Номер провадження: 11-сс/785/322/17
Номер справи місцевого суду: 495/1344/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2017 року м. Одеса

Апеляційний суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської областівід 01.03.2017 року, якою відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Білгород-Дністровському Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненнізлочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, в рамках кримінального провадження №0000202 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту;

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВПГУНП в Одеській області ОСОБА_9 задоволено частково та до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною йому залишати місце свого проживання в період часу з 22 год. до 07 год. строком до 29.04.2017 року включно із покладенням на нього певних обов`язків, перелік яких зазначений в резолютивній частині ухвали.

Слідчий суддя, мотивуючи своє рішення, вказав, що з метою забезпечення виконання підозрюваними, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , слідчий суддя вважає за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати житло та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 зазначив, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з наступними обставинами:

- слідчий суддя не прийняв до уваги те, що ОСОБА_7 ні яких злочинів не вчиняв та добровільно надав показання слідчому про обставини конфлікту ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

- також не було враховано, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, на його утриманні знаходиться бабуся 1945 р.н., яка має тяжкі хвороби, характеризуюся позитивно, є не судимою особою та є законослухняним громадянином (ніколи не притягався навіть до адміністративної відповідальності), сам з`являвся до слідчого із захисником для допиту за обставинами справи, нікуди не став ховатися від органів слідства

- слідчим та прокурором не надані до суду доказів на підтвердження своїх аргументів, про те, що ОСОБА_7 може вчинити інші більш тяжкі кримінальні правопорушення;

З огляду на викладене вище, захисник ОСОБА_8 просив скасувати ухвалу слідчого судді відносно ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, та просили скасувати ухвалу слідчого судді з підстав порушення строку на який було застосовано запобіжний захід, прокурора, який заперечував проти захисту, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Натомість ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Натомість ч. 2 ст. 181 КПК України передбачає, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі та врахував при постановленні ухвали.

Обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, підтверджується зібраними по справі доказами, копії яких долучені до матеріалів клопотання та дослідженими в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, а саме:

- протоколом прийняття усної заяви про вчинення злочину від 10.11.2016 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 10.11.2016 року;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_12 від 16.11.2016 року

- висновком експерта № 1 від 06.01.2017 року, згідно з яким у потерпілого ОСОБА_11 мається забійна рана в області нижнього краю лівої очиці, синці в повіках очей. Для загоєння забійної рани зазвичай потребується більше 6-ти і не більше 21 дня, рана у ОСОБА_11 у відповідності з п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 року) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я. Синці в області обличчя викликають незначні, скоро скороминущі наслідки, що тривають не більше 6-ти днів і відповідно до п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 року) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Мотивуючи правильність висновків слідчого судді щодо необхідності застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, апеляційний суд також враховує наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості підозрюваного незаконно впливати на потерпілого чи свідків у даному кримінальному провадженні з метою викривлення їх показань, оскільки він обізнаний про місце їх проживання.

Також апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання сторони захисту на те, що наявність у підозрюваного ОСОБА_7 постійного місця проживання, на утриманні хворої бабусі, мінімізує зазначені вище ризики, оскільки з урахуванням конкретного характеру інкримінованого йому злочину та тяжкості покарання, яке загрожує в разі визнання його винним, наявність вищевказаних обставин не може гарантувати його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.

Таким чином, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що наявним у кримінальному провадженні ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт на певний час.

Разом з тим, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи захисту щодо порушення слідчим суддею строку, на який було застосовано запобіжний захід, відносно ОСОБА_7 з наступних підстав.

Частиною 6 статті 181 КПК України встановлено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності, строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

З матеріалів провадження вбачається, що строк досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню закінчується 27.03.2017 року, оскільки повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.296 КК України ОСОБА_7 було вручено 27.01.2017 року.

Окрім того, прокурор ОСОБА_6 , повідомив апеляційний суд про те, що строк досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню в установленому законом порядку не продовжувався.

Отже, слідчий суддя, обґрунтовано прийшовши до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашній арешт, не врахував вимоги ч. 6 ст. 181 КПК України, безпідставно задовольнив клопотання слідчого за межами строку досудового розслідування, що є неприпустимим.

З огляду на зазначені обставини, ухвала слідчого судді в частині визначення строку, на який застосовано запобіжний захід, не відповідає вимогам закону, а тому з урахуванням положень ч. 3 ст. 407 КПК України, підлягає безумовному скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.03.2017 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скасувати.
Постановити нову ухвалу якою клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною йому залишати місце проживання у період часу з 22 год. до 07 год. наступного дня, строком до 27.03.2017 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 за її викликом;

- не відлучатися за межі м. Білгород-Дністровського Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з будь-якими особами, які є свідками, потерпілими, експертами, спеціалістами у цьому кримінальному провадженні.

Попередити підозрюваного ОСОБА_7 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.

Ухвала апеляційного суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області для організації виконання.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3