з 16 листопада 2010 року.

Позов прокурора Красилівського району задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Красилівської центральної районної лікарні (розрахунковий рахунок № 1631 в ГУДКУ в Хмельницькій області, МФО 815013, код 02004350) 854 (вісімсот пятдесят чотири) гривні 16 копійок в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2.

На вирок може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя