У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/703/17

№ 1-кп/183/461/17

27 березня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0000609 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця за мобілізацією військової частини пп НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -

в с т а н о в и в :
Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 20 березня 2014 року наказом № НОМЕР_2 (по стройовій частині) командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду гранатометника 2 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальойну, військової частини польова пошта НОМЕР_3 .

Солдат ОСОБА_4 , будучі військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Однак, 8 вересня 2014 року солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині пп НОМЕР_1 , самовільно без поважних причин, залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , тривалістю понад один місяць, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини пп НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв до 14 липня 2016 року, коли солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону та заявив про себе.
Таким чином, у період з 08 вересня 2014 року по 14 липня 2016 року солдат ОСОБА_4 самовільно залишив розташування військової частини пп НОМЕР_1 без поважних причин та незаконно перебував поза межами військової частини.

Дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про закриття даного провадження у зв`язку із зміною обстановки на підставі ст. 48 КК України, мотивуючи його тим, що обвинувачений має дві черепно-мозкові травми, які отримав до вступу до лав Збройних Сил України, а саме - закриту черепно-мозкову травму з епідуральною гематомою, переломом скроневої кістки з переходом на основу черепу, яка ним отримана 13 листопада 2012 року внаслідок хуліганського нападу невстановленими особами, та закриту черепно-мозкову травму, яка ним отримана 17 грудня 2012 року з необережності, повторно, внаслідок яких він тричі проходив лікування у стаціонарному відділенні, як одразу після їх отримання так і в лютому 2013 року, при цьому 18 грудня 2012 року йому проведено операцію кістково-пластичної трепанації черепу, видалення гострої епідруальної гематоми зліва.

Після призову на військову службу у військову частину НОМЕР_1 на фоні фізичних навантажень головний біль у нього посилився, з`явилися запаморочення, у зв`язку з чим 15 липня 2014 року солдата ОСОБА_4 направлено на проходження військово-лікарської комісії до військової частини НОМЕР_4 , яка 15 серпня 2014 року надала висновок про те, що на підставі, ст. 75-б графи II Розладу хвороб солдат ОСОБА_4 непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. У зв`язку з чим, вважає, що ОСОБА_4 , як особа, яка вчинила злочин, перестав бути суспільно небезпечним і просив задовольнити клопотання, звільнивши ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та просив задовольнити його.

Суд, вислухавши заявлене клопотання, думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження, дійшов до наступного:

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 дійсно має дві черепно-мозкові травми, а саме: закриту черепно-мозкову травму з епідуральною гематомою, переломом скроневої кістки з переходом на основу черепу, яку він отримав 13 листопада 2012 року внаслідок хуліганського нападу невстановленими особами, та повторну закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку, 3-го ступеню, з гострою епідуральною гематомою з ліва, яку він отримав 17 грудня 2012 року з необережності.

Внаслідок зазначених травм ОСОБА_4 проходив лікування у стаціонарному відділенні в лікарні швидкої медичної допомоги м. Кам`янське, при цьому 18 грудня 2012 року йому було проведено операцію кістково-пластичної трепанації черепу та видалено гостру епідуральну гематому зліва.

Після призову на військову службу у військову частину НОМЕР_1 на фоні фізичних навантажень головний біль у обвинуваченого посилився, з`явилися запаморочення, у зв`язку з чим 15 липня 2014 року солдата ОСОБА_4 було направлено на проходження військово-лікарської комісії до військової частини НОМЕР_4 .

15 серпня 2014 року військово-лікарська комісія військової частини НОМЕР_4 постановила, що відповідно до ст. 75-б графи II Розладу хвороб солдат ОСОБА_4 непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (а.п.37).

У відповідності до ст. 48 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнена від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до злочину середньої тяжкості.

З моменту самовільного залишення військової частини солдат ОСОБА_4 постійно знаходився за адресою фактичного місця проживання доглядав, за рідною матір`ю, за фахом не офіційно працював на різних підприємствах та установах, інших правопорушень не скоював.

Аналізуючи вимоги ст. 48 КК України, роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України, якщо вона вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та втратила суспільну небезпечність внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді .
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 48 КК України, щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в зв`язку із змінною обстановки, оскільки, дійсно, обвинувачений, як особа, яка вчинила злочин, перестав бути суспільно небезпечним
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Аналізуючи викладене, не вдаючись в оцінку доказів, які не впливають на кваліфікацію ч. 3 ст. 407 КК України, суд, приходить до висновку, що заявлене клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, у зв`язку з чим дане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 407 КК України підлягає закриттю, а сам обвинувачений повинен бути звільнений від кримінальної відповідальності в зв`язку зі зміною обстановки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 48 КК України, п.1 ч. 2 ст. 284, ст. 350 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України - закрити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 407 КК України, в зв`язку зі зміною обстановки.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1