1Справа № 335/4080/15-к 1-кп/335/41/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2017 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, освіта вища, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,
17 квітня 2015 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , на фоні особистих неприязних відносин із ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на завдання тілесних ушкоджень останній, нанесла приблизно пять ударів в область лоба зліва стороннім предметом, який тримала у правій руці, після чого штовхнула останню головою об стіну будинку, в результаті чого своїми навмисними діями спричинила ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження у вигляді синців в області лоба ліворуч, синців в правій тімяно-потиличній області та садна в області лівого кута нижньої щелепи.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не визнала, суду пояснила, що 17.04.2015 р. о 15:30 вона домовилася зустрітися з ОСОБА_8 , з яким у неї були відносини. Вона стояла біля підїзду будинку, до неї з криками підійшла ОСОБА_7 , почала махати руками, хватати її за волосся, вона у відповідь відштовхнула її. Потім підбіг ОСОБА_9 і відтягнув її від неї.
Незважаючи на не визнання обвинуваченою ОСОБА_6 вини у скоєному, її вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, у судовому засіданні повністю доведена показаннями потерпілої, свідків, які не мають протиріч, узгоджуються між собою, які суд вважає належними та допустимими.
Так, потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що що 17.04.2015 р. вона поверталася додому, йшла повз свого будинку. Бачила ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які стояли недалеко від підїзду. Підійшла до входу в підїзд, ОСОБА_6 перекрила їй дорогу, схопила сзаду її за волосся правою рукою, в лівій руці в неї був мобільний телефон. Спочатку вдарила її головою об металеві двері, та нанесла приблизно пять ударів в область голови мобільним телефоном.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 17.04.2015 р. вдень його не було дома, весь конфлікт він чув по мобільному телефону, бо саме в час конфлікту розмовляв зі своєю дружиною ОСОБА_7 по мобільному телефону. Потерпіла сказала, що бачить ОСОБА_13 , яка сиділа на лавці біля підїзду. Він чув, як дружина просила пройти, чув удари , та потасовку яка продовжувалася приблизно 5 хвилин. В той день бачив дружину, у якої були синці, крововиливи в районі виска. Обвинувачена раніше телефонувала часто дружині вдень та вночі, ображала її.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що що він 17.04.2015 р. домовився з ОСОБА_15 зустрітися на вул. Лермонтова, однак опинилася біля підїзду будинку, де він проживає. Він йшов в цей час за своїми речами, потім повинен був зустрітися з обвинуваченою. Він переходив дорогу від Амстору, бачив як мати йшла вздовж будинку. Обвинувачена перша підійшла до його матері, почала наносити рукою удари. Він прискорився, та відтягнув обвинувачену від його матері, в цей час вони тримали один одного за волосся. Він повів обвинувачену додому, щоб не було далі конфлікту. Обвинувачена була проти спілкування його з батьками.
Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що одного дня у квітні 2015 р. об 15:30 год. вона вийшла на вулицю з підїзду будинку, сіла на лавку, чекала подругу, там сиділа обвинувачена. Потім побачила, як обвинувачена тримає за волосся ОСОБА_7 і чимось наноситбь удари їй по голові. Потім підійшов син потерпілої, розняв їх, і повів обвинувачену в бік. Потерпіла викликала поліцію та швидку, в неї була розірвана куртка, на обличчі були ссадна.
Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що в квітні 2015 року вдень вона вийшла з підїзду, стала біля лавки, на якій сиділа ОСОБА_16 , підійшла обвинувачена і сіла на лавку. Потерпіла йшла попід будинком , побачивши потерпілу, обвинувачена підскочила з лавки, підбігла до ОСОБА_18 , яка знаходилась біля залізної двері підїзду, та почала її рукою бити близько пяти ударів, а можливо і більше по голові, тягати за волосся. На її думку ОСОБА_15 чекала ОСОБА_18 , щоб побити її, все відбувалося раптово. Розборонив їх ОСОБА_8 , який підбіг, відчепив обвинувачену, та повів її. У потерпілої була порвана куртка, на обличчі були подряпини, синці на висках. У обвинуваченої у одній руці був мобільний телефон, у іншій сумка, вона наносила удари потерпілій рукою, в якій був мобільний телефон. Потерпіла відштовхувала її, ударів потерпілій не наносила.
Згідно з висновком експерта № 1385 від 17.04.2015 р. синці в області лоба зліва, в правій тімяно-потилочній області, садна в області лівого кута нижньої щелепи у ОСОБА_7 кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, пошкодження настали від дії тупих предметів.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 22.04.2015 р. та фототаблиці до слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_7 , понятих, слідує те, що потерпіла ОСОБА_7 детально пояснила та продемонструвала механізм нанесення їй ударів обвинуваченою ОСОБА_6 .
Згідно з висновком експерта № 1428 д від 22.04.2015 р. не виключається виникнення виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень при обставинах, на яких ОСОБА_7 вказувала під час проведення слідчого експерименту від 22.04.2015 р. за її участі.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 23.04.2015 р. та фототаблиці до слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_17 , понятих, слідує те, що свідок ОСОБА_17 детально пояснила та продемонструвала механізм нанесення ударів потерпілій ОСОБА_7 обвинуваченою ОСОБА_6 .
Згідно з висновком експерта № 1460 д від 23.04.2015 р. не виключається виникнення виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень при обставинах, на яких свідок ОСОБА_17 вказувала під час проведення слідчого експерименту від 23.04.2015 р. за її участі.
Суд критично відноситься та не бере до уваги показання свідка ОСОБА_19 , який у ході досудового розслідування не був допитаний, безпосереднім свідком події не був, його покази протирічать дослідженим судом доказам, а саме показанням свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , які є послідовними, логічними, та переконливими.
Суд також відхиляє доводи захисника про недопустимість доказів, а саме протоколів слідчого експерименту, які проведені без участі обвинуваченої ОСОБА_6 , оскільки порушень органу досудового розслідування при їх отриманні судом не встановлено.
Суд кваліфікуєдії обвинуваченої ОСОБА_6 за ст.125 ч.1 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до ст.ст.66, 67 КК України, судом не встановлені пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обвинуваченої обставини.
При призначенні покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, яке закон відносить до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка до кримінальної відповідальності не притягувалася, позитивно характеризується за місцем мешкання, думку потерпілої ОСОБА_7 , яка не наполягала на суворому покаранні обвинуваченої, тому суд вважає, що необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів слугуватиме покарання у вигляді штрафу. По провадженню цивільний позов потерпілою ОСОБА_7 не заявлений.
Речові докази та судові витрати по провадженню відсутні.
Керуючись ст. ст.368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - 850 (вісімсот пятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1