Справа № 569/3697/17
УХВАЛА

27 березня 2017 року
м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1 , з участю представника заявника адвоката ОСОБА_2 ,слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу підозрюваного ОСОБА_4 на рішення,дії чи бездіяльність органу досудового розслідування та прокурора,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернувся зі скаргою до Рівненського міського суду на рішення,дії чи бездіяльність органу досудового розслідування та прокурора.
В скарзі зазначає, що 22 лютого 2017 р, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000080 від 14.05.2016 року передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, слідчим СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , проведено обшук за адресою проживання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 в результаті чого вилучено мобільний телефон та сімейний ноутбук.
Після закінчення обшуку 22 лютого 2017року слідчим СУ ГУНП в Рівенській області ОСОБА_3 , вручено ОСОБА_4 , повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3 ст.27, ч.З ст. 28, частиною 1 статті 203-2 Кримінального кодексу України за кримінальним провадженням №000080 від 14.05.2016, а саме: зайняття гральним бізнесом у складі організованої злочинної групи.
Вважає, що старшим слідчим СУ ГУНП в Рівненській області, капітаном поліції ОСОБА_3 , була допущена бездіяльність, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений кримінальним процесуальним кодексом України порядок та строк.
Як вбачається з тексту повідомлення про підозру воно було складено в м. Рівне старшим слідчим в ОВС СУ ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 , та погоджено прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 , в один день, а саме 22.02.2017
В той же час, згідно протоколу обшуку, який проводився в помешканні ОСОБА_7 за адресою : АДРЕСА_2 , вказана процесуальна дія розпочалася 22.02.2017 об 07-10 год. А фактично працівники правоохоронних органів на чолі з прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 прибули з м. Рівне до м. Києва ще раніше. В проведенні вказаної процесуальної дії старший слідчий в ОВС СУ ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 , участі не приймав та поставити дату складання повідомлення про підозру 22.02.2017 фізично не міг.
Підтвердженням цього може слугувати та обставина, що підпис старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 на повідомленні про підозру виготовлено чорнилами синього кольору, а дата складання повідомлення про підозру, дата його затвердження та підпис прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 виготовлено чорнилами чорного кольору. При цьому, візуально цифри «22» дати складання та дати погодження повідомлення про підозру виготовлено однією особою, що в разі необхідності можливо встановити в результаті проведення відповідного експертного дослідження.
Вищевказаний аналіз тексту повідомлення про підозру свідчить про те, що воно було складено в м. Рівне старшим слідчим в ОВС СУ ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 , не 22.02.2017, а в інший день напередодні 22.02.2017.
Всупереч ч.1 ст. 278 КПК України, згідно якої повідомлення про підозру вручається в день його складення, слідчим СУ ГУНП в Рівенській області ОСОБА_3 , оголосив підозру ОСОБА_4 , з порушенням строку вручення та місця вчинення.
Крім того, після обшуку 22.02.2017 року слідчий вручив повістку ОСОБА_4 , про допит в якості підозрюваного з порушенням строків встановлених ч. 8 ст. 135 КПК України «Особа має отримати повістку про виклик ... не пізніше ніж за три дні до дня коли вона зобов`язана прибути за викликом», а повістка вручена за два дні до допиту який було призначено на 24.02.2017р., таким чином такі документи винесенні з порушенням норм КПК.
Крім того згідно дорученя від 21.02.2017 старший слідчий ОВС ОСОБА_5 , доручив старшому слідчому ОСОБА_3 , виконати лише обшук, а не вручити підозру.
При оголошені підозри слідчим СУ ГУНП в Рівенській області ОСОБА_3 , вручено ОСОБА_4 , витяг з Реєстру про кримінальне правопорушення за кримінальним провадженням №000080 від 14.05.2016 року передбаченого ч.І ст.203-2 КК України, однак у вказаному витягу з Реєстру зазначені прізвища слідчих ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та відсутні відомості про право досудового розслідування даного провадження слідчим СУ ГУНП в Рівенській області ОСОБА_3 .
