Провадження № 1-кс/761/7555/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Шевченківського управління поліції ГУ НП в місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000986 від 27.01.2017, розпочатого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

06.04.2017 до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000986 від 27.01.2017, розпочатого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: на автомобіля марки «AUDI» модель «A4», 2011 р.в., білого кольору, кузов № НОМЕР_1 , який є предметом вчинення кримінального правопорушення, без повідомлення власника майна.

В обґрунтування клопотання слідчий навів ті обставини, що в ході розслідування встановлено, що 19.01.2017 гр. ОСОБА_4 виявила, що гр. ОСОБА_5 , 1984 р.н., підробив реєстраційні документи на автомобіль марки "AUDI" модель "A4" 2011 року випуску, білого кольору, кузов № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

На даний час у слідства наявні підстави вважати, що автомобіль марки «AUDI» модель «A4», 2011 р.в., білого кольору, кузов № НОМЕР_1 , є предметом вчиненого злочину, а отже і речовим доказом, оскільки завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказаний автомобіль.
В судовому засіданні слідчий, який ініціював вказане клопотання, підтримала його з підстав, наведених у клопотанні.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
В клопотанні слідчий наводить підставу накладення арешту на автомобіль те, що він є предметом злочину.

Проте диспозиція ч.1 ст. 358 КК України, якою передбачена кримінальна відповідальність за вчинення злочину, за фактом щодо якого здійснюється кримінальне провадження, внесені відомості до ЄРДР, передбачає відповідальність за вчинення підроблення посвідчення чи іншого офіційного документу, предметом злочину можуть бути документи, печатки, штампи, бланки. Натомість автомобіль в межах даних, внесених до ЄРДР, не може бути предметом даного злочину. Відомості до ЄРДР про вчинення злочину, вчиненого стосовно предмета вказаного автомобіля до ЄРДР не внесені.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, оскільки в межах даного кримінального провадження автомобіль не є предметом злочину, як на це посилається слідчий, відсутні підстави вважати, що майно, на яке планується накладення арешту, є предметом злочинного посягання, з наведених підстав клопотання задоволенню не підлягає.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на вказане майно, клопотання є передчасним і такий вид забезпечення на даній стаді досудового розслідування не відповідає критерію співрозмірності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого Шевченківського управління поліції ГУ НП в місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - автомобіль марки «AUDI» модель «A4» білого кольору, кузов № НОМЕР_1 .

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1