У Х В А Л А
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайськ, Первомайського району, Миколаївської області, громадянина України, українця, не працюючого, освіта середня, не одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
- підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України за наступних обставин.
В період часу з 01.08.2016 до 26.08.2016, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , знаходились біля дому АДРЕСА_2 , реалізуючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна та переслідуючи ціль особистого збагачення, ОСОБА_7 вирішив таємно проникнути до квартири АДРЕСА_3 , в якій проживав його близький знайомий ОСОБА_8 , заздалегідь викравши у останнього ключі, з метою заволодіння чужим майном.
Діючи таємно з вказаною метою та переконавшись, що його дії залишаться непомітними для оточуючих, шляхом підбору ключа ОСОБА_7 проник до вищезазначеної квартири, де таємно заволодів ювелірними виробами загальною вагою 50 грамів, які належали ОСОБА_8 .
Завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 50,000 гривень, ОСОБА_7 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та розпорядившись викраденим на власний розсуд.
У діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років.
18 вересня 2016 року ОСОБА_7 заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
12 грудня 2016 року слідчий слідчого відділу Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням, про дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний ОСОБА_9 переховується від органів досудового розслідування та може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків або потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
19 грудня 2016 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу в судове засідання для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
21 лютого 2017 року ОСОБА_7 був затриманий слідчим ОСОБА_4 в порядку ст.191 КПК України, на виконання вищезгаданої ухвали суду.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому, захисник зазначив, що висунута підозра є необґрунтованою. Крім того, захисник просив врахувати, що ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має міцні соціальні зв`язки, від органів досудового слідства не переховувався.
Розглянувши клопотання слідчого та вивчивши надані суду матеріали, допитавши підозрюваного, а також вислухавши прокурора, захисника, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
З наданих суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 є запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати по кримінальному провадженні іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останньому спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. крім цього він може незаконно впливати на потерпілого, свідків і інших учасників кримінального провадження та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Суд також вважає, що надані слідчим матеріали (докази) є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, тобто наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та відсутність постійного місця мешкання.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , а тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного та його майновий стан, суд вважає за необхідне визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-
Клопотання слідчого слідчого відділу Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу.
При внесені застави, покласти на ОСОБА_7 , обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
2) не відлучатися із Одеської області та м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора, суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
Роз`яснити ОСОБА_7 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 /шістдесят/ днів.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

Копію ухвали отримав : __________________________________