АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0006586 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 02 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 02 лютого 2017 року ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та їй призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та витрат, пов`язаних із залученням експерта.

_________________________________________________________________
Справа №11-кп/796/986/2017 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9
Категорія: ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_1
Суд визнав доведеним, що 14.06.2016 року приблизно о 22 год. ОСОБА_10 в телефонному режимі з невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) домовилась щодо незаконного придбання наркотичного засобу - метадону, з метою збуту. Після чого, в той же день, близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_10 направилась до приватного сектору біля станції метро «Червоний Хутір» в м. Києві, де під парканом підібрала, тим самим незаконно придбала, раніше замовлений з метою збуту наркотичний засіб - метадон, масою 2, 813 г, що знаходився в 31 згортку з поліетилену, що поміщено в пластиковий короб чорного кольору з кришкою сірого кольору, який поклала до жіночої сумки, де стала умисно, незаконно зберігати з метою збуту.
15.06.2016 року приблизно об 11 год. ОСОБА_10 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання з метою збуту наркотичного засобу, умисно, зберігаючи при собі в жіночій сумці наркотичний засіб - метадон, пішки, без застосування транспортного засобу, направилася до приміщення бойлерної, розташованої біля будинку №178-б по вул. Харківське шосе в м. Києві, де в бетонну трубу біля бойлерної поклала згорток з поліетилену, загорнувши його у фольгу, в середині якого знаходилася кристалічна речовина білого кольору, масою 0, 209 г, що в своєму складі містить наркотичний засіб - метадон, масою 0, 094 г, тим самим почала умисно, незаконно зберігати наркотичний засіб - метадон з метою збуту у вказаному місці.
Крім того, 15.06.2016 року приблизно об 11 год. 10 хв. ОСОБА_10 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання з метою збуту наркотичного засобу, умисно, зберігаючи при собі в жіночій сумці наркотичний засіб - метадон, пішки, без застосування транспортного засобу, направилася до будинку №174-б по вул. Харківське шосе в м. Києві, де біля під`їзду №2 зазначеного будинку в отвір над дверима технічного приміщення поклала згорток з поліетилену, загорнувши його у фольгу, в середині якого знаходилася кристалічна речовина білого кольору, масою 0, 255 г, що в своєму складі містить наркотичний засіб - метадон, масою 0, 097 г, тим самим почала умисно, незаконно зберігати наркотичний засіб - метадон з метою збуту у вказаному місці.
Крім того, 15.06.2016 оку приблизно об 11 год. 20 хв. ОСОБА_10 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання з метою збуту наркотичного засобу, умисно, зберігаючи при собі в жіночій сумці наркотичний засіб - метадон, пішки, без застосування транспортного засобу, направилася до будинку №19 по вул. Вербицького в м. Києві, де біля під`їзду №6 зазначеного будинку під вікном першого поверху неподалік від труби жовтого кольору поклала згорток з поліетилену, загорнувши його у фольгу, в середині якого знаходилася кристалічна речовина білого кольору, масою 0, 251 г, що в своєму складі містить наркотичний засіб - метадон, масою 0, 098 г, тим самим почала умисно, незаконно зберігати наркотичний засіб - метадон з метою збуту у вказаному місці.

15.06.2016 року близько 11 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 19-а, працівниками поліції зупинено ОСОБА_11 , яка з жіночої сумки бежевого кольору, яку тримала в руках, добровільно дістала пластиковий короб чорного кольору з кришкою сірого кольору, в середині якого знаходилось 28 згортків з поліетилену, що вилучено в присутності понятих, в середині яких знаходилась кристалічна речовина білого кольору, загальною масою 7, 888 г, що в своєму складі містить наркотичний засіб - метадон, загальною масою 2,524 г, тобто у великих розмірах, який ОСОБА_10 умисно, незаконно придбала та зберігала з метою збуту.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченої та правильності кваліфікації її дій, посилаючись на відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок суворості, просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, яке є співрозмірним її діянню та особі обвинуваченої, із застосуванням ст. 69 КК України, та на підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що під час розгляду справи та постановлення рішення, суд першої інстанції неналежним чином врахував ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченої.

Крім того, при призначенні обвинуваченій покарання, суд першої інстанції, не тільки неналежним чином врахував та лише формально вказав на такі пом`якшуючі її покарання обставини, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, але, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України, безпідставно не визнав такими, що пом`якшують її покарання такі обставини як те, що за місцем проживання вона характеризується позитивно, раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітнього сина, 2012 р.н., а також стан її здоров`я, яка має ряд інфекційних хвороб та перебуває на диспансерному обліку в амбулаторно-поліклінічному відділенні Київського міського центру профілактики та боротьби зі СНІДом з діагнозом: ВІЛ-інфекція 2 кл.ст. Ангулярний хейліт анамнестично.

