печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 30.11.2016 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009265 від 26.07.2013, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутності в діях оперуповноважених ВКР Дарницького РУ ГУ МВС України ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 384, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 371 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

10.03.2017 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 30.11.2016 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009265 від 26.07.2013, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутності в діях оперуповноважених ВКР Дарницького РУ ГУ МВС України ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 384, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 371 КК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на неповноту та однобічність досудового розслідування, при цьому надає власну правову оцінку діям слідчого, стверджуючи про недотримання ним порядку збирання та оцінки доказів у кримінальному провадженні на виконання завдань кримінального судочинства та практики Європейського суду з прав людини. Зокрема вказує, що під час нового досудового розслідування не допитано свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а допит свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 проведено з порушенням вимог п. 4 ч. 2 ст. 53, ч.6 ст. 223 КПК України за його відсутності, незважаючи на те, що саме він ініціював допит вказаних осіб. В постанові про закриття кримінального провадження невірно викладено його показання, а також не надано правової оцінки висновку судово-медичної експертизи про наявність в нього тілесних ушкоджень, спричинених, коли він перебував під юрисдикцією правоохоронних органів.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав доводи та вимоги скарги.

Зацікавлена особа слідчий прокуратури м. Києва ОСОБА_4 та/або інший слідчий в кримінальному провадженні, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду скарги, в судове засідання не з`явилися.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

З огляду на конституційні принципи змагальності сторін та диспозитивності, а також враховуючи, що ст.ст. 305, 306 КПК України визначений скорочений строк розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, а неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні представника органу досудового розслідування на підставі наданих заявником доказів та матеріалів кримінального провадження.

Заслухавши пояснення заявника в обґрунтування доводів та вимог скарги, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно доводів скарги, які матеріалами кримінального провадження не спростовані, копія оскаржуваної постанови була отримана заявником 03.03.2017, а відтак слідчий суддя вважає скаргу поданою у встановлений ст. 304 КПК України десятиденний строк.

Судовим розглядом встановлено, що першим слідчим відділом прокуратури м. Києва здійснювалось досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009265 від 26.07.2013, яке оскаржуваною постановою закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутності в діях оперуповноважених ВКР Дарницького РУ ГУ МВС України ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 384, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 371 КК України.

Потерпілий ОСОБА_3 протягом всього провадження у справі послідовно стверджував, що 12.12.2008, приблизно о 18.00 год., його та ще двох осіб було безпідставно затримано співробітниками УБОЗ, після чого доставлено до службового приміщення, де протягом майже доби шляхом застосування тортур і насильства працівники міліції домоглися від нього підписання визнавальних показань у вчиненні злочину, до якого він не мав жодного відношення. З метою приховування своїх неправомірних дій, зокрема факту спричинення йому тілесних ушкоджень, працівники УБОЗ вступили в злочинну змову з співробітниками Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві та на приватному транспорті доставили його до вказаного управління, де на нього було складено сфабрикований протокол про вчинення, адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, за фактом непокори працівникам міліції. Протокол було складено без понятих, з занесенням до нього неіснуючих осіб, які проживають за неіснуючими адресами. Протягом трьох днів його незаконного, в нелюдських умовах та без їжі утримували в кімнаті для затриманих Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві. Постановою Дарницького районного суду від 15.12.2008 провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, що вже вказує на неправомірність дій працівників міліції щодо його затримання. На підтвердження спричинення йому тілесних ушкоджень під час затримання 12.12.2008 та під час його перебування під юрисдикцією правоохоронних органів, він 17.12.2008 пройшов медичне освідування, яке підтвердило наявність в нього тілесних ушкоджень.

Окрім того, підставою для реєстрації кримінального провадження слугувала заява ОСОБА_13 про те, що оперуповноважені ВКР Дарницького РУ ГУ МВС України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 22.10.2012 та 27.11.2012 в судовому засіданні Дарницького районного суду м. Києва дали проти нього завідомо неправдиві показання при розгляді цивільної справи про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним затриманням потерпілого ( Том 1 а.с. 18-19).

