Справа №: 398/2201/16-к
провадження №: 1-кп/398/178/17
ВИРОК
Іменем України
"30" березня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
та за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Олександрії кримінальне провадження, внесене 14.05.2016 року в ЄРДР за №0000406 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Димитрове м. Олександрії Кіровоградської області, громадянина України, з базовою загальною-середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29.10.2015 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку в два роки,
- за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
14 травня 2016 року близько 09.00 год. ОСОБА_6 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, прибув на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , де шляхом пошкодження навісного замка проник до приміщення літньої кухні, звідки таємно викрав болгарку «Kraft CAG-125/9000E », вартістю 439,96 грн.
Після цього, з місця події зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на вищевказану суму.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. При дослідженні обставин справи не заперечує, щоб обмежитись лише питаннями до нього, а також дослідженням характеризуючих даних на нього, щодо обставин справи, то вони ним не оспорюються, йому роз`яснено, що в такому разі він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Пояснив на поставлені йому питання, що дійсно він вчинив дану крадіжку, не оспорює обставини вчинення крадіжки, марку викраденого та вартість викраденого майна. Десь з 2013 року до початку весни 2016 року вони з ОСОБА_5 проживали разом однією сім`єю. Потім вони поскандалили, він пішов до своїх батьків. Вирішив вчинити крадіжку болгарки, виходячи зі своїх потреб, так як знав, де вона знаходиться. Мав намір взяти її на певний час, а потім через деякий час повернути її на місце. Оскільки болгарка була в літній кухні, він підійшов до дверей літньої кухні розірвав замок на дверях, забрав з літньої кухні болгарку, яку потім продав ОСОБА_7 за 100 грн. Але ОСОБА_5 побачивши, що викрали болгарку написала заяву в міліцію. Коли дільничний спитав його за болгарку, він все йому розповів. Після цих подій вони з ОСОБА_5 разом не проживають, спільного господарства не ведуть, але він їй допомагає по господарству.
Суд проводить судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Проаналізувавши викладене, враховуючи, що учасниками процесу фактичні обставини справи не оспорювалися, зібрані досудовим розслідуванням докази під сумнів не ставилися, суд в силу ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно не оспорюваних фактичних обставин справи, які є належними, достовірними, допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні встановленого судом злочину.

При призначенні покарання, відповідно до ст.65 КК України суд враховує: характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним, а саме те, що вчинений злочин є умисним та тяжким; особу обвинуваченого, який не працює, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, не перебуває на обліку в лікаря - психіатра та лікаря нарколога, а також думку потерпілої, яка просить не карати його суворо, посилаючись на те, що якби вона знала, що болгарку взяв ОСОБА_6 то ніколи б не написала заяви до поліції.
Крім того, суд приймає до уваги те, що вироком П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі , на підставі ст.75 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку в два роки, та вчинив новий злочин в період іспитового строку.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття та активне сприяння у розкриттю злочину.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 раніше вчиняв злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, тобто вчиняв злочин, який є різновидом повторності злочинів.

Відповідно до ст..34 КК України рецидивом злочину визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.

Відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати йому при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Із змісту вищевказаних статей вбачається, якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

А тому суд приходить до висновку, що обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
З урахуванням тяжкості скоєного обвинуваченим, його особи, пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих його покарання обставин, а також того, що даний злочин був ним вчинений в період іспитового строку, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого є призначення покарання в мінімальних межах санкції, передбаченої ч. 3 ст.185 КК України в виді позбавлення волі. Враховуючи те, що відповідно до ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29.10.2015 року.
Згідно ч. 4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
При цьому суд враховує роз`яснення п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких виходячи з положень частини 2 статті 75 КК у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Суд не вбачає підстав для застосування ст., ст. 69, 75 КК України.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 124, 369, 370, 373, 374 КПК України, - суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29.10.2015 року і остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) років 1(одного) місяця позбавлення волі.
Обрати ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши останнього під варту з зали судового засідання.
Строк покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з 30.03.2017 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 , в строк відбуття покарання за даним вироком строк його попереднього ув`язнення з 30.03.2017 року по день набрання вироком законної сили, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази: болгарку, яка передана під розписку ОСОБА_5 залишити законному володільцю.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: