КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ

Справа №552/1159/17
Провадження № 1-кп/552/128/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.03.2017 року Київський районний суд м. Полтави у складi:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Полтавi кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Надежда Диканського району Полтавської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , фактично проживаючого в АДРЕСА_4 , у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
встановив:
02 січня 2017 року близько 02 години ночі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою між собою перебуваючи неподалік будинку № 3 по вул. Нечуй-Левицького у м. Полтаві, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, що виразилось у нанесенні декількох ударів пальцями рук стиснутими в кулак та ногами по тулубу і голові потерпілій ОСОБА_7 , відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy J5» в корпусі жовтого кольору вартістю 3834,99 грн., чим спричинили потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на вказану суму.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину визнав повністю та розповів, що ввечері 01 січня 2017 року він зустрівся із ОСОБА_5 та разом поїхали гуляти та вживати спиртні напої. Близько другої години ночі 02.01.2017 року перебуваючи біля центрального офісу АКБ «Приватбанк», що по вул. Соборності в м. Полтаві, вони побачили незнайому дівчину, а саме потерпілу ОСОБА_7 . Тоді ОСОБА_4 попросив її допомогти довести ОСОБА_5 додому, пояснивши, що останній перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння і він не може самостійно це зробити. При цьому ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_5 проживає неподалік. Дівчина погодилася. Коли вони перетнули проїжджу частину вулиці Соборності та трохи пройшли по АДРЕСА_5 , ОСОБА_4 завернув у двір одного з багатоповерхових будинків, пояснивши, що саме там мешкає ОСОБА_5 . Як тільки вони повернули у двір будинку та зупинилися, потерпіла похитнулася та почала тікати. Чи наносив її ОСОБА_5 удар він не бачив. ОСОБА_4 побіг за потерпілою та наздогнавши, схопив її ззаду за ноги, повалив на землю та наніс їй один удар коліном у живіт. Після чого витяг у неї із сумочки мобільний телефон. В цей момент ОСОБА_5 , який утримував потерпілу, побачив якогось чоловіка, що вигулював собаку, крикнув йому, що треба тікати і вони побігли геть. Чи наносив ОСОБА_5 удари потерпілій ОСОБА_8 не бачив. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати. Мобільний телефон потерпілій повернуто.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину також визнав повністю та пояснив, що все відбувалося саме так як розповідає ОСОБА_4 . Однак в той же час пояснив, що через те, що перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, не пам`ятає подій що відбувалися під час нападу на потерпілу ОСОБА_7 . Також не пам`ятає чи наносив потерпілій тілесні ушкодження. Розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.

Допитана в суді потерпіла ОСОБА_7 розповіла, що 02.01.2017 року близько другої години ночі вона поверталася пішки з центра міста Полтави додому та проходячи повз центральний офіс АКБ «Приватбанк» вирішила перевірити у банкоматі стан рахунку на картці. Перевіривши стан рахунку вона почала спускатися по сходах та зустріла двох незнайомих хлопців, які перебували на підпитку. Один із хлопців, а саме ОСОБА_4 спочатку попросив у неї закурити, а потім спитав чи не зможе вона допомогти довести його друга додому через те, що останній сильно сп`янів. Вона погодилася. І як тільки вони перейшли через вулицю Соборності та повернули у якійсь двір багатоповерхового будинку по АДРЕСА_5 , хлопець, якого вона допомагала вести, а саме ОСОБА_5 , наніс їй удар кулаком у щелепу. Вона почала тікати та кликати на допомогу. Але нападники її наздогнали та поваливши поштовхом у спину на землю, почали наносити удари руками та ногами по тулубу та голові. Потім, забравши у неї мобільний телефон, втекли. На даний час телефон їй повернуто. Претензій майнового характеру до обвинувачених вона не має. Щодо покарання покладається на розсуд суду.

Відповідно до ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обставини, що пом`якшують покарання винних: щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання винних відсутні.

Обвинувачені працездатні, лікування в примусовому порядку не потребують.

При обраннi мiри покарання обвинуваченим, суд враховує ступiнь тяжкості вчиненого злочину; особу винних, а також наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Хоча ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили тяжкий злочин, але враховуючи те, що вони щиро розкаюються у вчиненому, характеризується позитивно, завдана шкода потерпілій відшкодована в повному обсязі шляхом повернення викраденого, з врахуванням негативного ставлення винних до скоєного та позитивних поглядів на майбутнє життя, думки потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні обвинувачених, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 368, 370,374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього вироком суду обов`язки.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього вироком суду обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації та повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання та роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 залишити у вигляді особистого зобов`язання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 з тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 перебування його під вартою з 15.02.2017 року по 31.03.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення на 2 дні позбавлення волі.

Речовий доказ у вигляді мобільного телефону «Samsung Galaxy J5» повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено до апеляцiйного суду Полтавської областi через Київський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1