Справа № 204/4846/16-к
Провадження № 1-кп/204/400/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2016 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0001788 від 15 червня 2016 року, відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Орхей Республіка Молдова, молдованина, громадянина Молдови, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-17.12.2015 Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.186, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
15.06.2016 приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_8 , знаходячись в салоні трамваю №11, що перебував на зупинці громадського транспорту, яка розташована навпроти будинку №2-а по вулиці Робоча у м.Дніпрі, побачив у правій кишені куртки, одягненої на потерпілій ОСОБА_4 , належний їй мобільний телефон «Samsung Galaxy S3», imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який визначив як об`єкт свого злочинного посягання, при цьому у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить потерпілій ОСОБА_4 .
Далі ОСОБА_8 , перебуваючи в зазначеному місці та у зазначений час, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, в той час, коли потерпіла ОСОБА_4 знаходилася між середніми та задніми дверима салону трамваю № НОМЕР_3 , наблизився до потерпілої та, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, діючи повторно, умисно з корисливого мотиву та особистої зацікавленості правою рукою дістав з правої кишені куртки, одягненої на потерпілій ОСОБА_4 , мобільний телефон «Samsung Galaxy S3», imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3217-16 від 17.06.2016 становить 3919,20 грн., в середині якого знаходилися сімкарти операторів мобільного зв`язку «Астеліт» та «МТС» з абонентськими номерами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , які не представляють для потерпілої матеріальної цінності, та карта пам`яті «Micro SD» об`ємом 4 GB, яка також не представляє для потерпілої матеріальної цінності.
Після того, як ОСОБА_8 дістав з кишені куртки потерпілої ОСОБА_4 , належний їй мобільний телефон та почав рухатись по салону трамвая у напрямку виходу з нього, його злочинні дії були помічені потерпілою, яка стала вимагати у ОСОБА_8 повернути викрадене майно.
ОСОБА_8 , розуміючи, що його злочинні дії перестали бути таємними для оточуючих, бажаючи утримувати при собі викрадене майно, на зауваження потерпілої ОСОБА_4 та пасажирів трамваю не зважав і продовжував утримувати при собі викрадене майно.
Тим самим, дії ОСОБА_8 , розпочаті як таємне викрадення майна (крадіжка), вчиненого повторно, переросли у відкрите викрадення майна (грабіж), вчиненого повторно.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_8 з викраденим майном намагався покинути приміщення салону трамвая та втекти з місця вчинення кримінального правопорушення, однак знаходячись біля задніх дверей салону трамваю був затриманий свідком ОСОБА_9 .
Таким чином, ОСОБА_8 виконав всі дії, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак не зміг розпорядитися викраденим майном по причинам, що не залежать від його волі.