Провадження №1-кп/523/60/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2017 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

адвоката-захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

потерпілої - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження №0005007 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, маючого неповну середню освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, 2012 року народження, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 20.07.2006 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, 30.07.2008 року постановою Малиновського районного суду м.Одеси на підставі ст.82 ч.4 КК України, ст.407 КПК України (в редакції 1960 року) невідбуту частину покарання 1 рік 9 місяців 20 днів замінено на більш м`яке у виді обмеження волі,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05.10.2014 року біля 19 години 30 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись біля першої парадної будинку №42 по вул.Генерала Бочарова в м.Одесі, побачив раніше не знайому йому ОСОБА_9 , в якої на шиї були золоті вироби, які ОСОБА_8 визначив об`єктом свого злочинного посягання, направленого на відкрите викрадення чужого майна. Після чого реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з метою відкритого викрадення чужого майна, наздогнавши та приблизившись ззаду по потерпілої ОСОБА_9 застосував до останньої фізичну силу, яка виразилася у нанесенні удару рукою в область спини, від якого потерпіла впала на землю, а ОСОБА_8 відкрито, шляхом ривка, іншою рукою зірвав з шиї потерпілої золоті вироби, а саме: каучуковий шнурок із вставками золота вартістю 1300 грн та золотий ланцюжок вагою 32 грами вартістю 18000 грн, спричинивши потерпілій збиток на загальну суму 19300 грн. Після чого ОСОБА_8 мав реальну можливість розпорядитись на власний розсуд викраденим майном, як власним (сховати, передати, викинути), але озирнувшись та побачивши людей, які направлялися в його бік, він зрозумів, що буде затриманий та з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, відразу ж викинув золоті вироби та став втікати з місця вчинення злочину, однак був затриманий перехожими.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не оспорював обставин скоєння кримінального правопорушення, та пояснив, що дійсно 05.10.2014 року, перебуваючи у вечірній період часу на вулиці Генерала Бочарова в м.Одесі, напавши ззаду, зірвав із раніше незнайомої йому жінки, як потім стало відомо ОСОБА_9 , золоті вироби, потягнувши за золотий ланцюжок та шнурок, що знаходились у неї на шиї. ОСОБА_9 не втрималась на ногах та впала. Проте, побачивши, що до нього направляються перехожі, які відкликнулись на крик потерпілої, він залишив золоті вироби, що мав на меті вкрасти, та хотів втекти, однак в послідуючому був затриманий перехожими.

Окрім того, обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що скоїв протиправне діяння у зв`язку із важким матеріальним становищем, свою вину визнає, кається, шкодує про ведення ним раніше аморального способу життя, просив не позбавляти його волі, дати йому можливість виправитись, адже усвідомив протиправність своїх дій, пішов до церкви та став служити Богу.

Також обвинувачений ОСОБА_8 , визнавши свою вину, погодився із думкою прокурора, який відмовився від допиту свідків, вважав можливим їх не допитувати, тому за таких обставин, суд, з?ясувавши думку учасників процесу, приймаючи до уваги визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, визнав можливим обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілої та вивченням матеріалів кримінального провадження за ст.186 ч.2 КК України:

- в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що 05.10.2014 року, повертаючись додому з магазину, на вул..Генерала Бочарова в м.Одесі, на неї раптово ззаду напав раніше незнайомий їй чоловік, як потім стало відомо ОСОБА_8 , який зірвав з неї золотий ланцюжок, що був на шиї. Від чого вона почала кричати, їй на допомогу підбігли перехожі та затримали ОСОБА_8 ;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0005007 від 05.10.2014 року;

- повідомленням, яке надійшло по телефону «102», зареєстроване за №27057 від 05.10.2014 року;

- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.10.2014 року ОСОБА_9 ;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину ( ОСОБА_8 ) від 06.10.2014 року;

- протоколом огляду речових доказів від 06.10.2014 року, згідно якого здійснено огляд тканевої жіночої футболки чорного кольору з надписом білого кольору;

