Справа №591/3536/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/349/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/3536/17 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 21 липня 2017 року, якою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 (зареєстрований по АДРЕСА_2 )

продовжений строк тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нове рішення, яким обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Свої вимоги обгрунтовує тим, що стороною обвинувачення не було наведено доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки під час розгляду клопотання він заперечив причетність до вчинення злочинів, пояснивши, що визнав свою вину під тиском правоохоронних органів, показання потерпілих свідчать лише про факт вчинення шахрайських дій та жодним чином не підтверджують причетність до нього саме ОСОБА_9 , протоколи пред`явлення для впізнання під час розгляду клопотання слідчому судді не надавалися. Слідчий суддя не взяв до уваги доводи сторони захисту про відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою та недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні. Також зазначає, що ОСОБА_9 має постійне зареєстроване місце проживання, сім`ю та малолітню дитину.

17.07.2017 до Зарічного районного суду м. Сум з клопотанням, погодженим із прокурором прокуратури Сумської області, звернувся старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.15 і ч.4 ст.190 КК України, відомості про які були внесені до ЄРДР за № 0000327.

22.06.2017 ОСОБА_9 було вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення нової підозри.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19.06.2017 відносно ОСОБА_9 був продовжений строк тримання під вартою до 09-00 години 24.07.2017.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12-ти років, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та співучасників злочинів, вчиняти інші злочини, а завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо через необхідність проведення слідчих дій, встановлення інших учасників злочину, надання їх діям належної правової кваліфікації та повідомлення про підозру, а також зібрати в повному обсязі відомості, які характеризують особи підозрюваних, отримати висновок експертизи, ознайомити потерпілих з матеріалами кримінального провадження, виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 21.07.2017 відносно ОСОБА_9 був продовжений строк тримання під вартою. Своє рішення слідчий суддя обґрунтував і вмотивував тим, що пред`явлена ОСОБА_9 підозра є обґрунтованою і заявлені ризики не зменшилися.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши клопотання слідчого щодо продовження строку тримання під вартою та задовольнивши це клопотання, слідчий суддя, на думку колегії суддів, обґрунтовано дійшов висновку про необхідність продовження відносно підозрюваного ОСОБА_9 строку тримання під вартою.

При вирішенні зазначеного вище клопотання слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог ст.ст.176, 177, 183, 194, 197 і 199 КПК України, а саме з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, зокрема, наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що ризики переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілих та інших підозрюваних, а також вчинення нового злочину об`єктивно мають місце і реально не зменшилися.

Що стосується доводів захисника про те, що в клопотанні слідчого не зазначенні обставини, які б свідчили про те, що заявлені ризики не зменшилися, а також, що під час розгляду клопотання в судовому засіданні не було доведено як наявності самих ризиків, так і неможливості запобігання їм шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, то колегія суддів не може взяти їх до уваги.

Так, наявність ризиків об`єктивно підтверджується тим, що ОСОБА_9 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, може незаконно впливати на потерпілих та інших підозрюваних, а також вчинити новий злочин.

Крім того, колегія суддів також враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду.

Про наявність обставин, які перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою свідчить той факт, що слідчому дійсно необхідно провести певні слідчі дії, а саме, встановити інших учасників злочину, надати їх діям належну правову кваліфікацію та повідомити про підозру, зібрати в повному обсязі відомості, які характеризують особи підозрюваних, отримати висновок експертизи, ознайомити потерпілих з матеріалами кримінального провадження, виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_10 щодо відсутності підстав для продовження відносно ОСОБА_9 строку тримання під вартою, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки стороною обвинувачення, в даному конкретному випадку, було доведено, що зазначені у клопотанні слідчого обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

З аналогічних підстав не може колегія суддів прийняти до уваги і твердження захисника щодо можливості запобігання зазначеним у клопотанні слідчого ризикам шляхом застосування до ОСОБА_9 інших більш м`яких запобіжних заходів, оскільки в судовому засіданні була доведена доцільність подальшого тримання підозрюваного під вартою, що знайшло своє відображення в ухвалі слідчого судді з наведенням відповідних мотивів.

Крім того, наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих сторонами кримінального провадження доказів у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.178 і ч.1 ст.194 КПК України, а саме доданими до клопотання протоколами пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілих, протоколами допиту іншого підозрюваного та проведення з ним слідчого експерименту, а будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадженні відсутні, тому відповідні доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 є необґрунтованими.

Також при встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 колегія суддів керується не тільки положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а враховує й практику з цього питання Європейського суду з прав людини (ч.5 ст.9 КПК України), яка відображена в рішенні від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також в рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В інших рішеннях «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Окрім того, суд погодився, що обґрунтована підозра у тому, що особа вчинила тяжкий злочин, може на початку слугувати підставою для взяття її під варту. Крім того, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, зокрема, отримання доказів від свідків є належною підставою для первинного взяття під варту (рішення від 15.09.2009 у справі «Ямрозі проти Польщі», рішення від 10.02.2011 у справі «Плєшков проти України»).

Вказані в апеляційній скарзі захисника такі обставини як наявність у підозрюваного постійного місця проживання, сім`ї та малолітньої дитини, не є на думку колегії суддів тими безумовними та беззаперечними підставами, що унеможливлюють продовження строку тримання під вартою і повинні враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження відносно особи строку тримання під вартою.

На підставі викладеного, ухвалу слідчого судді про продовження відносно ОСОБА_9 строку тримання під вартою, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 21 липня 2017 року щодо продовження відносно підозрюваного ОСОБА_7 строку тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4