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. Пояснив, що 15.06.2016 приблизно 16-30 на трамваї їхав додому. Знаходився ближче до центральної частини салону трамваю. При під`їзді до зупинки бажав вийти через задні двері, але раптово відчув, що під ногами лежить мобільний телефон, який він підняв. Потім почув, що якась дівчина, яка знаходилась на відстані 1,5-2 м. до знайденого ним мобільного телефону, почала говорити щось про телефон, після чого він підняв його у руці догори та спитав, чи то був телефон тієї дівчини. Дівчина підійшла до нього та взяла мобільний телефон. Після цього дівчина крикнула щоб затримали грабіжника та викликали поліцію. Хлопець, в якому він впізнав свідка ОСОБА_9 , схопив його за руку. На зупинці він спокійно вийшов, не намагався втекти та дочекався на поліцію. Крім того, зазначив, що з собою в нього був планшет «АСУС» та гаманець з грошима, тому він не мав потреби красти мобільний телефон. Пояснив, що йому невідоме походження мобільного телефону «Самсунг Дуос», йому цей телефон не належить та в нього не вилучався. Зазначив, що має на утриманні чотирьох дітей, двом з них він є батьком. Посилався на порушення його права на захист під час досудового розслідування. Не був згоден з кваліфікацією своїх неправомірних дій, зазначених в обвинувальному акті.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного, просив виправдати ОСОБА_7 у зв`язку з недоведеністю його вини.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї провини у скоєнні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, його провина повністю підтверджується наступними доказами.
Допитана в судовому засіданні у якості потерпілої ОСОБА_4 показала суду, що 15.06.2016 вона разом зі своїм молодим чоловіком ОСОБА_9 зайшли в трамвай № НОМЕР_3 , де вона дістала гроші з кишені, щоб заплатити за проїзд, які лежали в правій кишені одягненої на ній куртки разом з мобільним телефоном «Samsung Galaxy S3». Раптом відчула, що в її кишеню проникла чиясь рука та в неї з кишені викрали мобільний телефон. Вона повернула голову та побачила ОСОБА_7 , який стояв позаду неї. В руках у нього вона побачила планшет та свій мобільний телефон, який вона впізнала за кольором. Повідомила про крадіжку свого молодого чоловіка та закричала, що крадій знаходиться в трамваї. Підійшла до ОСОБА_7 та попросила віддати її телефон, на що він відповів, що мобільний телефон належить йому та почав робити вигляд, що не розуміє що сталося, так і не повернувши їй телефон, пішов до задніх дверей трамваю. Вважає, що ОСОБА_7 так поводився, оскільки зрозумів, що вона зрозуміла, що грабіжник саме він. При цьому, її хлопець ОСОБА_9 затримав ОСОБА_7 , схопивши його за одежу та вони разом вийшли з трамваю на вулицю. Крадій почав благати, щоб його відпустили. В цей час до зупинки під`їхала поліція, яка вилучила у ОСОБА_7 її мобільний телефон. Зазначила, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, просила призначити йому м яке покарання.
Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_10 показав суду, що 15.06.2016 він разом зі своєю дівчиною ОСОБА_4 їхали на трамваї №11. Під час руху ОСОБА_4 зрозуміла, що в неї пропав мобільний телефон і сказала про це йому, він їй порадив пошукати телефон в рюкзаку, але вона запевнила, що він до цього був у кишені. Дівчина зазначила, що телефон вкрав чоловік, який стояв позаду нею, в якому він впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 . ОСОБА_4 відразу почала кричати на ОСОБА_7 та питати де її телефон. Чоловік щось тримав у руці, ОСОБА_4 підійшла до нього та викрутила руку, в якій знаходились телефон, планшет і ще один телефон, який належав саме ОСОБА_4 , який він впізнав по його забарвленню. Люди почали викликати поліцію. При наближенні до зупинки ОСОБА_8 почав рух до дверей, не повернувши мобільний телефон ОСОБА_4 , він прослідував за ним, щоб ОСОБА_7 не зник, ОСОБА_7 вийшов на зупинку першим, за ним вийшла ОСОБА_4 , а потім він. На зупинці ОСОБА_7 почав благати, щоб його відпустили та пропонував за це гроші, не намагався втекти, але телефон не віддавав. Приблизно через хвилину приїхала поліція.

