справа № 732/1642/16-к
провадження № 1-кп/732/9/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника адвоката - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня кримінальне провадження по обвинуваченню :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 18.10.2011 року за ч. 3 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
30 квітня 2016 року, близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс ОСОБА_4 , який сидів на ґанку вказаного будинку, один удар правою ногою в праву частину лоба, в результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, підгострої правобічної субдуральної гематоми, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 147 від 27.07.2016 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, не визнав повністю. Вказав, що він не згоден з обставинами викладеними в обвинувальному акті. Пред`явлені прокурором, який є процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні, в інтересах держави в особі Городнянської центральної районної лікарні та КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» цивільні позови про стягнення з нього витрачених лікувальними закладами на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 коштів в сумі 346,12 грн. та 3276,80 грн. відповідно не визнав у повному обсязі та заперечував з приводу їх задоволення. Показав, що 29 квітня 2016 року , близько 15 години, він йшов з магазину «Седам» та по дорозі зустрів свого сусіда ОСОБА_7 і вони разом направились додому. Проходячи повз будинок

ОСОБА_4 , який розташований за адресою : АДРЕСА_2 , він побачив потерпілого та його співмешканку ОСОБА_8 , які сиділи на ґанку будинку і перебували в стані алкогольного сп`яніння. Вони з ОСОБА_9 зупинились біля них і він став кепкувати з ОСОБА_10 . Це не сподобалось ОСОБА_4 і той сказав, щоб він відстав від його співмешканки, після чого витяг пляшку горілки і віддав цю пляшку їм. Він та ОСОБА_9 почали відходити від потерпілого і його співмешканки, як в цей час ОСОБА_4 нецензурно вилаявся в його адресу. Після цього він підійшов до потерпілого і штовхнув його підошвою правої ноги в лоба. Від поштовху ОСОБА_4 трохи відхилився, але не впав. На цьому все скінчилось і він пішов додому. Акцентує увагу суду на тому, що він саме штовхнув ОСОБА_4 ногою в лоба, а не наніс йому удар ногою в лоба. З огляду на це, він не міг нанести ОСОБА_4 таких травм, які вказані в обвинувальному акті. Стверджує, що підстав бити ОСОБА_4 у нього не було, вони сусіди і між ними завжди були нормальні стосунки та вони ніколи раніше не сварились. В момент коли між ним та ОСОБА_4 стався цей інцидент особисто він був тверезий. Наполягає на тому, що інцидент між ним та потерпілим мав місце 29.04.2016 року, а не 30.04.2016 року, як вказано в обвинувальному акті. 30.04.2016 року він взагалі знаходився в іншому місці. Щодо зафіксованих експертизою у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, припускає, що потерпілий міг їх отримати від падіння, будучи п`яним, або ж тілесних ушкоджень йому могли завдати ті особи з якими потерпілий пив до цього інциденту і після нього. Потерпілого він штовхнув саме ногою, оскільки той сидів, а його руки були зайняті покупками. Силу поштовху він контролював, поштовх ногою прийшовся в центр лоба ОСОБА_4 та зачепив ніс, якщо точніше, то п`яткою підошви в область носа, а ступнею в область лоба. Від поштовху голова потерпілого відхилилась назад, крові на обличчі не було. Штовхнув ногою потерпілого він з метою, щоб той замовк, оскільки на його зауваження потерпілий не реагував. Після поштовху ногою потерпілий дійсно замовчав. Після поштовху він пішов та не цікавився у ОСОБА_4 чи не стало йому від цього зле. Більше того дня він та ОСОБА_4 не зустрічались. Стверджує, що зранку 30.04.2016 року і до наступного ранку він був у ОСОБА_11 , а тому цього дня, близько 14 години 30 хвилин, він потерпілого не бачив. Натомість вказує, що у цей час у потерпілого була п`янка і він чув крики. Також 01.05.2016 року, коли він стояв біля свого двору, то бачив ОСОБА_4 та його співмешканку ОСОБА_12 , які перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння йшли та хитались. Звертає також увагу суду на те, що десь після двадцятих чисел 2016 року він заходив додому до потерпілого ОСОБА_4 , останній був п`яний і впав у кімнаті на підлогу та він його піднімав. Свідком цього був їх сусід ОСОБА_13 . 04 чи 05 травня 2016 року йому повідомили, що ОСОБА_4 перебуває у лікарні. Після цього працівники поліції відібрали у нього пояснення.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що 30.04.2016 року він робив ставні на вікнах у своєму будинку. Близько 14 години 30 хвилин, він вирішив перепочити та присів на нижню сходинку ґанку свого будинку. Ґанок у нього виходить на вулицю, він був тверезий і на ґанку сидів сам. Якраз у цей час по вулиці йшов його сусід ОСОБА_5 разом з іншим їхнім сусідом ОСОБА_7 .. Він нікого не зачіпав і сидів на ґанку тихо. Натомість раптово без будь-яких пояснень ОСОБА_5 наніс йому удар ногою в область голови. При цьому ногу ОСОБА_5 , яка була направлена в бік його голови, він побачив краєм ока вже безпосередньо перед ударом, а тому не встиг зреагувати і лише трохи ухилився та трохи прикрився руками. Удар прийшовся в голову. Від удару він відхилився назад і вдарився спиною об кут східців. Якраз в цей час на ґанок вийшла його співмешканка ОСОБА_14 , а тому вона бачила як ОСОБА_5 наніс йому удар ногою в голову. В момент удару ОСОБА_5 був взутий в кросівки. Після удару ОСОБА_5 відразу забрав ОСОБА_7 .. Від удару він відчув сильну біль і йому стало зле. Співмешканка затягла його до будинку і дотягла до ліжка, але покласти на ліжко не змогла. Сам він не міг піднятись, оскільки у нього було таке відчуття, що його руки і ноги віднімаються. Знайомі, до яких звернулась співмешканка, допомогли покласти його на ліжко. До лікарні він відразу не звернувся, оскільки вирішив відлежатись і сподівався, що йому стане краще. Однак з часом йому

ставало все гірше та у нього почались судоми, а тому через декілька днів йому викликали швидку. Його відразу забрали до лікарні та поклали до реанімації, але йому ставало гірше, він не міг ходити, а тому на ношах його занесли до машини швидкої допомоги і повезли до Чернігова в обласну лікарню. Після обстеження його терміново прооперували, оскільки виявили в голові гематому. Наполягає на тому, що ОСОБА_5 наніс йому саме удар ногою в голову, а не штовхнув як стверджує обвинувачений. Він медик, а тому може відрізнити удар від поштовху. Що це був саме удар підтверджують і висновки експертизи. Наполягає на тому, що до 30.04.2016 року він не падав та не вдарявся головою. Заперечує той факт, що 02.05.2016 року в стані алкогольного сп`яніння він міг бути на вулиці, оскільки після удару він не міг піднятися і весь час був у будинку та на вулицю не виходив. Підтверджує, що до інциденту до нього додому заходив ОСОБА_5 та цікавився компресором, але він тоді був тверезий і в присутності обвинуваченого не падав. Вказує на те, що ні до 30.04.2016 року ні після цього ніяких травмуючи дій, окрім удару ногою в голову від ОСОБА_5 , він не зазнавав. Після інциденту він з ОСОБА_5 не розмовляв, лише одного разу вони зустрілись і обвинувачений пропонував поговорити, щоб не доводити все до суду. ОСОБА_5 тоді сказав, що прийде до нього, але так і не з`явився. Він не вибачив обвинуваченого ОСОБА_5 , а щодо призначення останньому міри покарання покладається на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 , яка являється співмешканкою потерпілого ОСОБА_4 , показала, що 30 квітня 2016 року її чоловік робив ставні на вікнах в їх будинку. Вона якраз пішла до будинку, а коли вийшла на ґанок, то побачила як ОСОБА_5 один раз вдарив ногою ОСОБА_4 по голові. В момент удару потерпілий сидів на нижній сходинці ґанку спиною до неї, а ОСОБА_5 в момент удару стояв навпроти чоловіка. Через що ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_4 вона не знає, але стверджує, що це був удар ногою і він прийшовся в голову потерпілому. Від удару ОСОБА_16 впав на ґанок і вдарився спиною об верхню сходинку ґанку. Він не міг йти і вона затягла його до будинку та поклала у ліжко. Після цього ОСОБА_4 вже не виходив з будинку і лежав у ліжку. Після удару потерпілий скаржився на те, що у нього дуже болить голова. Швидку вони відразу не викликали, так як сподівались, що ОСОБА_4 стане краще. Однак стан його погіршувався, вдома він втрачав свідомість, з ліжка вставав тільки з її допомогою і вона навіть водила його до туалету. Пролежавши десь близько 3 днів у ліжку, ОСОБА_4 стало ще гірше і вона викликала швидку, яка забрала чоловіка до лікарні. Заперечує той факт, що ОСОБА_4 міг падати та сам вдарятися головою, наполягає, що цього не було. Після інциденту ОСОБА_5 до них не заходив і в її присутності останній з ОСОБА_4 не спілкувався. Заперечує той факт, що вона та ОСОБА_4 02.05.2016 року йшли п`яні по вулиці, оскільки тоді ОСОБА_4 взагалі не міг ходити і лежав в своєму будинку на ліжку.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 , який обіймає посаду начальника сектору карного розшуку Городнянського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області, показав, що непередодні Великодня 2016 року він був на роботі, коли надійшло повідомлення, що до Городнянської ЦРЛ доставлений ОСОБА_4 з тілесними ушкодженнями у вигляді травми голови. Він виїхав, щоб на місці з`ясувати обставини отримання ОСОБА_4 травми. У розмові з співмешканкою потерпілого ОСОБА_15 з`ясував, що тілесних ушкоджень ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 шляхом нанесення удару ногою по голові. Вказав, що з обвинуваченим він проживає в одному дворі. Під час зустрічі ОСОБА_5 підтвердив факт інциденту з ОСОБА_16 і те, що саме він наніс потерпілому удар ногою, а саме носком кросівка в голову. ОСОБА_5 питав у нього, що йому тепер робити і він порадив останньому йти до ОСОБА_16 та миритися. Під час опитування ОСОБА_5 також підтвердив, що наніс ОСОБА_4 один удар ногою в область голови. Щодо дати, коли інцидент між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 мав місце, то це було напередодні Великодня і не виключає, що тоді було встановлено, що ця подія мала місце 30.04.2016 року.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 показав, що ОСОБА_5 він знає з дитинства, оскільки вони сусіди. Вони часто