Слідчий СУ ГУНП в Рівенській області ОСОБА_3 , під час вручення підозри не надав в підтвердження повноважень на правоздатність вчинення даної процесуальної дії, його прізвище не внесено до Реєстру про кримінальне правопорушення, що підтверджується відсутністю таких даних з витягом з Реєстру про кримінальне правопорушення за кримінальним провадженням №000080 від 14.05.2016 року.
Враховуючи викладене вище, слідчим СУ ГУНП в Рівенській області ОСОБА_3 , не внесено власні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про право брати участь в досудовому слідстві, що дає підстави оскаржити таку бездіяльність слідчого за ч.1 ст.303 КПК України.
Однак, аналіз повідомлення про підозру, яке вручено з порушенням вимог ст.278 КПК України, свідчить про те, що воно не містить змісту підозри, стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , утому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.
Зміст підозри визначає, що ОСОБА_4 , діяючи як організатор та виконавець, використовуючи мобільний зв`язок здійснював керівництво та контроль за діяльністю інших осіб в сфері грального бізнесу.
Однак ОСОБА_4 , не має жодного відношення до зазначених дій, оскільки проводив виключно господарську діяльність як фізична особа-підприємець лише в частині здачі в суборенду приміщення за адресою: АДРЕСА_3 орендарю ТОВ «ДРІМ ЛОТО» (Додаток - копія договору оренди, копія договору суборенди), а відтак будь якого відношення до інших приміщень зазначених в підозрі немає.
Просить скасувати рішення слідчого СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , щодо вручення підозри від 22.02.2017 року по кримінальному провадженні №0000080 щодо обвинувачення ОСОБА_4 , за ч. З ст.27, ч.З ст. 28, ч. 1 ст. 203-2 КК України.
Зобов`язати слідчого або процесуального прокурора вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей по кримінальному провадженню №0000080 повідомлення про підозру від 22 лютого 2017 року ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст.27, ч.З ст. 28, ч. 1 ст. 203-2 КК України.
Кримінальне провадження №0000080 від 14.05.2016 року щодо підозрюваного ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч за ч. З ст.27, ч.З ст. 28, ч. 1 ст. 203-2 КК України, закрити у зв`язку із встановленням відсутності в його діях складу кримінального правопорушення.
Зобов`язати слідчим СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , винести постанову про повернення безпідставно вилученого майна, зокрема, ноутбука та телефона згідно протоколу проведення обшуку від 22 лютого 2017 р.
Представник заявника адвокат ОСОБА_2 , в судовому засіданні наполягав на задоволені скарги, за наведеними в ній обставинами.
Слідчий в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення скарги. Пояснив, що скарга не обґрунтована та до задоволення не підлягає.
Заслухавши пояснення слідчого, представника заявника, дослідивши надані докази, слідчим суддею встановлені наступні обставини.
За ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
- 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
- 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
- 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
- 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним його захисником чи законним представником;
- 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою якій відмовлено у визнанні потерпілою;
- 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки передбачені законом;
- 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
- 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Статтею 303 КПК України визначений вичерпний перелік дій, рішень та бездіяльність, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Судом встановлено, що в провадженні старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 14 травня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України та встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278, 279 КПК України.
22 лютого 2017 р, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000080 від 14.05.2016 року передбаченого ч.І ст.203-2 КК України, слідчим СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , проведено обшук за адресою проживання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 в результаті чого вилучено мобільний телефон та ноутбук.
Після закінчення обшуку 22 лютого 2017 року слідчим СУ ГУНП в Рівенській області ОСОБА_3 , вручено ОСОБА_4 , повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3 ст.27, ч.З ст. 28, частиною 1 статті 203-2 Кримінального кодексу України за кримінальним провадженням №000080 від 14.05.2016, а саме: зайняття гральним бізнесом у складі організованої злочинної групи.
Що стосується скасування повідомлення про підозру, слід зазначити наступне. Процедура здійснення повідомлення про підозру прописана у главі 22 КПК України.
