АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 06 червня 2017 року апеляційну скаргу заступника генерального директора ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2017 року,

за участі: прокурора ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання прокурора відділу департаменту з розслідування ОВС у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та накладено арешт на грошові кошти та видаткові операції, цінні папери, які знаходяться на рахунках ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» (), відкритого в Столичній філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Київ, МФО 380269, а саме розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, повідомляючи правоохоронні органи усно та письмово про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках, за першим запитом слідчого на час його надання.

Крім того, заборонено службовим особам та ТОВ "ТЕДІС УКРАЇНА" їх представникам та іншим особам за дорученням використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, окрім здійснення обов`язкових платежів до бюджету та виплати заробітної плати, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею.
В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначив про наявність правових підстав для накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ "ТЕДІС УКРАЇНА", оскільки при розгляді клопотання встановлено достатньо даних для висновку, що ці грошові кошти можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення або набуті в результаті його вчинення, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК україни.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді заступникгенерального директора ТОВ «Тедіс Україна» ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2017 року про накладення арешту на грошові кошти ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА».
Щодо строку апеляційного оскарження, то генеральний директор ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» зазначає, що ухвала слідчого суді була постановлена без участі представників ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», та копія ухвали не надіслана, а відповідно вважає, що строк не пропущено.
ОСОБА_5 вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, такою, що порушує законні права ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» щодо володіння, користування та розпорядженням своєю власністю.
Як зазначає заступник генерального директора ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», в оскаржуваній Ухвалі відсутні відомості та обґрунтування того, що грошові кошти ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні, порушеному щодо не встановлених осіб.
Стверджує, що в переліку підприємств, які ніби то створені з метою прикриття незаконної діяльності ТОВ «Тедіс Україна» відсутній, посадовим особам ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» про підозру не оголошено, учасником даного кримінального провадження ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА`не перебуває.
Крім того, ОСОБА_5 зазначає, що ухвала слідчого судді не містить обґрунтування необхідності вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА».
Також оскаржувана ухвала не містить також жодного доводу, який би свідчив про те, що грошові кошти ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА»є доказом злочину, підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Директор ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», також вважає, що слідчим суддею при винесені оскаржуваної ухвали були порушені принципи кримінального судочинства, в тому числі і недоторканність права власності.
Автор апеляційної ї скарги зазначає і те, що слідчим суддею не враховано,що арешт коштів ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА`в частині видатків паралізував господарську діяльність товариства, унеможливлює виплату заробітної плати, виконання господарських зобов`язань, розрахунки з постачальниками, сплату податків і зборів.

В судове засідання у справі представник товариства не з`явився, про причини своєї неявки до суду не повідомив, хоча про дату та час судового засідання був завчасно проінформований. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю представника власника майна, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, щодо необхідності залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, Департаментом з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 17 травня 2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001264, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з метою прикриття зазначеної незаконної діяльності, порушення порядку здійснення підприємницької діяльності та встановленого порядку оподаткування, маючи на меті лише прагнення приховати свою незаконну діяльність, власники і службові особи ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» організували створення та придбання низки суб`єктів підприємницької діяльності, зокрема: ТОВ «Лавика» (), ТОВ «Амкодор» (), ТОВ «Ароллан» (), ТОВ Тітан-ГІівдень» (), ТОВ «Кодос Інвест» (), ТОВ «Дом-Інвест-Україна» (), ТОВ «Стратагема-Інвест» (), ТОВ «Північно-Східна добувна компанія» (), ТОВ «Мегаполіс Україна Лоджістікс» (), ТОВ "Голд Прайм Фінанс" (), ТОВ "Мілред ЛТД" ().

05 квітня 2017 року прокурор відділу Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти та видаткові операції, цінні папери, які знаходяться на рахунку ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» (), № НОМЕР_1 , відкритому в Столичній філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Київ, (МФО 380269) в частині видатку коштів, що надходять, повідомляючи правоохоронні органи усно та письмово про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках, за першим запитом слідчого на час його надання. Крім того, заборонити службовим особам та працівникам ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» їх представникам та іншим особам за дорученням використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, окрім здійснення обов`язкових платежів до бюджету та виплати заробітної плати, починаючи з дня винесення ухвали слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2017 року вищевказане клопотання прокурора задоволено.

Задовольняючи клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження № 0001264, щодо накладення арешту на грошові кошти та видаткові операції, які знаходяться на вищевказаному рахунку ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА»відкритих в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що грошові кошти, які містяться на зазначених рахунках відповідають критеріям положень ст. 98 КПК України.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Так, посилаючись у клопотанні, на те, що з метою прикриття зазначеної незаконної діяльності, порушення порядку здійснення підприємницької діяльності та встановленого порядку оподаткування, маючи на меті лише прагнення приховати свою незаконну діяльність, власники і службові особи ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» організували створення та придбання низки суб`єктів підприємницької діяльності, прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Однак прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
Враховуючи зазначене, а також те, що за матеріалами, які додані до клопотання прокурора, відсутні докази, що грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», що відкритий в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» набуті кримінально протиправним шляхом або є предметом кримінального правопорушення, то існування правової підстави для арешту грошових коштів на зазначених рахунках з метою забезпечення збереження речових доказів взагалі спростовується. До того ж, ні з клопотання прокурора, ні з ухвали слідчого судді не вбачається сума грошових коштів, яка знаходиться на вищевказаних рахунках.

Оскільки матеріалами за клопотанням слідчого не доведено, що грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», були одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення, чи були предметом злочину або були підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби або знаряддя вчинення злочину, то на них не може бути також накладено арешт з метою спеціальної конфіскації, передбаченої ст. 96-2 КК України. При цьому слід зауважити, що не може бути метою накладення арешту на грошові кошти ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» і конфіскація майна, як вид покарання або захід кримінально-правового характеру щодо юридичної особи у зв`язку з тим, що жодній службовій особі цього товариства у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру.

Разом з цим, на переконання колегії суддів, прокурор чи слідчий, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження речового доказу, першочергово має визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій має зазначити підстави визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України, проте таких дій вчинено не було, з огляду на відсутність у доданих до клопотання матеріалах постанови про визнання майна речовим доказом.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ні прокурор в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст. ст. 171, 173 КПК України не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для працівників ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», та виконання самим товариством своїх договірних зобов`язань перед іншими суб`єктами.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора як такого, що внесено до суду з порушенням вимог ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника генерального директора ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2017 року, задоволено клопотання прокурора відділу департаменту з розслідування ОВС у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та накладено арешт на грошові кошти та видаткові операції, цінні папери, які знаходяться на рахунках ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» (), відкритого в Столичній філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Київ, МФО 380269, а саме розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, повідомляючи правоохоронні органи усно та письмово про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках, за першим запитом слідчого на час його надання скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволення клопотання прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про накладення арешту на кошти та видаткові операції, які знаходяться на рахунку ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» () № НОМЕР_1 , що відкритий в Столичній філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Київ, МФО 380269, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/2287/2017 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_8 Доповідач: ОСОБА_1