Справа № 185/4823/17
Провадження № 1-кп/185/363/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

представника

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001153 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Оліно, Чермозького району, Пермської області, Російської Федерації, громадянина України, з середньою технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 22 листопада 2012 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Звільнився 22 серпня 2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 7 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочини.
Так, ОСОБА_4 05 квітня 2017 року приблизно о 08 годині 00 хвилин (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), маючи умисел на таємне, повторне викрадання чужого майна, а саме металевих кришок муфти типу РМ-4 та муфти типу УКМ-12, які є власністю Регіональної Філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» в особі СП «Павлоградська дистанція сигналізації та зв`язку», з корисливих мотивів прибув на стрілочний перевід № 3 ст. Павлоград-2 Придніпровської залізниці, розташованої у м. Павлоград Дніпропетровської області, де знаходилась муфта типу РМ-4 та муфта типу УКМ-12, при цьому маючи при собі гайковий ріжковий ключ НОМЕР_1 , який взяв із собою з дому з метою подальшого використання в ході вчинення злочину. Далі ОСОБА_4 , впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою подальшого використання викраденого майна, за допомогою гайкового ріжкового ключа НОМЕР_1 , скрутив гайки з корпусів муфт РМ-4 та УКМ-12, що кріплять металеві кришки, тим самим зняв дані кришки та викрав їх. Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми протиправними діями завдав Регіональній Філії «Придніпровська залізниця» в особі СП «Павлоградська дистанція сигналізації та зв`язку» майнову шкоду згідно висновку експерта на суму 808,00 грн.
Крім того, 28 квітня 2017 року приблизно о 08 годині 00 хвилин (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне, повторне викрадання чужого майна, а саме металевої кришки муфти типу УКМ-12, яка є власністю Регіональної Філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» в особі СП «Павлоградська дистанція сигналізації та зв`язку», з корисливих мотивів, з метою подальшого використання викраденого майна, прибув до залізничної колії навпроти електроопори № 18 між коліями № 2 та № 3, що на ст. Павлоград-2 Придніпровської залізниці, розташованої у м. Павлоград Дніпропетровської області, де знаходилась муфта типу УКМ-12, при цьому маючи при собі гайковий ріжковий ключ НОМЕР_1 , який взяв із собою з дому з метою подальшого використання в ході вчинення злочину. Далі ОСОБА_4 , впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою подальшого використання викраденого майна, за допомогою гайкового ріжкового ключа НОМЕР_1 , скрутив гайки з корпусу муфти УКМ-12 що кріплять металеві кришки, тим самим зняв дану кришку та викрав її. Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми протиправними діями завдав Регіональній Філії «Придніпровська залізниця» в особі СП «Павлоградська дистанція сигналізації та зв`язку» майнову шкоду згідно висновку експерта на суму 407,20 грн.
Крім того, 18 травня 2017 року приблизно о 18 годині 00 хвилин (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне, повторне викрадання чужого майна, а саме металевих кришок муфти типу УКМ-12, які є власністю Регіональної Філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» в особі СП «Павлоградська дистанція сигналізації та зв`язку», з корисливих мотивів, з метою подальшого використання викраденого майна, прибув на непарну горловину, що на ст. Павлоград-2 Придніпровської залізниці, розташованої у м. Павлоград Дніпропетровської області, де знаходились муфти типу УКМ-12, при цьому маючи при собі гайковий ріжковий ключ НОМЕР_1 , який взяв із собою з дому з метою подальшого використання в ході вчинення злочину. Далі ОСОБА_4 , впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою подальшого використання викраденого майна, за допомогою гайкового ріжкового ключа НОМЕР_1 , скрутив гайки з двох корпусів муфт УКМ-12, тим самим зняв дані кришки та їх викрав. Проте, розпорядитися викраденим майном, а саме двома вищевказаними кришками, вартістю 403,60 грн. за одну штуку, за власним розсудом не зміг по причинам, які не залежали від його волі, хоча виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки на місці вчинення злочину був встановлений працівниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми протиправними діями міг завдати Регіональній Філії «Придніпровська залізниця» в особі СП «Павлоградська дистанція сигналізації та зв`язку» майнову шкоду згідно висновку експерта на суму 807,20 грн.
Такі дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування кваліфіковані за:

- ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;
- ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.
13 червня 2017 року між підозрюваним ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_3 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди представник потерпілого ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, підозрюваний визнав свою винуватість у скоєному в повному обсязі, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки; за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік та шість місяців;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про примирення та ухвалити вирок, призначивши обвинуваченому узгоджене сторонами покарання, представник потерпілого також просив затвердити дану угоду, обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, зазначивши, що згоден з узгодженим покаранням, захисник також просив затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про примирення .

Згідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, які згідно ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє та усвідомлює, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Представник потерпілого ОСОБА_3 розуміє та усвідомлює, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинене ОСОБА_4 кримінального правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між підозрюваним ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі маються процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 198 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речових доказів у справі не має.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 13 червня 2017 року укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 198 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1