Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/316/2017 Справа №641/1078/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова
слідчий суддя ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
з участю слідчого ОСОБА_3
До суду надійшло клопотання слідчого Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилучених речей та документів, а саме банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яку вилучено ході огляду місця події у ОСОБА_5 в приміщенні службового кабінету № 77 СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області, що знаходиться за адресою : м. Харків, пров. Балашовський, 12.
В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 15.02.2017 до чергової частини Слобідського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_6 , про те, що 14.02.2017 колишній чоловік ОСОБА_5 знаходячись за адресою : АДРЕСА_1 таємно заволодів банківською картою ОСОБА_6 , після чого з якої зняв грошові кошти в сумі 1100 грн.
16.02.2017 слідчим Слобідського ВП ГУНП в Харківський області ОСОБА_3 було проведено огляд місця події у приміщенні службового кабінету № 77 СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області, що знаходиться за адресою : м. Харків, пров. Балашовський, 12, в ході якого громадянин ОСОБА_5 в присутності двох понятих добровільно видав банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 . Після чого дана картка була вилучена, запакована в полімерний пакунок, який обклеєний биркою з підписами учасників.
16.02.2017 банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_1 була оглянута визнана речовим доказам та приєднана до матеріалів кримінального провадження.
Заслухавши думку слідчого, оглянувши та перевіривши надані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно, що є предметом кримінального правопорушення.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.
Враховуючи вищенаведені обставини, приходжу до висновку про очевидну необхідність в арешті предмету кримінального правопорушення - а саме банківської картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яку вилучено ході огляду місця події у ОСОБА_5 в приміщенні службового кабінету № 77 СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області, що знаходиться за адресою : м. Харків, пров. Балашовський, 12.
Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, ч.4 ст.167, 170, 171 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя- ОСОБА_1