В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої( цивільного позивача) ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

цивільного відповідача ОСОБА_6

та його представника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007713 від 19 грудня 2015 року про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великий Обзир Камінь-Каширського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

19 грудня 2015 року, приблизно 12 год. ОСОБА_8 керував автомобілем марки «Рено Кліо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул.Романа Шухевича, зі сторони ОСОБА_10 в напрямку вул. Богоявленська в м.Рівне зі швидкістю близько 40-50 км/год..

Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 « Пішоходний перехід», на якому перебувала пішохід ОСОБА_4 , в порушення пункту 18.1 Правил дорожнього руху, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб дати пішоходу дорогу, здійснив наїзд на останню, яка перетинала проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу, хоча мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом екстреного гальмування.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лонної та сідничної кісток справа без зміщення, закритого перелому хірургічної шийки правої плечової кістки без зміщення, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалості розладу здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину визнав повністю.

Показав, що 19 грудня 2015 року, близько 12 год. керував автомобілем марки «Рено Кліо», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул.Романа Шухевича, зі сторони ОСОБА_10 в напрямку вул. Богоявленська в м.Рівне.

Швидкість транспортного засобу була невелика, близько 40-50 км/год.

Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_4 , здійснив наїзд на останню, яка перетинала проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу.

Зазначив, що мав технічну можливість уникнути наїзд на пішохода шляхом екстреного гальмування.

У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав частково.

Матеріальну шкоду в розмірі 8335 гривень 55 коп. визнає повністю, моральну частково в сумі 5 тисяч гривень, оскільки потерпіла не надала суду доказів, що їй заподіяно морального страждання на суму 90000 гривень.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що 19 грудня 2015 року, близько 12 год. дійшла до нерегульованого пішохідного переходу, що навпроти будинку №2 по вул..Р.Шухевича та зупинилася.

Переконавшись, що транспортні засоби зупинилися почала рух. Пройшовши половину пішохідного переходу відчула сильний удар з правого боку, після чого втратила свідомість.

Цивільний позов підтримала в повному обсязі. Додатково зазначала, що після дорожньо-транспортної пригоди перебувала тривалий час в лежачому стані, не могла самостійно пересуватися.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор, потерпіла також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд допитавши обвинуваченого, потерпілу та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 , які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили середньої тяжкості тілесні ушкодження, суд кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, повне визнання обвинуваченим своєї вини, відшкодування витрат на лікування потерпілої.

Обставини, що обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи тяжкість злочину, його наслідки, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання а також інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому вважає за необхідним призначити покарання не пов`язаного з позбавленням волі, та без застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Суд не призначає додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки позбавивши права керувати транспортним засобом обвинувачений поставить свою сім`ю в скрутне матеріальне становище.

Суд також бере до уваги, те що обвинувачений під час вчинення дорожньої транспортної пригоди не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В судовому засіданні доведено, що матеріальна шкода потерпілій становить 8335 грн., про що відповідач ОСОБА_8 не заперечив.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1)у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я;

2)у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Ч.2 п.1 вищевказаної статті передбачає відповідальність за завдану моральну шкоду якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Стосовно заявлених позовних вимог, щодо стягнення моральної шкоди, то дану вимогу слід задовольнити частково.

Відповідно роз`яснень даних в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає за можливе розмір моральної шкоди визначити в сумі 18 000 гривень.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як вбачається з рахунків фактур, вартість проведених експертиз становить 2156 грн. 02 коп.

Дані процесуальні витрати по кримінальному провадженню необхідно стягнути з обвинуваченого.

Транспортний засіб марки «Рено Кліо » д.н.з НОМЕР_1 повернути ОСОБА_8 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370,371, 374,124 КПК України, суд
З А С У Д И В :

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 ( три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_8 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 8335 ( вісім тисяч триста тридцять п`ять) гривень 55 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 18 000( вісімнадцять ) тисяч гривень моральної шкоди.

В решті цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_8 , ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Речові докази транспортний засіб марки «Рено Кліо » д.н.з НОМЕР_1 повернути ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати вартість проведених експертиз в розмірі 2156 грн. 02 коп. на користь держави.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1