ун. № 759/5342/17 пр. № 1-кп/759/391/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2017 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , законний представник потерпілого ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 ;провівши судове засідання в залі судових засідань в м. Києві по кримінальному провадженню № 0001704 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тетіїв Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого; за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 07.10.2016, приблизно о 19 годині, знаходячись по АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою, заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_4 , а саме: ноутбуком марки «eМachines Е442-142G25Mnkk», який перебував у користуванні у його неповнолітнього племінника ОСОБА_5 , завдавши потерпілому майнову шкоду на суму 3500 грн.

Так, ОСОБА_6 , 07.10.2016, приблизно о 19 годині, знаходячись в гуртожитку Київського коледжу транспортної інфраструктури, розташованому по вул. М. Котельникова, 29/18 в м. Києві, будучи поінформованим про наявність у неповнолітнього ОСОБА_5 ноутбука, яким останній користувався, вирішив незаконно заволодіти вказаним майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, ОСОБА_6 попросив у неповнолітнього ОСОБА_5 в тимчасове користування ноутбук для перегляду фільму, зобов`язуючись після цього його повернути.

Не довідуючись про дійсні наміри ОСОБА_6 , неповнолітній ОСОБА_5 дав останньому ноутбук марки «eМachines Е442-142G25Mnkk», вартістю 3 500 грн., який належить ОСОБА_4 та перебував у його користуванні, після чого ОСОБА_6 з місця вчинення злочину пішов, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду.

Крім цього, ОСОБА_6 , 12.12.2016 приблизно 16 годині, знаходячись по АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою, повторно заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_7 , а саме: ноутбуком марки «Asus», який перебував у користуванні у його неповнолітнього сина ОСОБА_7 , завдавши потерпілому майнову шкоду на суму 11899 грн.

Так, ОСОБА_6 , 12.12.2016, приблизно о 16 годині, знаходячись в гуртожитку Київського коледжу транспортної інфраструктури, розташованому по вул. М. Котельникова, 29/18 в м. Києві, будучи поінформованим про наявність у неповнолітнього ОСОБА_7 ноутбука, яким останній користувався, вирішив незаконно заволодіти вказаним майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, ОСОБА_6 попросив у неповнолітнього ОСОБА_7 в тимчасове користування ноутбук для виконання навчальних завдань, зобов`язуючись після цього його повернути.

Не довідуючись про дійсні наміри ОСОБА_6 , неповнолітній ОСОБА_7 дав останньому ноутбук марки «Asus х 540 LJ» CN:6448, вартістю 11899 грн., який належить ОСОБА_7 та перебував у його користуванні, після чого ОСОБА_6 з місця вчинення злочину пішов, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду.

Крім цього, ОСОБА_6 , 14.02.2017, приблизно о 10 годині, знаходячись по АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою, повторно заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_8 , а саме: ноутбуком марки «НР 250 G4», який перебував у користуванні у її неповнолітнього сина ОСОБА_9 , завдавши потерпілій майнову шкоду на суму 5894 грн.

Так, ОСОБА_6 , 14.02.2017, приблизно о 10 годині, знаходячись в гуртожитку Київського коледжу транспортної інфраструктури, розташованому по вул. М. Котельникова, 29/18 в м. Києві, будучи поінформованим про наявність у неповнолітнього ОСОБА_9 ноутбука, яким останній користувався, вирішив незаконно заволодіти вказаним майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, ОСОБА_6 попросив у неповнолітнього ОСОБА_9 в тимчасове користування ноутбук, зобов`язуючись його повернути 15.02.2017.

Не довідуючись про дійсні наміри ОСОБА_6 , неповнолітній ОСОБА_9 дав останньому ноутбук марки «НР 250 G 4» CND525В824, дійсна (ринкова) вартість якого згідно висновку спеціаліста щодо вартості викраденого майна від 21.03.2017, становить 5894 грн., який належить ОСОБА_8 та перебував у його користуванні, після чого ОСОБА_6 з місця вчинення злочину пішов, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно 07.10.2016 приблизно о 19 год., знаходячись по АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою, заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_4 , а саме: ноутбуком марки «eМachines Е442-142G25Mnkk», взявши його за попередньою домовленістю у ОСОБА_5 для користування, але після цього він не повернув вказаний ноутбук, розпорядившись на власний розсуд. Крім цього, він аналогічно по цій же адресі заволодів чужим майном, зловживаючи довірою, а саме: 12.12.2016 приблизно 16 год. ноутбуком марки Asus, який перебував у користуванні ОСОБА_7 ; 14.02.2017 приблизно о 10 год. ноутбуком марки «НР 250 G4», який перебував у користуванні ОСОБА_9 . Пояснив, що вчинив вказані дії у зв`язку зі збігом побутових обставин та запевнив суд, що подібне більше не повториться.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_6 заволодів чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, та вчинив заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, (шахрайство), повторно, тобто злочини, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання, при цьому суд не вбачає.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості ст. 190 ч.1 КК України, та злочином середньої тяжкості ст. 190 ч. 2 КК України, наявність пом`якшуючої покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, його молодий вік, та характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не судимий, відшкодування завданої потерпілим шкоди.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_6 в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання за злочини в межах санкції відповідних статтей Особливої частини КК України у виді штрафу як за ч. 1 ст. 190 КК України, так і за ч. 2 ст. 190 КК України, а остаточне покарання слід призначити за сукупністю злочинів відповідно до ст. 70 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України за яким призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 190 у виді штрафу в розімірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.;

- за ч. 2 ст. 190 у виді штрафу в розімірі 65 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1105 (тисяча сто п`ять) грн. 00 коп.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_6 призначити у виді штрафу в розімірі 65 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1105 (тисяча сто п`ять) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: