Ухвала іменем україни
19 липня 2017 року м. Київ Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоОСОБА_1 , суддів з участю прокурора представника потерпілої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянула в судовому засіданні кримінальну справу за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанцій на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 09 серпня 2016 року щодо ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2016 року під час судового розгляду справи щодо ОСОБА_6 , який обвинувачувався у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 122 КК України, задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 про закриття кримінальної справи на підставі п. 11 ст. 6 КПК України 1960 року.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 09 серпня 2016 року вказану постанову залишено без зміни.
Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що відповідно до матеріалів, які досліджено судом у (томі 1, а.с. 38), постановою від 16 травня 2011 року за фактом конфлікту, який мав місце на вул. Куйбишева в м. Одеса, за участю ОСОБА_8 в порушенні кримінальної справи відмовлено.

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати постановлені судові рішення через істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, направити справу на новий судовий розгляд. Зазначає про те, що місцевим судом безпідставно закрито справу щодо ОСОБА_6 , оскільки в матеріалах кримінальної справи є постанова заступника прокурора Приморського району м. Одеси від 27 січня 2012 року про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи і направлення матеріалів на додаткову перевірку, тому, на думку прокурора застосування положень п. 11 ч. 1 ст. 6 КПК України 1960 року є необґрунтованим. Суд Апеляційної інстанції не перевірив доводів його апеляції, ухвала суду не відповідає вимогам ст. 377 КПК України 1960 року.
У запереченнях поданих на касаційну скаргу прокурора, ОСОБА_6 , просить залишити рішення суду без зміни, а скаргу прокурора без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та представника потерпілої, які підтримали доводи скарги, перевіривши матеріали справи, обговоривши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 19 Конституції України орган судової влади (суд) діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як убачається зі змісту постанови, місцевим судом було проведено судове слідство, допитано свідків, досліджено письмові матеріали справи.
Підставою для задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 про закриття кримінальної справи на підставі п. 11 ст. 6 КПК України 1960 року стала наявність не скасованої постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 16 травня 2011 року (т. 1, а.с. 38).
Під час судового розгляду підсудний ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_8 та свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , показали, що постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 16 травня 2011 року стосується факту заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, в чому обвинувачується за ч. 1 ст. 122 КК України ОСОБА_6 .
На вимогу суду прокурором не було долучено до кримінальної справи копії постанови, якою скасовано вищенаведену постанову від 16 травня 2011 року, лише надано довідку про те, що матеріали наглядового провадження знищені, тому не можуть бути надані документи щодо скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 16 травня 2011 року.
Відповідно до вимог п. 11, ч. 1 ст. 6 КПК України 1960 року кримінальну справу не може бути порушено, а порушена справа підлягає закриттю, якщо про відмову в порушенні справи по тому ж факту є не скасовано постанова органу дізнання, слідчого, прокурора.
З урахуванням наведених обставин, на думку колегії касаційного суду, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про закриття кримінальної справи, правильно застосував положення кримінального-процесуального закону.
Такий висновок суду першої інстанції не може бути спростовано доводами касаційної скарги прокурора про наявність в матеріалах справи постанови заступника прокурора Приморського району м. Одеси від 27 січня 2012 року, оскільки її зміст не містить посилання на скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 16 травня 2011 року.
Доводи аналогічного змісту, викладені в касаційній скарзі прокурора були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, який залишив апеляцію без задоволення із зазначенням підстав, через які скаргу визнано необґрунтованою.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 377 КПК України 1960 року.
Колегія суддів не встановила істотних порушень кримінально-процесуального закону, які могли б вплинути на правильність та обґрунтованість судових рішень.
Виходячи з викладеного, керуючись статтями 394396 КПК України 1960 року п. п. 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанцій залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 09 серпня 2016 року щодо ОСОБА_6 без зміни.

Судді:

_______________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3