22.02.2017 року на підставі наявних даних ОСОБА_4 було повідомлено старшим слідчим СУ ГУНП в Рівненській області, капітаном поліції ОСОБА_3 , який входить до складу групи про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, що відповідає вимогам глави 22 КПК України, тобто слідчий діяв, у встановлений законом спосіб.
Відповідно до ст. 279, 284 КПК України під час досудового розслідування прокурор має право за наявності відповідних обставин та виникнення підстав повідомити особу про нову підозру, змінити раніше повідомлену підозру, закрити кримінальне провадження щодо підозрюваного, але у ході досудового розслідування таких обставин та підстав для повідомлення ОСОБА_4 про нову підозру, зміни раніше повідомленої їй підозри, закриття кримінального провадження щодо підозрюваного не встановлено.
Так, частиною 1 ст. 36 КПК України визначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
При цьому частиною 2 цієї норми передбачено повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.
До таких повноважень законодавцем віднесено право прокурора починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування; доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих; ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання; повідомляти особі про підозру; предявляти цивільний позов в інтересах держави та громадян, які через фізичний стан чи матеріальне становище, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права, у порядку, передбаченому цим Кодексом та законом; затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання; звертатися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом; погоджувати запит органу досудового розслідування про міжнародну правову допомогу, передання кримінального провадження або самостійно звертатися з таким клопотанням в порядку, встановленому цим Кодексом; доручати органу досудового розслідування виконання запиту (доручення) компетентного органу іноземної держави про міжнародну правову допомогу або перейняття кримінального провадження, перевіряти повноту і законність проведення процесуальних дій, а також повноту, всебічність та об`єктивність розслідування у перейнятому кримінальному провадженні; перевіряти перед направленням прокуророві вищого рівня документи органу досудового розслідування про видачу особи (екстрадицію), повертати їх відповідному органу з письмовими вказівками, якщо такі документи необґрунтовані або не відповідають вимогам міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи законам України; доручати органам досудового розслідування проведення розшуку і затримання осіб, які вчинили кримінальне правопорушення за межами України, виконання окремих процесуальних дій з метою видачі особи (екстрадиції) за запитом компетентного органу іноземної держави; оскаржувати судові рішення в порядку, встановленому цим Кодексом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Главою 22 КПК України регламентовано порядок повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та приписами ст. 276 Кодексу передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Статтями 277 та 278 КПК України унормовано вимоги щодо змісту письмового повідомлення про підозру та порядку вручення письмового повідомлення про підозру . Так, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, імя, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст. 279 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Статтею 110 КПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.
Приписами ст. 111 Кодексу визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
При цьому положеннями ст. 135 КПК України встановлено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сімї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Таким чином, системний аналіз указаних приписів законодавства указує на те, що повідомлення про підозру є процесуальною дією органу досудового розслідування, яка полягає зокрема у отриманні органом досудового розслідування за його доводами достатнього обсягу доказового матеріалу для повідомлення особі про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення. При цьому законодавством не визначено порядку скасування такої дії і внесення про це відповідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань з підстав недотримання порядку вручення такого повідомлення, а обґрунтованість підозри не може бути предметом дослідження слідчого судді, оскільки у нього відсутні повноваження для надання оцінки повноти і всебічності предявленої підозри, що є прерогативою суду при судовому розгляді кримінального провадження або органу досудового розслідування при вирішенні питання про закриття кримінального провадження, з огляду на що у слідчого судді відсутні підстави для зобовязання прокурора вчинити заявлені скаржником у поданому ним клопотанні дії.
Згідно ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
2) зобовязання припинити дію;
3) зобовязання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вказані висновки, слід відмовити ОСОБА_4 у задоволені скарги про скасування повідомлення про підозру.
Керуючись ст.ст. 220,221,303,304,306,307 КПК України , слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
В задоволення скарги підозрюваного ОСОБА_4 на рішення,дії чи бездіяльність органу досудового розслідування та прокурора - відмовити.
Ухвала остаточна та відповідно до ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий судя Рівненського міського суду ОСОБА_1