Справа № 643/9087/17
Номер провадження 1-кс/643/1668/17
УХВАЛА

17.07.2017 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить покійній ОСОБА_5 на праві власності, заборонивши будь-яким чином розпоряджатись та здійснювати нотаріальні дії щодо вказаного нерухомого майна, до встановлення всіх обставин та прийняття законного рішення у вказаному кримінальному провадженні.
За фактом того, що невстановлена особа, в період часу з 20.10.2016 по 30.10.2016, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно заволоділа паспортом на ім`я ОСОБА_5 , трудовою книжкою, ідентифікаційним кодом та іншими документами, які належать останній.
В ході проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню було допитано в якості потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка пояснила, що в 2006 році на підставі договору купівлі продажу вона придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , після чого вона зареєструвалась у вказаній квартирі. Однак, разом з ОСОБА_5 у вказаній квартирі мешкав її рідний брат ОСОБА_6 , 1975 р.н. разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 , 1983 р.н. та їх спільною донька.
08.07.2016 ОСОБА_5 було зроблено операцію та поставлений діагноз рак. Про таку хворобу ОСОБА_5 розповіла своєму братові та своїй знайомій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою вони були знайомі з 2000-го року.
Після того, як ОСОБА_8 дізналась про хворобу ОСОБА_5 то почала за нею доглядати, привозила до лікарні таблетки і говорила ОСОБА_5 , що вони замінюють капельниці, однак як пізніше дізналась ОСОБА_5 їй категорично не можна було таблетки.
Наприкінці вересня 2016 до ОСОБА_5 в лікарню приїхала ОСОБА_8 разом з чоловіком на ім`я ОСОБА_9 та почали говорити, щоб ОСОБА_5 поїхала разом з ними до нотаріуса, щоб оформити документи на отримання інвалідності та оформлення заповіту на майно, яким володіє ОСОБА_5 на ОСОБА_8 , при цьому остання обіцяла вилікувати ОСОБА_5 від хвороби та допомогти.
ОСОБА_5 будучи під дією лікарських препаратів та під тиском з боку ОСОБА_8 перебуваючи у нотаріуса ОСОБА_10 , за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 17, підписала заповіт та доручення на представлення її інтересів в усіх органах державної влади.
В жовтні 2016 ОСОБА_5 виписали з лікарні, після чого вона знаходилась вдома, в той час до неї додому приїхала ОСОБА_8 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 постійно лежала і дома більше нікого не була, заволоділа наступними документами, а саме:
- паспортом громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_5 ;
- ідентифікаційними кодом виданого на ім`я ОСОБА_5 ;
- договором купівлі продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;
- свідоцтвом про народження на виданого ім`я ОСОБА_5 ;
- атестатом про отримання освіти;
- історією хвороби з лікарні разом зі всіма виписками.
Після того, як ОСОБА_8 заволоділа вказаними документами, то більше до ОСОБА_5 не приїжджала, а на всі вимоги ОСОБА_5 повернути документи, ОСОБА_8 пропонувала їй викупити документи.
Допитана в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що 15.07.2005 між нею та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб, від шлюбу народилась донька, вони разом із ОСОБА_5 мешкали за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, ОСОБА_7 відомо, що ОСОБА_8 заволоділа документами ОСОБА_5 включаючи договір купівлі продажу вказаної квартири, та те що ОСОБА_5 будучи під дією ліків підписала довіреність у нотаріуса, однак пізніше, ще при житті ОСОБА_5 намагалась анулювати вказану довіреність та писала заяву нотаріусу, але у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 забрала паспорт, то нотаріус відмовляв без оригіналу паспорту розглядати таку заяву.
В січні 2017 ОСОБА_5 померла від хвороби, а ОСОБА_6 написавши передсмертну записку перерізав собі вени на руках та помер.
При огляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено зошит з рукописним текстом, серед яким була заява на ім`я приватного нотаріуса Харківського міського округу ОСОБА_10 про анулювання підписаних ОСОБА_5 документів.
З метою проведення повного, об`єктивного, неупередженого досудового розслідування, та встановлення істини по справі, недопущення незаконного заволодіння нерухомим майном, його переоформлення, продажу, виникла необхідність в накладенні арешту та заборону розпоряджатись квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 на праві власності.
Беручи до уваги викладене вище, а також неможливість отримати відомості в інший спосіб, та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказана квартира може бути незаконно переоформлена чи продана, а в органу досудового розслідування, у зв`язку з тим, що оригіналами документів незаконно заволоділа ОСОБА_8 , є всі підстави вважати, що таким чином об`єкт нерухомості намагаються переоформити або продати.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання приходить до висновку, що клопотання слідчого є не обґрунтоване та таким, що не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
- збереження речових доказів;
- спеціальної конфіскації;
- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
- відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно доч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини 2 статті 170 цього Кодексу);
3.1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст. 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
За таких обставин підстави для задоволення клопотання відсутні.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131,170-173 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1