Крім показань потерпілої та свідка, вина ОСОБА_7 підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими судом у судовому засіданні:

-відповідно до витягу з кримінального провадження (а.с.1), від ОСОБА_4 15.06.2016 надійшла заява, яку 15.06.2016 внесено до ЄРДР щодо скоєння у відношенні неї кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за фактам відкритого повторного викрадення в неї громадянином ОСОБА_7 її мобільного телефону «Samsung Galaxy S3»;
-відповідно до витягу з кримінального провадження (а.с.2), на підставі заяви ОСОБА_4 від 15.06.2016, внесено відомості до ЄРДР щодо скоєння у відношенні неї кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України за фактом повторного відкритого викрадення в неї громадянином ОСОБА_7 її мобільного телефону «Samsung Galaxy S3», з фабулою з аналогічними фактичними обставинами, зазначеними в обвинувальному акті;
-відповідно до протоколу прийняття усної заяви про вчинення кримінального правопорушення від 15.06.2016, в якому потерпілою ОСОБА_4 зазначено, що 15.06.2016 приблизно 16-30 у трамваї невідома їй особа чоловік близько 40-45 років, одягнений у футболку червоного кольору, темні штани та кросівки - відкрито заволоділа її мобільним телефоном «Samsung Galaxy S3», imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сімкартами операторів мобільних зв`язків;
-відповідно до протоколу огляду місця події від 15.06.2016 ( а.с.10-11), під час огляду зупинки громадського транспорту 11 маршруту, розташованої навпроти буд.23-Б по вул.Робочій в м.Дніпропетровську було виявлено чоловіка, який представився ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який був вдягнутий в кросівки, джинси синього кольору, футболку червоного кольору, який в присутності двох понятих видав співробітникам поліції мобільний телефон «Samsung Galaxy S3», imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сімкартами операторів мобільних зв`язків МТС № НОМЕР_4 , Лайф № НОМЕР_5 , мобільний телефон «Самсунг Дуос» сірого кольору imei: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 з сімкартою оператора мобільного зв`язку «Діджус», планшет марки «Asus» модель 10145, гаманець червоного кольору з написом «Hasslon», в середині якого знаходились п`ять купюр номіналом по 10 гривень загальною сумою 50 гривень;

-відповідно до висновку судово-таворознавчої експертизи №3217-16 (а.с. 30-33), станом на 15.06.2016 ринкова вартість мобільного телефону «SAMSUNG GALAXY S3» imei: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 становить 3919,20 грн.;

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_8 своїми навмисними діями, що виразилися у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України.

При цьому суд відкидає пояснення ОСОБА_7 , надані ним у судовому засіданні, з приводу того, що мобільний телефон він випадково знайшов у трамваї під ногами та повернув його потерпілій ОСОБА_4 , розцінюючи такі його показання як спосіб захисту від обвинувачення з метою уникнення покарання, оскільки такі показання нічим не підтверджуються та повністю спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_9 , які вони надали у судовому засіданні. Суд зазначає, що підстав ставити під сумнів їх показання немає, при цьому, показання останніх є послідовними та такими, що повністю узгоджуються між собою та з іншими доказами, дослідженими судом. Зокрема, в протоколі огляду місця події від 15.06.2016 зазначено, що мобільний телефон «Samsung Galaxy S3», imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 був видан ОСОБА_7 при понятих разом з іншими речами, що підтверджує показання потерпілої та свідка в частині того, що викрадений мобільний телефон ОСОБА_7 у трамваї не повернув та повністю спростовує показання самого ОСОБА_7 в цій частині.
Суд також зазначає, що з матеріалів, досліджених судом у судовому засіданні вбачається, що порушень прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, під час досудового розслідування судом не встановлено, оскільки під час досудового розслідування ОСОБА_7 з моменту затримання мав захисника адвоката ОСОБА_11 (про що свідчать підписи останнього у відповідних документах (а.с.42,66,70,74,78,83,89,92,96,98), згодом захист здійснював адвокат ОСОБА_6 (а.с.116,120) пам`ятку щодо прав та обов`язків обвинувачений отримував, право на захист роз`яснювалось, про що свідчить його підпис (а.с.43,68,69,71,84,89,90,96,97,117,121). Від послуг перекладача на стадії досудового розслідування ОСОБА_7 відмовився, зазначивши, що володіє російською та українською мовами, про що надав відповідну розписку (а.с.64). Постановою від 22.07.2016 було залучено перекладача, в суді також приймав участь перекладач.
Висновок суду щодо правильної кваліфікації дій ОСОБА_7 саме за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України повністю співпадає з позицією Верховного Суду України, викладеної у постанові №10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», зокрема, у п.п. 3 та 4, в яких зазначено, що грабіж відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого та інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. Якщо особа, яка протиправно заволоділа майном, не мала реальної можливості розпоряджатися та користуватися майном, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення злочину. Закінченим замахом є дії особи, яка викрала майно, але одразу була викрита. При цьому, дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, ступінь здійснення злочинного наміру, всі обставини справи.

