Справа № 211/6053/16-к
Провадження № 1-кп/211/182/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2017 р. Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001285 від 30.05.2016 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 04.11.2016 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 150 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
28.05.2016 приблизно о 06 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходився на ЗГТ «Автовокзал», яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Дніпропетровське шосе, 1А, де побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився у нетверезому стані.

ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 та почав з останнім спілкуватись. В ході спілкування, ОСОБА_3 представився « ОСОБА_6 », щоб приховати своє дійсне ім`я. Надалі, ОСОБА_5 запросив ОСОБА_3 до себе у гості до квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 , де він проживав з матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на що ОСОБА_3 погодився.

28.05.2016 приблизно в 07 годин 00 хвилин ОСОБА_3 та ОСОБА_5 приїхали за адресою мешкання останнього, а саме АДРЕСА_3 , де двері квартири їм відчинила ОСОБА_7 та запросила їх до квартири.

Знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , у ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, а саме зняття грошових коштів з банківської картки ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 , реалізовуючи свій єдиний злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме зняття грошових коштів з рахунку банківської картки ОСОБА_7 , та звернення його на свою користь, діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи бажання наживи, скориставшись тим, що ОСОБА_5 пішов відпочивати, увійшов в довіру до потерпілої ОСОБА_7 , та попросив останню надати належний їй мобільний телефон, для нібито здійснення дзвінка по особистим справам, на що остання погодилась, та не підозрюючи, що ОСОБА_3 хоче вчинити злочинні дії, направлені на викрадення належних їй грошових коштів, надала останньому свій мобільний телефон з сім-картою оператора «Київстар» № НОМЕР_1 .

В цей же момент, ОСОБА_3 , з метою встановлення балансу грошових коштів на рахунку ОСОБА_7 , за допомогою вищевказаного мобільного телефону та абонентського номеру, зателефонував за адміністративним номером «3700», та встановив, що на рахунку картки № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_7 , наявні грошові кошти в сумі 4300 гривень.

Далі, ОСОБА_3 повернув мобільний телефон ОСОБА_7 , яка знаходилась на кухні, і, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю контролю з боку потерпілої, знаходячись в кімнаті, на шафі побачив банківську картку ПАТ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_7 , та, не маючи наміру на викрадення чи привласнення вищезазначеної картки, забрав її, для подальшого використання, для досягнення єдиної злочинної мети таємного викрадення грошових коштів з картки.

Після чого, ОСОБА_3 зайшов на кухню вказаної квартири, де знову попросив у ОСОБА_7 мобільний телефон, нібито для здійснення телефонного дзвінка по особистим справам, на що ОСОБА_7 , не підозрюючи злочинного наміру ОСОБА_3 , передала останньому свій мобільний телефон з сім картою оператора «Київстар» № НОМЕР_1 .

Отримавши мобільний телефон ОСОБА_7 , в якому знаходилась сім-картка оператора «Київстар» № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вийшов на балкон, даної квартири та здійснив операцію PIN+ 2596, відправивши смс-повідомлення на номер НОМЕР_3 . Після чого на вказаний номер телефону надійшло смс-повідомлення, де вказувався новий пін код банківської картки № НОМЕР_2 , яка належить потерпілій.

ОСОБА_3 , викравши банківську картку ПАТ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_7 , знаючи її новий пін-код, вирішив з місця скоєння злочину зникнути, з метою подальшого зняття грошових коштів в банкоматі з вказаної картки. При цьому, з метою приховання слідів злочину, а саме смс-повідомлень про зняття грошових коштів з картки, ОСОБА_3 , дістав з мобільного телефону сім-картку оператора «Київстар» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій, та вставив свою сім-картку оператора «Київстар» № НОМЕР_4 , і віддав мобільний телефон ОСОБА_7 , та повідомив, що нібито йде на вулицю за цигарками та потім повернеться.

Знаходячись на вулиці, ОСОБА_3 викинув сім-картку оператора «Київстар» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій, та сів до невстановленого автомобіля таксі, і поїхав в напрямку ЗГТ «Автовокзал», де, знаходячись в салоні автомобіля попросив у невстановленого чоловіка - водія автомобіля таксі, мобільний телефон, на що останній погодився.

В подальшому, ОСОБА_3 , за допомогою мобільного телефону, через систему «Приват 24», здійснив перекази грошових коштів в сумі 39 гривень 52 копійки, 1976 гривень, 208 гривень, з рахунку картки № НОМЕР_2 , яка належить потерпілій ОСОБА_7 на банківську картку № НОМЕР_5 , яка належить його знайомому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та якою ОСОБА_3 користувався на момент вчинення злочину.

28.05.2016 в 20 годин 47 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись біля банкомату, який розташований за адресою: вул. Магістральна, будинок 16 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, реалізовуючи свій єдиний злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, за допомогою банкомату, шляхом транзакції, з банківської картки № НОМЕР_5 , якою він користувався на момент вчинення злочину, зняв грошові кошти в сумі 2200 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_7 , та, обернувши викрадене майно на свою користь, з місця скоєння злочину зник, в подальшому розпорядившись майном на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_7 було спричинено майнову шкоду на загальну суму 2223 гривень 52 копійки.

В суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснив, що у квітні 2016 року, точної дати не пам`ятає, вночі, в районі Автовокзалу, він познайомився з ОСОБА_5 . Близько 7 години ранку вони поїхали до ОСОБА_5 у гості. У матері ОСОБА_9 він попрохав телефон, замінив у її телефоні сім-карту та зняв з банківської картки потерпілої грошові кошти. Всього він зняв приблизно 2000 гривень. Він щиро кається у скоєному, просить не карати його суворо.

Визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий за злочин проти власності, під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря- нарколога на даний час не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, шо обтяжують покарання, згідно вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, враховуючи дані про його особу, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, фактичних обставин та його наслідків, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, позиції потерпілої, яка просила призначити покарання на розсуд суду, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.

В пункті 23 постанови від 24.10.2003р. № 7 (зі змінами) «Про практику призначення судами кримінального покарання» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Беручи до уваги, що вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.11.2016 року, ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 150 годин громадських робіт (а.с. 78-79 - копія вироку), вказаний вирок необхідно виконувати самостійно.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, та покласти обов`язки передбачені п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.11.2016 року, яким ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 150 годин громадських робіт - виконувати самостійно.

Речові докази: банківську карту ПАТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_5 яка передана на зберігання свідку ОСОБА_8 вважати переданою за належністю, сім-карту оператора "Київстар" з абонентським номером НОМЕР_4 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0001285.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1