Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №336/1034/17-к Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/778/263/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2017 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0004830 від 13 жовтня 2016 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції із Запорізьким СІЗО,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
прокурор Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22 лютого 2017 року, якою відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що під час розгляду клопотання прокурор не довів обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення.
В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_6 скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що слідчий суддя, в порушення вимог ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, не надав оцінки доказам сторони обвинувачення при розгляді клопотання, у зв`язку з цим, вказані порушення перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Згідно з ухвалою, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У клопотанні зазначено, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він 11 жовтня 2016 оку приблизно о 14-00 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи біля будинку №5-а по вул.Цитрусовій в м.Запоріжжі, таємно, шляхом вільного доступу, викрав майно, що належить ПАТ «Укртелеком», чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 655 грн 79 коп. Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 направився до гаражу, який розташований по вул.П.Морозова в м.Запоріжжі, де продав вказаний кабель за грошові кошти в сумі 200 грн.
Окрім того, 08 листопада 2016 року у нічний час, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи біля будинку №130 по вул.Шевченка в м.Запоріжжі, таємно, шляхом вільного доступу викрав майно, що належить ПАТ «Укртелеком», чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 1640 грн. 77 коп. Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 направився до гаражу, який розташований по вул.П.Морозова в м.Запоріжжі, де продав вказаний кабель за грошові кошти в сумі 100 грн.
13 жовтня 2016 року до ЄРДР за №0004830 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
03 лютого 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; підозрюваного ОСОБА_6 та захисника - адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

Так, з наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора, слідчого та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Перевіряючи відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.194 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, слідчий суддя вірно встановив, що обґрунтованість підозри прокурором не доведена.
Так, з наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що доказами причетності ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення є протокол допиту свідка ОСОБА_11 , пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_11 , постанова про визнання речовими доказами (елементу мідної проволоки), протокол огляду предмету.
Слідчий суддя вірно зазначив в ухвалі про те, що відомості з постанови про визнання речовими доказами, показання свідка ОСОБА_11 про придбання ним у невідомого у груді 2016 року проволоки, не можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні саме ОСОБА_6 у період жовтня-листопада 2016 року вищевказаного кримінального правопорушення.
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_11 не містить показань останнього та не містить даних, що свідок на представлених фотознімках впізнав будь-яку особу (а.п.14).
Одні лише показання підозрюваного ОСОБА_6 про те, що він вчинив вищевказані правопорушення, не можуть свідчити про обґрунтованість підозри.
Крім того, при апеляційному розгляді підозрюваний ОСОБА_6 відмовився від цих показань та вказав на те, що ніяких злочинів він не вчиняв.
Відповідно до вимог ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що ані прокурор, ані слідчий не довели обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому підстави для застосування до останнього запобіжного заходу відсутні.
В апеляційній скарзі прокурор також не навів доказів, які б свідчили про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та, відповідно, спростовували б висновки слідчого судді.

Таким чином, підстави для задоволення вищевказаної апеляційної скарги відсутні.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22 лютого 2017 року, якою відмовлено у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4