Постановою слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 30.11.2016 об`єднане кримінальне провадження № 0009265 від 26.07.2013, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутності в діях оперуповноважених ВКР Дарницького РУ ГУ МВС України ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 384, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 371 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Згідно з усталеною практикою Суду, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке з нею поводження з боку працівників міліції або інших представників держави, яке було таким, що порушує статтю 3 Конвенції, це положення, взяте у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції «гарантувати кожному, хто перебуває під [її] юрисдикцією, права і свободи, визначені в ... Конвенції», за своєю суттю вимагають проведення ефективного офіційного розслідування. Таке розслідування має бути здатним призвести до встановлення і покарання винних осіб (див. рішення у справі «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy) [ВП], заява № 26772/95, п. 131, ECHR 2000-IV).

Будь-яке розслідування серйозних тверджень про жорстоке поводження має бути як оперативним, так і ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, та не покладатися на поспішні чи необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони мають вживати усіх розумних та доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання очевидців та висновки судових експертиз. Будь-який недолік розслідування, що стає на заваді встановленню причин тілесних ушкоджень або винних осіб, ставить під загрозу дотримання цього стандарту (див., наприклад, рішення у справі «Ель-Масрі проти колишньої Югославської Республіки Македонії» (El-Masri v. the former Yugoslav Republic of Macedonia) [ВП], заява № 39630/09, п. 183, ECHR 2012).

Між тим, матеріали кримінального провадженні та зміст оскаржуваної постанови беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вищевказаних вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

Суд з самого початку зазначає, що безсумнівним є той факт, що ОСОБА_3 отримав низку тілесних ушкоджень, включаючи синці на різних частинах тіла, в період з 12.12.2008 по 12.15.2008, тобто під час його затримання.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що орган досудового розслідування під час первинного та нового розслідування обмежився лише допитом юридично зацікавлених у вирішенні справи працівників міліції, в тому числі тих, на які заявник вказав як на осіб, які застосовували до нього недозволені методи досудового розслідування.

Зокрема, по показанням працівників міліції ОСОБА_6 та ОСОБА_5 слідує, що під час затримання ОСОБА_3 12.12.2008 вони застосували до останнього правила рукопашного бою та одягнули на нього наручники, щоб «уникнути непередбачуваних наслідків».

Саме показання працівників міліції, які з зрозумілих причин заперечують факт застосування до ОСОБА_3 насильства з метою отримання від нього визнавальних свідчень, покладені органом досудового розслідування в основу постанови про закриття кримінального провадження.

Проте в противагу показанням працівників міліції, орган досудового розслідування не надав належної оцінки обставинам, встановленим постановою м. Дарницького районного суду від 15.12.2008, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 185 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а також факту виявлення в нього тілесних ушкоджень, які могли бути спричинені в той час, коли він перебував під юрисдикцією правоохоронних органів в період з 12.12.2008 по 15.12.2008, не з`ясував, наскільки обґрунтованим було затримання ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні злочину та чи взагалі були підстави для застосування до нього рукопашного бою та наручників.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що слідчим в порядку ст. 40 КПК України було надано доручення на встановлення свідків, які були очевидцями затримання ОСОБА_3 та понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , нібито присутніх під час складання відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення, проте вказані доручення не виконанні і в матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про вжиття дієвих заходів направлених на їх виконання. У зв`язку з тим, що орган досудового розслідування не встановив повних анкетних даних понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 і, відповідно, не допитав вказаних осіб, твердження заявника, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП було складено без понятих, з занесенням до нього неіснуючих осіб, які проживають за неіснуючими адресами, не спростовано.

Окрім того, в ході досудового розслідування всупереч наявним у справі процесуальним рішенням, направлених на збір доказів, не допитано свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , не проведено додаткових допитів свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , а також одночасних допитів потерпілого з працівниками міліції з метою усунення суперечностей в їх показаннях, не в повному обсязі виконано доручення слідчого від 15.09.2015 до ДВБ МВС України ( Том 3 а.с. 234-235).

За таких обставин визнати досудове розслідування ефективним, а прийняте за його результатами рішення законним та обґрунтованим не надається можливим, у зв`язку з чим постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 30.11.2016 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009265 від 26.07.2013, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутності в діях оперуповноважених ВКР Дарницького РУ ГУ МВС України ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 384, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 371 КК України, - скасувати, зобов`язавши слідчого відновити досудове розслідування в даному кримінальному провадженні і провести досудове розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1