спілкувались, він заходив до нього додому, але більше він товаришував з рідним братом обвинуваченого. Потерпілого ОСОБА_4 він також знає з дитинства, вони разом випивали та характеризує потерпілого як людину, яка вживає спиртні напої. 29.04.2017 року, в другій половині дня, він вийшов у місто за цигарками. Придбавши цигарки, біля магазину «Седам» він зустрів ОСОБА_5 з пакетами і вони разом пішли додому. При цьому вони обоє були тверезі. По дорозі вони зустріли ОСОБА_4 та його цивільну дружину ОСОБА_8 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння. Останні знаходились біля будинку потерпілого. ОСОБА_4 сидів на ґанку, а ОСОБА_18 стояла поряд з ним. Він привітався першим, а ОСОБА_5 натомість спитав у ОСОБА_19 чи не жарко їй, оскільки вона була вдягнена не за погодою. У відповідь ОСОБА_4 нецензурно вилаявся в адресу ОСОБА_5 .. Обвинувачений зробив зауваження ОСОБА_4 на яке той не відреагував і знову виразився в адресу ОСОБА_5 нецензурними словами. Після цього ОСОБА_5 штовхнув ногою ОСОБА_4 в область голови від чого потерпілий подався спиною назад і обперся ліктем лівої руки на сходи ґанку. Візуально спостерігаючи дії ОСОБА_5 він зробив висновок, що це був саме поштовх, а не удар ногою. Здійснений ОСОБА_5 поштовх прийшовся потерпілому ОСОБА_4 в лоба, в момент поштовху обвинувачений був взутий в кросівки. Після поштовху ОСОБА_18 допомогла потерпілому ОСОБА_16 піднятися і завела його в будинок. Він натомість сказав ОСОБА_5 , що їм краще піти і не треба зв`язуватись з потерпілим та його цивільною дружиною, він забрав ОСОБА_5 і вони разом пішли до обвинуваченого додому. Точно сказати якою ногою обвинувачений ОСОБА_5 штовхнув потерпілого він не може. Натомість тут же наполягає на тому, що інцидент між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відбувався 29.04.2016 року і це була п`ятниця за кілька днів перед Великоднем.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_20 показав, що ОСОБА_4 він добре знає, вони сусіди, спілкуються та допомагають одне одному. Іноді він заходить до ОСОБА_4 в гості. Чи був він у потерпілого в будинку у квітні 2016 року не пам`ятає. Зазначив, що лише одного разу коли він заходив в гості до ОСОБА_4 , то бачив там ОСОБА_5 .. Останній сидів з ОСОБА_4 і вони розмовляли. При цьому ОСОБА_4 в його присутності не падав і він таких випадків не пам`ятає.

Допитана в судовому засіданні в якості експерта ОСОБА_21 , яка обіймає посаду лікаря судово-медичного експерта, завідувача відділом судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб Чернігівського обласного бюро судово-медичної експертизи, показала, що у даному кримінальному провадженні згідно постанови слідчого нею разом з двома іншими експертами було проведено комісійну судово-медичну експертизу ОСОБА_4 , 1958 р.н.. Безпосередньо вона була доповідачем у справі та ними досліджувалась медична документація ОСОБА_4 , а саме його медичні картки амбулаторного та стаціонарного хворого, рентгенограма, комп`ютерна томограма мозку з заключенням. За результатами дослідження у ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку та підгострою правобічною субдуральною гематомою. Вказаний комплекс тілесних ушкоджень у потерпілого утворився внаслідок ударної дії тупого предмету. При цьому гематома у ОСОБА_4 була травматичного характеру і вона не могла у нього утворитись від яких-небудь внутрішніх захворювань, наприклад від патології судин головного мозку. Вказує на те, що тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_4 у вигляді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку та підгострою правобічною субдуральною гематомою не могли утворитись від поштовху. В даному випадку мала місце ударна дія тупого предмету, а не поштовх. Звернула увагу на те, що гематома виникає в перші 3 години після завдання удару, потім для такої черепно-мозкової травми характерний період в три доби, який називається світлим проміжком часу. В цей період потерпілий може почувати себе нормально, натомість об`єм крові в порожнині черепа збільшується і стан потерпілого з часом погіршується, навіть до втрати свідомості. Виявлена у потерпілого гематома була

локалізована над правою гемісферою головного мозку. Куди конкретно була прикладена травматична сила, а саме лоб, скроня, потилиця чи тім`яна ділянка голови вона сказати не може. Не виключає, що тілесні ушкодження могли бути завдані потерпілому 30.04.2016 року або після цього, оскільки до моменту операції пройшло 6 днів і це повністю вкладається в період виникнення загострення для цієї травми. Менш ймовірним вважає можливість нанесення тілесних ушкоджень до 30.04.2016 року. Також вказує на те, що немає підстав однозначно стверджувати, що наявні у потерпілого тілесні ушкодження могли утворитись від падіння. У даному випадку вона бачить у потерпілого наслідки лише однієї травмуючої дії. В той же час для тілесних ушкоджень при падінні характерно наявність двох ділянок травмуючого ураження, а саме ділянка удару та ділянка протиудару. У ОСОБА_4 відсутня ділянка травмуючого ураження від протиудару. Тому у даному випадку вона може ствердно говорити про утворення у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень саме від удару та не може сказати, що тілесні ушкодження могли утворитись від падіння. Крім того, у потерпілого були відсутні ознаки зовнішніх ушкоджень на обличчі, утворення яких характерно при падінні, і це також вказує на те, що тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_4 не могли утворитися від падіння. Щодо напрямку вектора травмуючої сили, то потерпілого могли вдарити ногою як завгодно і навіть спроба прикритися руками в момент удару і часткове потрапляння удару в руки могло призвести до такої гематоми.

