Справа № 495/2413/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2017 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР № 0000513 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Штефан-Воде, Республіка Молдова, молдованина, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не навчається та не працює, раніше судимого:

-06.03.2017 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 186 ч.3, ст. 122 ч.1, ст. 185 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76, 104 КК України з випробуванням строком на 2 роки,

зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ст. 185 ч.2 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_4

законний представник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4

представник служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

28.02.2017 року обвинувачений ОСОБА_4 приблизно о 01.00 годині, прийшов у гості до своєї знайомої потерпілої ОСОБА_9 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Далі обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні вищезазначеного будинку, побачив, що у сусідній кімнаті на підвіконні знаходиться мобільний телефон марки «Nokia Х1-01» та скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_10 відволіклася, реалізуючи свій раптово виниклий намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаючи і розуміючи, що його злочинні дії, будуть не помічені, умисно, з корисливих мотивів здійснив крадіжку майна, що належить потерпілій ОСОБА_11 , а саме: мобільний телефон марки «Nokia XI-01» вартістю 450 гривень; сім карта оператора «Київстар», вартістю 15 гривень, на рахунку якої грошових коштів не було; карта пам`яті об`ємом 8 гб, вартістю 200 гривень, тим самим заподіяв збиток потерпілі ОСОБА_11 на загальну суму 665 гривень. Після чого обвинувачений ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та розпорядився ним за власним розсудом.
Обвинувачений ОСОБА_4 провину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, допитом законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 та дослідженням доказів, які характеризують його особистість.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 та дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив. 28.02.2017 року вночі він з товаришами ОСОБА_12 та ОСОБА_13 прийшли у гості до своєї знайомої ОСОБА_9 , яка проживає в АДРЕСА_2 . Знаходячись в приміщенні будинку він побачив, що у сусідній кімнаті на підвіконні знаходиться мобільний телефон та скориставшись тим, що потерпіла відволіклася, здійснив його крадіжку. Після чого з викраденим телефоном з місця скоєння злочину зник. Він хотів через декілька днів віддати телефон, але побоявся. У скоєному щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілої. На даний час мобільний телефон повернено потерпілій, яка претензій будь-якого характеру до нього не має.
У судовому засіданні законний представник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_4 є її сином. Вона має на утриманні шестеро дітей, діти не притягувались до кримінальної відповідальності, забезпечені всім необхідним, виховує дітей одна. Син слухняний, допомагає їй по господарству. Вона має на нього вплив. Просила суворо не карати обвинуваченого.

Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування завданого збитку шляхом повернення викраденого майна.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, є неповнолітнім, має постійне місце реєстрації та проживання, посередню характеристику за місцем мешкання, не працює і не навчається, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, відповідно до акту обстеження умов проживання сім`я ОСОБА_4 перебуває на обліку сімей, які опинились в складних життєвих обставинах, вчинив кримінальне правопорушення до постановлення судом попереднього вироку, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, відшкодовано завдані збитки потерпілій, яка претензій до обвинуваченого не має.

У досудової доповіді на неповнолітнього обвинуваченого від 27.04.2017 року, складеної старшим інспектором Білгород-Дністровського міськрайонного відділу з питань пробації зазначено, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. У разі, якщо суд дійде висновку про звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на нього обов`язків, передбачених ст.ст. 75, 76, 104 КК України (а.с.46-52).

.

Враховуючи щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, ту обставину, що ОСОБА_4 вчинив злочин у неповнолітньому віці, потерпіла не має претензій до обвинуваченого, суд вважає за можливе надати обвинуваченому можливість стати на шлях виправлення та вважає недоцільним відбування покарання у виді позбавлення волі, приходить до переконання про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75 КК України.

Відповідно до ст. 76, 104 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи навчання.

Суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, оскільки судом встановлено, що обвинувачений 06.03.2017 року був засуджений вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області на 4 (чотири) роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76, 104 КК України з випробуванням строком на 2 (два) роки, а кримінальне правопорушення ним було здійснено до постановлення попереднього вироку.

Цивільний позов, судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia X1-01» та карта пам`яті на 8 Гб, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_9 залишити їй (а.с.80).

.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76, 104 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи навчання.

Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 в строк покарання судом зараховувати повністю покарання відповідно до вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.03.2017 року за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання по новому вироку більш суворим покаранням за попереднім вироком та остаточно призначити до відбування покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 ( два) роки.

Відповідно до ст. 76, 104 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов, судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia X1-01» та карта пам`яті на 8 Гб, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_9 залишити їй (а.с.80).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