У Х В А Л А
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого: за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2 КК України, перебуває в розшуку за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -
-підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, за наступних обставин.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, а саме грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна вчинене повторно.
29 листопада 2016 року ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 191 КПК України на підставі ухвали слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 26.01.2016 про надання дозволу на затримання з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
30 листопада 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, провину по якому визнав в повному обсязі.
30 листопада 2016 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше засуджений за вчинення корисливих злочинів, перебуваючи у розшуку за вчинення іншого кримінального правопорушення, вчинив нове тяжке кримінальне правопорушення, тим самим встановлена наявність ризику, передбаченого п. 5, ч. 1, ст. 177 КПК України згідно якого він може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як на шлях виправлення не став та будучи раніше судимим вчинив дане кримінальне правопорушення; п. 1, ч. 1, ст. 177 КПК України - може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки затриманий, як особа, яка перебувала в розшуку за вчинене кримінальне правопорушення; вбачається ризик, передбачений п. 3, ч. 1, ст. 177 КПК України - незаконний вплив на свідків та потерпілого, оскільки згідно отриманих в ході досудового розслідування відомостей він неодноразово бував у закладі, де ним вчинено кримінальне правопорушення, тобто може бути знайом з іншими учасниками кримінального провадження (потерпілий, свідки). Крім того, в ході досудового розслідування не встановлено місця знаходження речових доказів - мобільних телефонів та грошових коштів у зв`язку з чим, слідство вважає, що існує ризик передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України - підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали подане клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, мотивуючи тим, що висунута підозра є необгрунтованою.
Розглянувши клопотання слідчого та вивчивши надані суду матеріали, допитавши підозрюваного, а також вислухавши прокурора, захисника, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
З наданих суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, за яке законом передбачено позбавлення волі 4 до 6 років.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
«Для обґрунтованої підозри у значенні пп. с. п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюється однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності».
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків і потерпілих та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у подальшому дасть можливість останньому спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків і потерпілих та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, що в цілому може негативно вплинути та стати перешкодою у встановленні істини у вказаному кримінальному провадженні, спроби тиску на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд також вважає, що надані слідчим матеріали (докази) є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та інші (менш суворі заходи) не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України і її належної поведінки, на підставі.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, тобто наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , а тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-
Клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 /шістдесят днів/ і обчислюється з 30 листопада 2016 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

Копію ухвали отримав : __________________________________