Єдиний унікальний № 510/224/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.02.2017 року

Слідчий суддя Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Рені клопотання слідчого Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпрорудне Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не маючого судимості.

В С Т А Н О В И В :
Слідчий Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в його провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000686 від 08.11.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України.

В клопотанні зазначено, що 07.11.2016 р., близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_8 знаходячись у приміщенні Свято- Вознесенського собору, розташованого на пл.. Свобода в м. Рені Одеської області, з метою заволодіння чужим майном, реалізуючи свій умисел, зі столу, який розташований з правої сторони від вхідних дверей до собору, викрав два молитвеника, які цінності для собору не мають, та з дерев`яної полки, яка розташована з лівої сторони від вхідних дверей до собору, де знаходились два ящика для пожертвувань, які належать Свято Вознесенському собору, відкрито заволодів одним пластиковим прозорим ящиком з пожертвуваними для хворих дітей грошима, близько 500 грн. В цей час ОСОБА_8 був замічений працівниками Свято-Вознесенського собору ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , ОСОБА_9 намагалась окликами ОСОБА_8 зупинити, щоб він залишив ящик з пожертвуваними грошима, однак він не реагував, побіг до вхідних дверей та з викраденим майном з місця злочину зник, розпорядився ним на свій розсуд, заподіявши при цьому Свято-Вознесенському собору матеріальний збиток на загальну суму 500 грн.

24.11.2016 року за погодженням з процесуальним керівником за матеріалами кримінального провадження № 0000686 від 24.11.2016 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Підставою для внесення клопотання, стало те, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні середньої тяжкості кримінального правопорушення, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 4 років. Крім того підозрюваний ОСОБА_8 переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим Ренійським районним судом Одеської області була винесена ухвала про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 18.02.2017 р. підозрюваний ОСОБА_8 був затриманий на підставі ухвали Ренійського районну суду від 12.01.2016 р. У зв`язку з тим, що підозрюваний і надалі може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні необхідно йому обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання та просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Її підзахисному ОСОБА_8 не обиралось жодного запобіжного заходу, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, лише була вручена підозра у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України 24.11.2016 р.. Деякий час підозрюваний знаходився за місцем свого мешкання, яке співпадає з місцем його реєстрації, а потім виїхав до своєї матері в Запорізьку область в м. Дніпрорудне. Органи досудового слідства знали його місце знаходження, в них був його номер телефону, однак все ж звернулись до суду із клопотанням про надання дозволу на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Кримінальне правопорушення за ст.. 186 ч. 1 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 4 років. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам. Прокурором не наведено доказів, що до підозрюваного не може бути застосовано більш м`яких запобіжних заходів.

Підозрюваний ОСОБА_8 підтримав клопотання свого захисника ОСОБА_6 .

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Органами досудового розслідування, після повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього його процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду або незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні не було застосовано жодного запобіжного заходу, визначеного ч. 1 ст. 176 КПК України, більш м`якого ніж тримання під вартою. Таким чином на підозрюваного ОСОБА_8 не було покладено жодного з обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку з чим не має підстав стверджувати про переховування підозрюваного від органів досудового розслідування. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. У судовому засіданні прокурором не наведено жодного доказу про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з тим, що прокурором у судовому засіданні не було представлено ніяких фактичних доказів неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а стороною захисту були надані обґрунтовані докази того, що підозрюваний має постійне зареєстроване місце проживання в м. Рені Одеської області, що підозрюваному раніше у цьому кримінальному провадженні не обирався жоден запобіжний захід з метою виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Однак, беручі до уваги те, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення яке відноситься до категорії середньої тяжкості, та за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 4 років, слідчий суддя прийшов до висновку про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-178, 181, 183-184, 186-187, 193-194, 196-197, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області, ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту із з застосуванням електронних засобів контролю строком на 2 (два) місяці.
На підозрюваного ОСОБА_8 покласти наступні обов`язки:

1) Цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 . без дозволу слідчого, прокурора або суду.

2) Прибувати до місця здійснення кримінального провадження за першою вимогою слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження, якщо в цьому виникне необхідність, пов`язана із здійсненням кримінального провадження.

3) Повідомляти слідчого, прокурора, суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4) Утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали складає 2 місяці з дня її проголошення.
Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1