Крім того, винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення також підтверджується доказами, перевіреними у судовому засіданні, а саме :

- рапортом про надходження 04.05.2016 року, о 16 годині 15 хвилин, до чергової частини Городнянського відділення поліції повідомлення від чергової медсестри Городнянської ЦРЛ про доставлення до реанімаційного відділення ОСОБА_4 з діагнозом гостре порушення мозкового кровообігу, забій голови ( а.к.п. 170 );

- рапортом інспектора Городнянського відділення поліції Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_22 від 04.05.2016 року про те, що на службу 102 надійшло повідомлення від чергової медсестри Городнянської ЦРЛ про доставлення до реанімаційного відділення Городнянської ЦРЛ ОСОБА_4 з діагнозом гостре порушення мозкового кровообігу, забій голови. При виїзді до лікарні опитати ОСОБА_4 не представилось можливим, так як останній перебував майже в непритомному стані. Зі слів лікаря у ОСОБА_4 спостерігаються ознаки інсульту, а також можлива внутрішньочерепна гематома ( а.к.п. 171 );

- рапортом інспектора Городнянського відділення поліції Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_23 від 11.05.2016 року про те, що у нього на розгляді знаходяться матеріали перевірки за повідомленням чергової медсестри Городнянської ЦРЛ про те, що до лікарні доставлено ОСОБА_4 з діагнозом гостре порушення мозкового кровообігу, забій голови ( а.к.п. 169 );

- рапортом про надходження 06.05.2016 року, о 12 годині 50 хвилин, до чергової частини Городнянського відділення поліції повідомлення від чергової медсестри Чернігівської обласної лікарні про надходження на лікування в нейрохірургічне відділення ОСОБА_4 з діагнозом закрита черепно-мозкова травма. Зі слів останнього тілесні ушкодження отримав 30.04.2016 року від невідомих в м. Городня ( а.к.п. 168 );

- висновком № 54 судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого у ОСОБА_4 наявні : закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, підгостра правобічна субдуральна гематома, утворені дією механічних сил, за механізмом удару, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, не протирічать можливості утворення в час, вказаний у медичній документації 30.04.2016 року. Інших тілесних ушкоджень не виявлено. Тілесні ушкодження, наявні у ОСОБА_4 , не протирічать можливості утворення внаслідок побиття. Тілесні ушкодження, наявні у

ОСОБА_4 не протирічать можливості утворення внаслідок падіння з висоти власного зросту. Тілесні ушкодження, наявні у ОСОБА_4 , утворені дією механічних сил, за механізмом удару ( або ударів ), уточнити кількість травмуючих дій не представляється можливим у зв`язку з відсутністю відповідних даних у наданій документації ( а.к.п. 172-173 );

- протоколом від 22.06.2016 року проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_10 , з якого встановлено, що під час проведення даної слідчої дії ОСОБА_15 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , пояснила, що коли 30.04.2016 року вона вийшла з будинку на ґанок, де сидів її співмешканець ОСОБА_4 , то побачила як ОСОБА_24 , який стояв навпроти її співмешканця, ногою, а саме ступнею чи п`яткою, вдарив ОСОБА_4 в голову, а саме в лоб в область ока. Після удару ОСОБА_4 відхилився, але не впав і вона завела його в будинок. Після цього ОСОБА_15 на статисті показала як ОСОБА_5 бив ногою в голову ОСОБА_4 , що відображено в фототаблиці до протоколу слідчого експерименту ( а.к.п. 174-176 );

- протоколом від 22.06.2016 року проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_4 , з якого встановлено, що під час проведення даної слідчої дії ОСОБА_4 , перебуваючи біля свого будинку АДРЕСА_2 , пояснив, що 30.04.2016 року він перебував вдома і сидів на ґанку будинку. В цей час до нього підійшов ОСОБА_24 та зненацька вдарив його ногою в лоб. При цьому він помітив вже як нога ОСОБА_5 , взута в кросівок, летіла йому в лоб. Після удару він відкинувся назад, але не впав, так як його зупинила сходинка ґанку. Потім співмешканка забрала його в будинок. Після цього ОСОБА_4 на статисті показав як ОСОБА_5 наносив йому удар ногою в лоба, що відображено в фототаблиці до протоколу слідчого експерименту ( а.к.п. 177-179 );