Також суд не прийняв до уваги та не зазначив у вироку про наявність у обвинуваченої й іншого серйозного захворювання хронічного вірусного гепатиту С, та необхідне підтримування стану здоров`я та лікування, оскільки його припинення відповідно призведе до погіршення стану її здоров`я.

Тому, на думку апелянта, призначене обвинуваченій покарання не відповідає особі обвинуваченої і за своїм розміром є явно несправедливим через суворість, а висновок суду щодо визначення саме такої міри покарання не мотивований.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , вважаючи вирок суду незаконним, оскільки він містить істотні суперечності, та посилаючись на відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок суворості, просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання та зменшити ОСОБА_8 покарання до 5 років позбавлення волі, і застосувати ч. 1 ст. 75 КК України з призначенням відбування покарання з випробуванням до 3 років.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом при призначенні покарання ОСОБА_8 було застосовано більш суворе покарання ніж те, яке можливо було застосувати відносно неї. Зокрема, в мотивувальній частині вироку судом вказано, що суд не може застосувати до обвинуваченої при призначенні покарання вимоги ст. 69 КК України з мотивів наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання, оскільки вони були повністю враховані в частині призначення мінімального покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, а резолютивна частина вироку містить призначений судом термін покарання 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, але мінімальний термін покарання, визначений санкцією ч. 2 ст. 307 КК України складає 5 років позбавлення волі.

Тому, висновки суду містять істотні суперечності між мотивувальною та резолютивною частинами вироку, які вплинули на визначення міри покарання відносно обвинуваченої.

Крім того, суд у вироку, визначивши обставини, що пом`якшують вину обвинуваченої, а саме: щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, зазначив, але не врахував при обранні покарання добровільний характер поведінки обвинуваченої при здачі наркотичних засобів працівникам поліції та той факт, що запобіжний захід відносно неї не обирався, що свідчить про неухильне виконання нею викликів слідчого та прокурора.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті, а тому вважає можливим визнання обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 - стан її здоров`я, обтяжений наявністю ВІЛ-інфекції, що підтверджується медичною документацією, її молодий вік, перебування на її утриманні малолітньої дитини та той факт, що до кримінальної відповідальності вона притягується вперше.

Натомість дані обставини хоча і були відомі суду, але не були враховані судом при винесенні вироку та не визнані, як пом`якшуючі обставини, в результаті чого суд необґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування ст. 69 КК України із застосуванням ст. 75 КК України.

Тому, на думку апелянта, покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна є надто суворим покаранням, оскільки за своїм видом і розміром є явно несправедливим і за своєю суворістю не відповідає особі обвинуваченої.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисників на підтримку доводів поданих апеляційних скарг, з уточненнями захисника ОСОБА_7 , яка просила при призначенні ОСОБА_8 покарання застосувати ст. 69 КК України, зменшивши їй покарання до 5 років позбавлення волі, і застосувати ст. 75 КК України, а також прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги сторони захисту підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 394 КПК України, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, перевірці колегією суддів не підлягають, оскільки фактичні обставини кримінального провадження учасниками судового провадження в суді першої інстанції не оспорювалися і докази щодо них, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджувались, як не заперечуються вони захисниками і в поданих апеляційних скаргах.

За встановлених судом фактичних обставин, дії ОСОБА_8 , які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту наркотичних засобів у великих розмірах, правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, що також апелянтами не оспорюється.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, обґрунтовано врахувавши ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який належить до категорії тяжких та є особливо небезпечним злочином, оскільки становить серйозну загрозу для здоров`я і добробуту людей та має негативний вплив на суспільство; конкретні обставини його вчинення, які вказують, що предметом дій обвинуваченої, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, були такі засоби у великих розмірах, дійшов правильного висновку про необхідність ізоляції її від суспільства в місцях позбавлення волі.

Разом з тим, при цьому судом не в повній мірі було враховано наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, а саме: повне визнання нею своєї вини, щиросерднє розкаювання в скоєному та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих її покарання обставин, а також дані про особу обвинуваченої, зокрема: її молодий вік, вкрай незадовільний стан здоров`я, наявність на утриманні малолітньої дитини та те, що ОСОБА_8 раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності і виключно позитивно характеризується в суспільстві та побуті, з урахуванням яких колегія суддів вважає за можливе, пом`якшити покарання, призначене ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 3 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна, крім житла, оскільки саме таке покарання, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Що ж стосується прохання сторони захисту про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, то колегія суддів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого нею злочину, особи обвинуваченої, кількості наркотичних засобів, що були предметом її злочинної діяльності, та інших обставин справи, не знаходить достатніх підстав для висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання, а тому не вбачає законних підстав для прийняття рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності з положеннями ст. 75 КК України.

З огляду на викладене, вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання ОСОБА_8 підлягає зміні, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 02 лютого2017року відносно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Пом`якшити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна, крім житла.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

____________________ _____________________ ____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3