Справа № № 585/23/17
Номер провадження 1-в/585/53/17
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
23 червня 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни, подання начальника Роменської виправної колонії (№ 56) про призначення остаточного покарання засудженому ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И В :
До суду звернувся начальник Роменської виправної колонії (№ 56) з поданням в якому просить призначити остаточне покарання засудженому ОСОБА_5 за вироками Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 14.08.2015 року та Бериславського р/с Херсонської області від 03.03.2015 р. відповідно до ч.4 ст.70 КК України. В обґрунтування клопотання вказано що в особовій справі ОСОБА_5 знаходиться вирок Бериславського р/с Херсонської області від 3 березня 2015 року, згідно якого його засуджено за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст 70 КК України до 3 р.6м. п/волі. Згідно повідомлення суду від 7 квітня 2015 року даний вирок набрав законної сили 04.04.2015 р. та будь-яких документів про його скасування в особовій справі засудженого немає. Згідно матеріалів особової справи засудженого вбачається, що судді Великоолександрівського р/с Херсонської обл. ОСОБА_6 не було відомо про існування вироку Бериславського р/с Херсонської обл. від 03.03.2015 р., який не було виконано і тому вирок суду від 14.08.2015 р. було проголошено без його урахування. Виходячи з вказаних обставин начальник СІЗО м.Миколаєва звернувся до Великоолександрівського р/с Херсонської обл. з клопотанням про приведення даного вироку у відповідність згідно з діючим законодавством, але дане клопотання не було задоволене в зв`язку з тим, що на той час вирок Великоолександрівського р/с Херсонської області від 14.08.2015 р. не набрав законної сили, а потім засудженого одразу було етаповано для подальшого відбування покарання до Роменської ВК (№56). Отже вирок Бериславського р/с від 03.03.2015 р. не було виконано, тобто в особовій справі засудженого є декілька вироків, за якими не призначена остаточна міра покарання.
Представник Роменської виправної колонії (№ 56) в судове засідання не прибув, надав клопотання про розгляд подання без його участі.
Засуджений ОСОБА_5 до суду не прибув, оскільки відбуває покарання в місцях позбавлення волі, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Прокурор підтримав подання і просив його задоволити та відповідно ч.4 ст. 70 КК України призначити покарання шляхом поглинення більш суворого покарання менш суворим.
Захисник ОСОБА_4 не запречував проти задоволення подання.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали подання приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що з 24.12.2016 року ОСОБА_5 відбуває покарання у виді 8 р. позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, яке призначене вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 14.08.2015 року.
З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_5 засуджений вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 03.03.2015 року за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
З розпорядження про виконання вироку вбачається, що вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 03.03.2015 року набрав законної сили 04.04.2015 року.
Однак, при ухваленні Великоолександрівським районним судом Херсонської області вироку від 14.08.2015 року відносно ОСОБА_7 та призначенні останньому покарання не враховано наявність вироку Бериславського районного суду Херсонської області від 03.03.2015 року яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Як вбачається з вироку Бериславського районного суду Херсонської області від 03.03.2015 року, який набрав законної сили 04.04.2015 року ОСОБА_5 було засуджено за злочини вчинені ним 11, 12, 13, 14, 15, 16, 18, 19 та 21 січня 2015 року.
Як вбачається з вироку Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 14 серпня 2015 року (який набрав законної сили 30.11.2016 року), ОСОБА_5 був засуджений за злочини вчинені ним 25 січня 2015 року.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, зокрема передбачених п.11 ч.1 ст. 537 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 33 КК України сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено. При цьому не враховуються злочини, за які особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених злочинів призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі (ч.2 ст. 70 КК України).
До основного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за злочини, у вчиненні яких особу було визнано винною (ч.3 ст. 70 КК України).
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Таким чином, суд, вважає, що при визначенні остаточного строку покарання за сукупністю злочинів, слід застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме покарання за вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 03.03.2015 року поглинути покаранням призначеним за вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 14 серпня 2015 року.
На підставі наведеного та керуючись ч. 4 ст. 70 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Подання Роменської виправної колонії (№ 56) про призначення остаточного покарання засудженому ОСОБА_5 задоволити.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, поглинути покарання за вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 03.03.2015 року, покаранням призначеним вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 14 серпня 2015 року та остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 8 років з конфіскацією всього належного майна.
Апеляція на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд протягом 7 - ми днів з дня її оголошення.
Суддя: підпис...
Копія вірна:
СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1