- висновком № 147 комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , 1958 року народження, відповідно до якого у ОСОБА_4 мались тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку та підгострою правобічною субдуральною гематомою. Вказаний комплекс тілесних ушкоджень є наслідком ударної дії тупого предмета. Всі описані вище тілесні ушкодження в ділянці голови ( закрита черепно-мозкова травма ), в сукупності, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення. Комісія експертів вважає можливим утворення описаного вище комплексу тілесних ушкоджень, в тому числі, і від удару взутою ногою в лобну ділянку голови. Хоча вивченням наданої на комісійну судово-медичну експертизу медичної документації не встановлено переконливих судово-медичних даних, які б могли свідчити про те, що у ОСОБА_4 малась описана вище черепно-мозкова травма до подій 30.04.2016 року, така можливість не виключається. Також з наявними судово-медичними даними неможливо однозначно стверджувати про можливість утворення описаних вище ушкоджень внаслідок падіння на площині з наступним ударом лобною ділянкою о неї. Тілесні ушкодження могли утворитись як мінімум від однієї дії тупого предмету, що травмувала. Вказані вище тілесні ушкодження були небезпечними для життя в мить спричинення ( а.к.п 181-184 );

- протоколом від 18.11.2016 року проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 , з якого встановлено, що під час проведення даної слідчої дії ОСОБА_5 в присутності свого захисника ОСОБА_6 , пояснив, що 30.04.2016 року, близько 15 години, він йшов разом з ОСОБА_25 по АДРЕСА_3 , він побачив, що на ґанку вказаного будинку знаходились ОСОБА_26 та ОСОБА_14 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння. Вони з ОСОБА_27 пожартували над ОСОБА_28 і це не сподобалось ОСОБА_4 , а коли вже стали відходити від потерпілого, то останній вслід їм став кричати та ображати їх нецензурною лайкою. Йому це не сподобалось і він підійшов до ОСОБА_4 та п`яткою правої ноги штовхнув його в центр лоба. Від його поштовху ОСОБА_29 відхилився назад, але одразу ж підвівся. Після цього вони з ОСОБА_27 пішли. За цим ОСОБА_5 на статисті показав, де саме сидів ОСОБА_4 , коли він наніс йому поштовх ногою, та вказав на центр лоба

статиста і сказав, що саме сюди він штовхнув потерпілого, що відображено в фото таблиці до протоколу слідчого експерименту ( а.к.п. 200-202 ).

Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи сторін кримінального провадження як з боку обвинувачення, так і з боку захисту, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 знайшло своє підтвердження у повному обсязі. Суд покладає в основу обвинувачення показання потерпілого ОСОБА_4 , які є послідовними та узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_15 , яка в суді дала послідовні та детальні покази щодо обставин інциденту, який стався 30.04.2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та підтвердила факт нанесення ОСОБА_5 потерпілому удару ногою в голову, а також узгоджуються з висновками судово-медичної експертизи та комісійної судово-медичної експертизи і показаннями експерта ОСОБА_21 щодо механізму утворення 30.04.2016 року наявних у ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Правдивість та послідовність показань як потерпілого ОСОБА_4 , , так і свідка ОСОБА_15 щодо обставин інциденту, який трапився між обвинуваченим та потерпілим 30.04.2016 року, підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , який вказав, що після госпіталізації в лікарню ОСОБА_4 його співмешканка підтвердила факт завдання ОСОБА_5 потерпілому тілесних ушкоджень шляхом нанесення удару ногою по голові. При цьому свідок ОСОБА_17 також вказав, що під час його зустрічі з ОСОБА_5 той підтвердив факт інциденту з ОСОБА_16 і те, що саме він наніс потерпілому удар ногою, а саме носком кросівка в голову. Твердження обвинуваченого про те, що він не бив потерпілого ногою в голову, а лише штовхнув його ногою в голову, спростовуються як показаннями потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , так і висновками судово-медичних експертиз згідно яких наявні у потерпілого тілесні ушкодження є наслідком ударної дії тупого предмета і могли утворитися від удару взутою ногою в лобну ділянку голови. При цьому експерт ОСОБА_21 в судовому засіданні чітко вказала, що в даному випадку мала місце ударна дія тупого предмету, а не поштовх. Не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і припущення обвинуваченого ОСОБА_5 щодо можливості утворення тілесних ушкоджень у потерпілого внаслідок його падінь при перебуванні в стані алкогольного сп`яніння. Це спростовується як висновками комісійної судово-медичної експертизи, так і показаннями експерта ОСОБА_21 , яка показала, що вона може ствердно говорити про утворення у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень саме від удару та не може сказати, що тілесні ушкодження могли утворитись від падіння. Крім того, твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що десь після двадцятих чисел 2016 року він заходив додому до потерпілого ОСОБА_4 , останній був п`яний і впав у кімнаті на підлогу та він його піднімав, не підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 на якого вказував обвинувачений як на свідка цієї події. При цьому свідок ОСОБА_20 чітко вказав, що в його присутності ОСОБА_4 не падав і він такого не пам`ятає, тим самим поставивши під сумнів правдивість показань обвинуваченого, які ним надані в судовому засіданні щодо можливості отримання потерпілим тілесних ушкоджень від падіння в висоти власного зросту. Об`єктивними даними не підтверджено та не доведено стороною захисту обґрунтованість припущень обвинуваченого про те, що тілесних ушкоджень потерпілому могли завдати ті особи з якими той пив до цього інциденту і після нього. Щодо тверджень обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що інцидент між ним та ОСОБА_4 мав місце 29.04.2016 року, а не 30.04.2016 року як зазначено в обвинувальному актів, то безпосередньо дослідивши в судовому засіданні докази, заслухавши показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, експерта, суд вважає підтвердженим факт вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення саме 30.04.20016 року. Це підтверджується як показаннями потерпілого, свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , даними медичної документації потерпілого, який при госпіталізації вказував, що травму він отримав 30.04.2016 року, так і висновками експерта № 54 та показаннями експерта ОСОБА_21 , яка не виключала, що тілесні ушкодження могли бути завдані потерпілому 30.04.2016 року та вважала менш ймовірним можливість нанесення тілесних ушкоджень

до 30.04.2016 року. Слід звернути увагу, що заперечувати факт вчинення кримінального правопорушення саме 30.04.2016 року обвинувачений ОСОБА_5 став вже в суді. При цьому під час досудового розслідування останній підтверджував факт вчинення ним кримінального правопорушення саме 30.04.2016 року і вказував саме на цю дату навіть в ході проведення слідчого експерименту. Що ж стосується показань допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , яка до речі являється хрещеною обвинуваченого, які стверджували, що бачили 02.05.2016 року потерпілого на вулиці в стані алкогольного сп`яніння, та свідка ОСОБА_32 , який чітко стверджував, що 30.04.2016 року ОСОБА_5 був весь день з ним і вони разом вживали спиртне, але при цьому не міг пригадати якого саме числа в 2016 році відзначався Великдень, то суд погоджується з позицією прокурора та не має права допустити відомості, що містяться в їх показаннях, як докази, та посилатися на них, оскільки, показання цих свідків, які є доказами сторони захисту та були відомі їй до закінчення досудового розслідування, не були відкриті стороною захисту я кто передбачено вимогами КПК України. Щодо показів допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , який стверджував, що інцидент між обвинуваченим та потерпілим мав місце 29.04.2016 року, а також те, що ОСОБА_5 штовхнув, а не вдарив, ногою потерпілого в область голови, то суд критично ставиться до показань ОСОБА_7 в цій частині, оскільки ці показання не узгоджуються як з показаннями потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , так і з вищевикладеними фактами стосовно дати і обставин отримання потерпілим тілесних ушкоджень, які встановлені в судовому засіданні в ході судового розгляду даного кримінального провадження. Стосовно вимоги обвинуваченого щодо зміни правової кваліфікації вчиненого ним кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 121 КК України на ст. 123 КК України або ж ст. 128 КК України, слід зазначити, що в даному випадку вимога ОСОБА_5 ґрунтується лише на його бажанні зменшити свою відповідальність за вчинене та не ґрунтується на наявності у даному кримінальному провадженні об`єктивних даних та доказів того, що кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено у стані сильного душевного хвилювання або ж ним було заподіяно необережне тяжке тілесне ушкодження. Щодо показань обвинуваченого ОСОБА_5 , наведених ним на свій захист, то суд детально перевірив їх в судовому засіданні та приходить до висновку, що такі показання обвинуваченого слід розцінювати як спробу ввести суд в оману і таким чином уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, перевіривши доводи сторони обвинувачення, а також доводи обвинуваченого, наведені ним на свій захист, та доводи захисника, які наведені ним на захист обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, та дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, наслідки, що настали від кримінального правопорушення, ступінь тяжкості отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, відсутність цивільного позову та претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого з боку потерпілого ОСОБА_4 , той факт, що потерпілий ОСОБА_4 не вибачив обвинуваченого, позицію потерпілого ОСОБА_4 , який щодо призначення обвинуваченому покарання покладається на розсуд суду, особу винного - його вік, сімейний стан, освіту, стан здоров`я ( хворів на туберкульоз та перебував на лікуванні в Чернігівському обласному протитуберкульозному диспансері, перебуває на обліку в тубкабінеті Городнянської ЦРЛ ), паосередню характеристику за місцем проживання, відсутність даних щодо притягнення обвинуваченого до адміністративної

