Справа № 297/1580/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2017 року м. Берегово

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , внесене у кримінальному провадженні № 0000213 від 23.03.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегово, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, не працюючого, громадянина України,

встановив:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що в грудні 2016 року в невстановлений слідством день та час, ОСОБА_5 , знаходячись на горищі сусіднього підсобного приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , виявив дві одиниці мисливських рушниць, а саме мисливську саморобну рушницю калібру 5,6 мм з номером на прикладі НОМЕР_1 та мисливську малокаліберну гвинтівку «ТОЗ-16» калібру 5,6 мм, 1957 року, які в подальшому незаконно привласнив та зберігав до 23.03.2017 року, коли правниками поліції таку було виявлено під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді. Мисливська саморобна рушниця з номером на прикладі 5465Е відповідно до висновку експерта є однозарядною нарізною вогнепальною зброєю, кільцевого запалення калібру 5,6 мм, а мисливська малокаліберна гвинтівка «ТОЗ-16» є вогнепальною зброєю.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто в зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Враховуючи те, що слідством встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, не має малолітніх дітей на утриманні, раніше судимий, тому слідчий просить обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 діб з покладенням на підозрюваного таких обов`язків: прибувати до слідчого за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або роботи.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні даного клопотання, так як вважали, що наведені слідчим ризики жодним чином не обґрунтовані.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують його доводи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, 12 липня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а. с. 4-5).

Обґрунтованість даної підозри слідчим мотивовано зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема, ухвалою слідчого судді про надання дозволу на обшук, протоколом обшуку, протоколами допиту свідків, однак такі до матеріалів клопотання не додані, в судовому засіданні також надані не були, що унеможливлює перевірку слідчим суддею обґрунтованість висунутої підозри ОСОБА_5 .

Крім того, слідчим не підтверджені такі ризики, як можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Наявність в ОСОБА_5 судимостей також слідчим не підтверджена.

Враховуючи те, що слідчим не доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, слідчий суддя дійшов до висновку про недоцільність застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті.

Керуючись ст. ст. 176-179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
В задоволенні клопотання слідчого Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , внесене у кримінальному провадженні № 0000213 від 23.03.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді та включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1