Справа № 635/1348/17
Провадження 1-кс/635/309/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2017 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000448 від 01 березня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Бабаї Харківського району Харківської області, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

до Харківського районного суду Харківської області подано зазначене клопотання, в якому слідчий просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.

В своєму клопотанні слідчий зазначає, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється в тому, що він 27 лютого 2017 року близько 22.00 годин, прибув в смт. Покотилівка Харківського району, Харківської області, де зустрів раніше знайомого ОСОБА_7 , маючи спільний злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, діючи умисно, з корисних мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, за попередньою змовою разом з ОСОБА_7 у садовому товаристві «Акація», в смт. Покотилівка перелізли через паркан та проникли на територію дачної садиби №236., після чого, переконавшись, що за їхніми діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом пошкодження решітки на вікні дачного будинку та розбиття на ньому скла, проникли до будинку, розташованого на території даної садиби. Далі, продовжуючи свої противоправні дії, направлені на таємне викрадення майна, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , таємно викрали телевізор ТМ «Samsung», арбалет, набор для пікніка, ножі для полювання в кількості 12 шт.

Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_8 , матеріальну шкоду.

03.03.2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, та на неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. При цьому слідчий зазначає, що ОСОБА_6 , офіційно не працює, законних джерел заробітку не має, має нестійкі соціальні зв`язки, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим, може вчинити інші правопорушення з корисливих мотивів, та переховуватись від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення покарання за вчення тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі до 6 років, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор, посилаючись на обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підтримав клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник просив суд відмовити в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з мотивів недоведеності вини підозрюваного та недоведеності прокурором існуванню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Підозрюваний погодився із доводами захисника та пояснив, що його фактичне затримання відбулось 28 лютого 2017 року, а не 1 березня 2017 року, як це зазначено в протоколі затримання і такі пояснення не спростовані стороною обвинувачення.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне.

Матеріали справи містять відомості про те, що викрадені речі вилучені не за місцем проживання підозрюваної особи та без дозволу суду на проведення огляду житла і протягом розумного строку до суду не надійшло клопотання про надання такого дозволу до вирішення питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відомості про право власності на житло, в якому проведено огляд із вилученням речових доказів суду не надані. Показання свідка ОСОБА_9 та інших свідків суд не вправі покласти в основу цієї ухвали на підтвердження обґрунтованості підозри в даному випадку в силу ст. 95 КПК України. Даних про наявність судимості ОСОБА_6 суду не надано, за місцем проживання підозрюваний характеризується позитивно. Доводи про відсутність стійких соціальних зв?язків у підозрюваного не підтверджені об?єктивними даними.

Зазначені судом обставини свідчать про недоведеність прокурором того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Той факт, що підозрюваний не має постійного місця роботи може свідчити про можливість вчинення нового злочину, однак такий ризик не є настільки високим і для його запобіганню достатньо такого запобіжного заходу, як особисте зобов?язання.

Обґрунтованість підозри у вчиненні злочину суд вважає такою, що не ґрунтується на прямих доказах, а враховуючи невизначеність до цього часу наявності достатніх підстав для огляду житла із вилученням речових доказів без дозволу суду, свідчить про недоведеність прокурором про неможливість застосування до підозрюваного більш м?якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Слід зазначити, що вимоги слідчого, в якій слідчий просить суд не визначати суму застави не має під собою правового обґрунтування.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що відповідно до вимог ст. 194 КПК України суд зобов?язаний відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, за правилами ст. 194 КПК України суд вважає необхідним обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та встановити необхідні в даному випадку обов?язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 194 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000448 від 01 березня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді особистого зобов?язання та покласти на ОСОБА_6 обов?язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; носити електронний засіб контролю.

Підозрюваного ОСОБА_6 звільнити з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Слідчий суддя:

Копію ухвали отримав «____» _________2017 р. ___год.__хв. _____________________