відповідальності, а також те, що обвинувачений раніше судимий та має непогашену судимість.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , в судовому засіданні не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає рецидив злочину.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень.

По справі заявлено цивільні позови :

прокурором у кримінальному провадженні, начальником Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Городнянської центральної районної лікарні до ОСОБА_5 про стягнення 346 грн. 12 коп. на відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 від злочину ( а.к.п. 10-12 );

прокурором у кримінальному провадженні, начальником Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна лікарня» до ОСОБА_5 про стягнення 3276 грн. 80 коп. на відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 від злочину.

Відповідно до ч. 1 п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, у якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко днів, проведених ним у стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко днів і загальної суми фактичних витрат за місяць ( у якому проводилось лікування ) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Згідно довідки Городнянської центральної районної лікарні від 06 грудня 2016 року вартість лікування, витраченого на ОСОБА_4 , який перебував на лікуванні у неврологічному відділенні з 04.05.2016 року по 06.05.2016 року ( 2 ліжко дня ), становить 346 грн. 12 коп. ( а.к.п. 205 ).

Згідно довідки Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна лікарня» від 06 грудня 2016 року ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні з 06.05.2016 року по 16.05.2016 року всього 10 ліжко днів. Вартість перебування на стаціонарному лікуванні за вказаний період становить 3276 грн. 80 коп. ( а.к.п. 203-204 ).

Суд виходить із положень ст. 1206 ЦК України, згідно якої особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, а якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. З матеріалів справи вбачається, що КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» підпорядковується Управлінню охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації, тому позов підлягає задоволенню та кошти за лікування потерпілого ОСОБА_4 слід стягнути на користь місцевого бюджету Чернігівської області. Городнянська центральна районна лікарня фінансується з бюджету Городнянського району, тому позов підлягає задоволенню та кошти за лікування

потерпілого ОСОБА_4 слід стягнути на користь бюджету Городнянського району Чернігівської області.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370-371, 374, 376 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання 17 листопада 2016 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 17 листопада 2016 року по 31 травня 2017 року ( включно ) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін тримання під вартою.

Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні, начальника Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 пред`явлений в інтересах держави в особі КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» про стягнення з ОСОБА_5 витрачених КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» на лікування ОСОБА_4 коштів в сумі 3276 грн. 80 коп. задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_5 на користь місцевого бюджету Чернігівської області кошти в сумі 3276 грн. 80 коп..

Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні, начальника Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 пред`явлений в інтересах держави в особі Городнянської центральної районної лікарні про стягнення з ОСОБА_5 витрачених Городнянською центральною районною лікарнею на лікування ОСОБА_4 коштів в сумі 346 грн. 12 коп. задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_5 на користь бюджету Городнянського району кошти в сумі 346 грн. 12 коп..

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Городнянський районний суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1