Справа № 404/7812/16-к
Номер провадження 1-кс/404/1636/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши в приміщенні суду в місті Кропивницкому скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб ВП ГУ НП в Кіровоградській області про не внесення відомостей на підставі поданої нею заяви про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення, зобов`язати внести такі відомості, розпочати досудове розслідування,

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2016 року, ОСОБА_3 , звернулася зі скаргою до Кіровського районного суду міста Кіровограда на бездіяльність службових осіб Кіровоградського ВП ГУ НП в Кіровоградській області, які після отримання від неї такого письмового повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, не внесли відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР). При вирішенні заявлених вимог, просить зобов`язати заявлених суб`єктів оскарження внести відомості про вчинення громадянами: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кримінального правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією за ст. 190 КК України, так як вони під час судового розгляду в суді першої інстанції, при вирішенні заявлених нею майнових вимог про поділ майна подружжя, ввели її (позивача) в оману, внаслідок чого вона відмовилась від заявлених позовних вимог. Не отримавши грошову компенсацію за вчинення такої процесуальної дії, а також позбавлена права вдруге подати тотожний позов.

У судовому засіданні ОСОБА_3 заявлені нею вимоги підтримала.

Прокурор і заявлені суб`єкти оскарження, не зявились.

Вимоги скаржника не підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини:

28 вересня 2016 року, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області була прийнята відмова від позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, , провадження у справі закрито. Цією ж ухвалою, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про факт проживання однією, був визнаний неподаним та повернуто позивачу.

10 листопада 2016 року, ухвалою судді апеляційного суду Київської області, подану ОСОБА_3 апеляційну скаргу на ухвалу від 28 вересня 2016 року, Вишгородського районного суду Київської області, залишено без руху для усунення недоліків.

12 жовтня 2016 року, ОСОБА_3 , звернулася до Кіровоградського ГУ НП в Кіровоградській області з заявою про злочин. Підставою такого звернення зазначила, що: ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , не виконали договір доручення про передачу коштів, ввели її в оману. Через це вона відмовилась від заявлених нею позовних вимог і не отримала грошову компенсацію за вчинення такої процесуальної дії, не може вдруге подати тотожний позов.

Статтею 214 КПК України визначено, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Таким чином, обов`язок внести до ЄРДР стосується лише тих відомостей, що можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозвязку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Тобто критерієм внесення відомостей до ЄРДР є саме фактичні дані, що вказують на ознаки конкретного складу злочину. Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про вчинене кримінальне правопорушення.

Підставою вважати заяву чи повідомлення про злочин є наявність в таких заяві або повідомленні об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, зокрема, про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину та інше.

У доводах скаржника не міститься ознак або відомостей щодо вчиненого кримінального правопорушення, а по суті висловлюються сумніви щодо умов виконання договору, а також права на вільне розпорядження правами позивача, як то передбачено чинною редакцією ЦПК України.

Зміст усних припущень скаржника зводиться до бажання вплинути на результати апеляційного оскарження судового рішення, а також домогтись впливу на контрагента по договору доручення та заявленого у цивільному провадженні відповідача по справі.

Правомірність прийнятого судового рішення під час провадження у цивільній справі, а також розпорядження процесуальними правами учасників такого провадження не відносяться до протиправних дій, а відтак, не можуть свідчити про умисне вчинення особами кримінального правопорушення, передбаченого ознаками ст. 190 КК України.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) Комітету Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини. Згідно з положенням ч. 2 ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Це стосується і визначеного ст. 55 Конституції України права на судовий захист, яке включає в себе право на розгляд справи незалежним та неупередженим судом. Таким чином, зниження рівня гарантій незалежності учасників цивільного провадження (заявленого відповідача по цивільному провадженню), може опосередковано призвести до обмеження можливостей реалізації його права на судовий захист. (п. п. 1.2, 1.3, 4.2, 4.3). Враховуючи викладене, переконаний у відсутності правових підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою поданою скаржником 12.10.2016 року до Кіровоградського ВП ГУ НП в Кіровоградській області.

Разом з цим необхідно зауважити, що в цивільному провадженні позивач та відповідач є професійними адвокатами. Їх права також представлені професійними адвокатами. Таким чином, Конституційні права та свободи та процесуальні гарантії позивача в цивільному провадженні, жодним чином не обмежуються, зокрема правом на перегляд оскаржуваного судового рішення в апеляційному, касаційному порядку, тощо. Дії сторін цивільного провадження, у тому числі і їх можливе зловживання такими правами, можуть бути предметом перевірки та ретельного дослідження під час розгляду апеляційних/касаційних скарг/ заяв про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Доводи скаржника не містять дійсних ознак або відомостей щодо вчиненого кримінального правопорушення, а ставлять під сумнів законність змісту оскарженого судового рішення та намагання вплинути, шляхом ініціювання кримінального провадження, на учасників цивільного провадження. Втручання органу досудового розслідування разом з слідчим суддею в спірні шлюбні чи/або майнові правовідносини, та порядок поділу майна, є неприпустимим. За таких умов не підлягає задоволенню вимога скаржника про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення.

За таких умов не підлягає задоволенню і похідна вимога, як-то: розпочати досудове розслідування. Керуючись ст.ст. 117, 303-307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні вимог ОСОБА_3 , на бездіяльність службових осіб Кіровоградського ГУ НП в Кіровоградській області, про не внесення відомостей на підставі поданої нею заяви від 12.10.1016 року про кримінальне правопорушення, зобов`язати внести відомості та розпочати досудове розслідування, за попередньою правовою кваліфікацією по ст. 190 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала слідчого судді апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. (ч. 3 ст. 309 КПК України.)

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1