Так обвинувачений ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин.

ОСОБА_8 раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, згідно характеристики, наданої за місцем мешкання, характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований. Обставини щодо перебування на утриманні в ОСОБА_7 чотирьох дітей, двом з яким він є батьком, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки, в копіях свідоцтва про народження дітей, яким, з пояснень ОСОБА_7 , він є батьком, вбачається, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мають інші прізвища, крім того, в графі «батько» в них зазначена інша людина. Обставина наявності у ОСОБА_7 дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також не була встановлена вироком суду від 17.12.2015, який набрав законної сили. Перебування зазначених обвинуваченим малолітніх осіб на його утриманні документально не підтверджено.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено, оскільки щирого каяття ОСОБА_7 не має, дій, які б свідчили про активне сприяння розкриттю злочину, зазначеного у ст.66 КК України та у відповідності до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. № 12, яким під активним сприянням розкриттю злочину розуміється надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи, судом не встановлено, більш того, під час досудового розслідування ОСОБА_7 відмовився від проведення слідчого експерименту, про що надав заяву (а.с.85).

В обвинувальному акті у якості обставини, що обтяжує покарання, зазначено вчинення злочину повторно. Проте, таке посилання є невірним, оскільки ознака повторності міститься у кваліфікації кримінального правопорушення, що є предметом розгляду суду, та не може бути ще раз застосована у якості обтяжуючої обставини.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, вимогам статті 68 КК України.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 засуджений 17.12.2015 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.186, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, на підставі ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, перебуває на обліку у кримінально-виконавчій інспекції, що підтверджується довідкою №2137 від 16.06.2016 (а.с.58).

Оскільки новий злочин за зазначеним кримінальним провадженням обвинуваченим було вчинено в період випробування, суд на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_8 частково приєднує невідбутий строк покарання, призначений за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2015.

Згідно з актом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 176,20 грн. та підлягають стягненню з ОСОБА_8 на користь держави.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 15.06.2016, а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy S3», imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який відповідно до розписки про відповідальне зберігання, переданий ОСОБА_4 - вважати повернутим за належністю.

Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 15.06.2016, а саме: планшет марки «Asus» модель 10145, гаманець червоного кольору з написом «Hasslon», а також грошові кошти у сумі 50 гривень, передані до камери схову речових доказів Красногвардійського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області- повернути ОСОБА_7 .

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 15.06.2016, а саме: мобільний телефон «Самсунг Дуос» сірого кольору imei: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 з сім картою оператора мобільного зв`язку «Діджус» - передати у власність держави.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому, у строк попереднього ув`язнення за КПК України включається, зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження. При цьому, строк попереднього ув`язнення за правилами, визначеними у ч.5 ст.72 КК України, зараховується при призначенні покарання за наслідками судового розгляду, якщо особа була попередньо ув`язнена.
Відповідно до ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 17.06.2016, ОСОБА_8 було затримано 15.06.2016,обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.08.2016. Ухвалами Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28.07.2016, 07.09.2016, 25.10.2016 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено.

Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15.06.2016 до дня ухвалення цього вироку із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17.12.2015 та остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 15.06.2016.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15.06.2016 до 13.12.2016 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Згідно довідки Дніпропетровського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 176,20 грн. та підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 15.06.2016, а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy S3», imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який відповідно до розписки про відповідальне зберігання, переданий ОСОБА_4 - вважати повернутим за належністю.

Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 15.06.2016, а саме: планшет марки «Asus» модель 10145, гаманець червоного кольору з написом «Hasslon», а також грошові кошти у сумі 50 гривень, передані до камери схову речових доказів Красногвардійського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області- повернути ОСОБА_7 .

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 15.06.2016, а саме: мобільний телефон «Самсунг Дуос» сірого кольору imei: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 з сім картою оператора мобільного зв`язку «Діджус» - передати у власність держави.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором, потерпілою до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1