- постановою про прилучення речових доказів від 06.10.2014 року, відповідно до якої жіночу тканеву футболку чорного кольору долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу;

- протоколом огляду речових доказів від 06.10.2014 року, згідно якого здійснено огляд каучукового шнурка чорного кольору із 5-ти вставками золота жовтого кольору;

- постановою про прилучення речових доказів від 06.10.2014 року, відповідно до якої каучуковий шнурок із вставками золота долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу;

- протоколом огляду речових доказів від 06.10.2014 року, згідно якого здійснено огляд золотого ланцюжка плетіння «Бісмарк»;

- постановою про прилучення речових доказів від 06.10.2014 року, відповідно до якої золотий ланцюжок плетіння «Бісмарк» долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу.

Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому злочинного діяння, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст.186 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

До обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд відносить визнання своєї провини обвинуваченим, щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

При призначенні обвинуваченому покарання за скоєне ним протиправне діяння, суд враховує ту обставину, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в той же час приймає до уваги і ряд факторів, що свідчать про становлення обвинуваченого на шлях виправлення, адже за час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 покладені на нього процесуальні обов`язки виконував, з`являвся до суду, за цей час до адміністративної відповідальності не притягувався, інших злочинів не скоював, згідно характеристики Другої Пересипської церкви ЄХБ від 24.01.2017 року, ОСОБА_8 з 17.11.2016 року прийнятий на програму реабілітації для алко- та наркозалежних при Другій Пересипській церкві ЄХБ, ОСОБА_8 добровільно став на шлях виправлення, на теперішній час не палить, алкоголь та наркотики не вживає, знаходиться під постійним наглядом служителів реабілітаційної програми. Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_8 позитивно характеризується за місцем проживання, згідно характеристики за підписом сусідів, завжди ввічливий, тактовний, працелюбний, доброзичливий батько та голова родини, приділяє багато часу, власних сил для підтримки добрих стосунків у родині. За характером спокійний, врівноважений, розсудливий. Із сусідами підтримує добрі взаємини.

Також при призначенні обвинуваченому покарання судом враховується стан здоров`я ОСОБА_8 , інформація про який міститься в матеріалах кримінального провадження та підтверджується відповіддю на запит КУ «Міського протитуберкульозного диспенсеру» вих..№07-11/89 від 17.02.2017 року, за підписом головного лікаря ОСОБА_10 .

Крім того, судом також при призначенні обвинуваченому покарання приймається до уваги сімейний стан обвинуваченого, який є одруженим з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 31.08.2012 року) має на утриманні одну малолітню дитину, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16.01.2013 року, а також має матір ОСОБА_13 , 1943 року народження, яка є пенсіонеркою.

Окрім цього, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом враховується думка потерпілої ОСОБА_9 , яка в своїй письмовій заяві вказала, що матеріальних претензій до обвинуваченого немає, міру покарання вважала можливим визначити на розсуд суду.

Відповідно ж до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання суд також враховує, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, проаналізувавши докази матеріалів кримінального провадження, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , його вік, стан здоров`я, сімейний стан, обставини скоєних кримінальних правопорушень, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим застосувати до нього дію ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

У той же час, відповідно до вимог ст.76 ч.1 п.2, ч.2 п.2 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого для встановлення факту його виправлення, суд вважає за необхідне покласти на засудженого ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчою інспекцією).

Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Згідно вищевказаного обвинувального акту матеріальна шкода потерпілій відшкодована, цивільний позов заявлено не було, витрат у кримінальному провадженні, пов`язаних із залученням експертів, немає.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст.75, 76 ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.2 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції).

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_8 у виді домашнього арешту скасувати.

Речові докази по матеріалам кримінального провадження згідно постанов про прилучення речових доказів від 06.10.2014 року жіночу тканеву футболку чорного кольору, каучуковий шнурок із вставками золота, золотий ланцюжок плетіння «Бісмарк» вважати повернутими за належністю потерпілій ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1