АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Орма-Олімп» на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, а саме грошові кошти, що знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що відкриті ТОВ СУРП «Орма Олімп» в банківській установі АТ «Укрсіббанк»

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність тієї обставини, що майно, відповідає критеріям, визначеним ст.. 170 КПК України, а тому наявні достатні підстави для арешту.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що ні він ні власник майна присутніми під час розгляду клопотання про накладення арешту не були, про ухвалу дізнались лише 27.02.2017 року. В апеляції захисник просить ухвалу скасувати, постановивши нову, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в клопотанні слідчого відсутня аргументація накладення арешту на майно товариства. В ухвалі слідчого судді невмотивовано яким чином майно співвідносяться з обставинами кримінального провадження, що розслідується. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази до вчинення кримінальних правопорушення за ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України товариством. Жодній посадовій особі товариства не повідомлено про підозру. Також апелянт зазначає що слідчим суддею не перевірено розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Не враховано слідчим суддею і наслідки арешту грошових коштів на рахунках, ТОВ СУРП Орма Олімп позбавлено можливості законної господарської діяльності
Також апелянт вказує і на те, що слідчий суддя помилково дійшов висновку, що вказане тимчасово вилучене майно відповідає вимогам ст. 170 КПК України, оскільки дане твердження належним чином необгрунтоване та невмотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму кримінального процесуального закону.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
З апеляційної скарги, доданих до неї документів та матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту було розглянуто судом у відсутність власника та його захисника, ухвалу слідчого судді отримали лише 27.02.2017 року, а тому оскарження ухвали про накладення арешту на майно здійснено без пропущення процесуального строку.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).

Обов`язковою умовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є наявність достатніх підстав, передбачених ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на орган досудового розслідування, який звернувся з клопотанням про арешт майна, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю, який розглядає клопотання.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до положень ч. 2 п.1 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту.

З ухвали слідчого судді вбачається, що слідчим управлінням ГУ НП у м. Києві здійснюється розслідування кримінального провадження №0000600 від 16.06.2016 року , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч.5 ст. 191, ч.2 ст.366 КК України.
За матеріалами клопотання органу досудового розслідування за ознаками вказаних статей кримінального закону службові особи ЗАО «Орма», ПП Спецзовнішкомплект», ТОВ «Сілікон», ТОВ СУРП «Орма-Олімп» упродовж 2014 року, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом здійснення поставки та реалізації газотурбінного та іншого обладнання ПАТ «Укртрансгаз» за завищеними цінами незаконно заволоділи державними коштами в особливо великих розмірах. Також встановлено, що службові особи ЗАО «Орма», ПП Спецзовнішкомплект», ТОВ «Сілікон», ТОВ СУРП «Орма-Олімп» упродовж 2014 року, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, внесли завідомо неправдиві відомості до документів податкової звітності та бухгалтерського обліку підприємств щодо поставок товарів для ПАТ «Укртрансгаз» у зв`язку з чим орган досудового розслідування просив накласти арешт на майно, а саме грошові кошти, що знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що відкриті ТОВ СУРП «Орма Олімп» в банківській установі АТ «Укрсіббанк» та з метою забезпечення збереження речових доказів було подано клопотання.

Відповідно до вимог ст.170 КПК України арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів. Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт з метою збереження речових доказів може бути накладений на майно будь якої фізичної чи юридичної особи, якщо є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним ст.. 98 КПК України.

Перевіривши доводи органу досудового розслідування з приводу необхідності накладення арешту, встановивши достатність даних, які містяться у доданих до клопотання матеріалах та які вказують на обґрунтованість доводів органу досудового розслідування щодо обставин вчинення злочину, врахувавши положення ст. 170 КПК України, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно. Разом з тим, слідчий суддя не мотивував підстави накладення арешту, не дав оцінку тому, що прокурор в клопотанні зазначав, про необхідність арешту для збереження речових доказів, при цьому послався на загальні положення ст. 170 КПК України .

Колегія суддів вважає, що матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків

Враховуючи, що метою накладення арешту у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, то посилання сторони захисту на те, що жодній посадовій особі товариства не повідомлено про підозру, як на підставу для відмови в накладенні арешту є неогбгрунтованим, оскільки відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, що має місце в даному випадку.

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 117, 170 - 173, 372, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Орма-Олімп»

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «Орма-Олімп»-

задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, а саме грошові кошти, що знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що відкриті ТОВ СУРП «Орма Олімп» в банківській установі АТ «Укрсіббанк» скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, а саме грошові кошти, що знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що відкриті ТОВ СУРП «Орма Олімп» в банківській установі АТ «Укрсіббанк» з метою збереження речових доказів - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме грошові кошти, що знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що відкриті ТОВ СУРП «Орма Олімп» в банківській установі АТ «Укрсіббанк»

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1496/2017 Категорія ст. 172 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_7
Доповідач: ОСОБА_1