АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/515/17 Справа № 209/3090/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2017 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001359 від 23 червня 2016 року, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 грудня 2016 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, одруженого на потерпілій ОСОБА_8 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 27 грудня 2013 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 315, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та закрито у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК.
за участю учасників судового провадження:
прокурора: ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 грудня 2016 року, було закрито кримінальне провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, оскільки потерпіла відмовилася від обвинувачення.

З ухвали суду вбачається, що ОСОБА_7 16 лютого 2016 року у денний час доби, перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_8 , скориставшись тим, що останньої немає дома , таємно з корисливих мотивів викрав майно, чим спричинив ОСОБА_8 майнову шкоду , яка складає 4877.72 грн.

З місця злочину ОСОБА_7 зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 грудня 2016 року відносно ОСОБА_7 , за ч.1 ст. 185 КК України скасувати, та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Апелянт посилається на те, що відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути : законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведено належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Крім того, враховуючи вимоги ст. 372 КПК України, ухвала, що викладається окремим документом, складаються з вступної, мотивувальної та резолютивної частин. У мотивувальній частині зазначаються встановлені судом обставини та інші вимоги, передбачені цією статтею.
На думку прокурора, судом першої інстанції не було дотримано цих вимог кримінального процесуального закону,судове рішення у формі ухвали не відповідає вимогам статті 372, 370 КПК України,оскільки не містить встановлених судом обставин щодо вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення.
Прокурор також вважає ,що судом не виконані вимоги ст. 368 КПКта суд не перевірив, чи мало місце діяння у вчинені якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчинені цього кримінального правопорушення.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора яка просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції , перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є незастосування або неправильне застосування вимог КПК, що перешкодило або могло перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження, встановити істину, забезпечити права і законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів, аналізуючи ухвалу суду першої інстанції, зокрема зміст ухвали та форму викладення, колегія суддів приходить до наступного висновку.
У силу засади диспозитивності і змагального характеру кримінального судочинства до числа процесуальних прав потерпілого (приватного обвинувача) належить його право на відмову від обвинувачення. Оскільки приводом до початку кримінального переслідування у провадженні у формі приватного обвинувачення є порушення приватного права, що належить конкретній особі, то цілком природно вона повинна мати можливість вибору форми його правового захисту, у тому числі й право впливати на рух кримінального провадження.

З огляду на це, законодавець передбачив підставу закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, що безпосередньо залежать від волевиявлення особи, яка постраждала від кримінального правопорушення, відмову потерпілого від обвинувачення (п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України).
На відміну від прокурора, який може відмовитися від підтримання державного обвинувачення, якщо в результаті судового розгляду дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується (ч. 1 ст. 340 КПК України), підстави відмови потерпілого (приватного обвинувача) від обвинувачення законодавчо не регламентовані. Причини прийняття такого рішення можуть бути досить різноманітними та така відмова від обвинувачення може бути заявлена потерпілим у будь-який час судового розгляду.
У цьому контексті є всі підстави розглядати відмову потерпілої від обвинувачення як одну з альтернативних форм вирішення кримінально-правових конфліктів.

Згідно з вимогами ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Якщо дана обставина виявилася під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
При прийнятті такого рішення судом фактично визнається відсутність самого обвинувачення щодо певної особи, в даному випадку ОСОБА_7 , у вчиненні певного злочину і судом при закритті провадження з цієї підстави не встановлюються ні сам факт вчинення злочину, ні винуватість чи невинуватість особи, оскільки є відмова від обвинувачення, тобто обвинувачення не існує.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у разі якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, суд, у відповідності з ч. 7 ст. 284 КПК України постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що не можна погодитися з доводами прокурора про те, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 370, 372 КПК, оскільки не містить встановлених судом обставин щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, оскільки суд навів в ухвалі встановлені обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідив докази відмови, а саме свідоцтво про шлюб укладений між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 та заяву потерпілої про відмову від обвинувачення на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України (а.п.30-31), тобто обґрунтовано задовольнив клопотання потерпілої про закриття кримінального провадження на підставі ч.7 ст. 284 КПК України.
Враховуючи, що відмова від обвинувачення не потребує перевірки судом доказів скоєного злочину, оскільки в такому випадку не має обвинувачення та суду не треба перевіряти чи є реабілітуючи підстави для закриття кримінального провадження, доводи прокурора про невідповідність ухвали вимогам ст. 370, 372 КПК необґрунтовані, тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів -,

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 грудня 2016 року,якою відносно ОСОБА_7 , кримінальне провадження ч. 1 ст. 185 КК України закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення .

Судді
Апеляційного суду :
------------------- ------------------- ------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4