Справа №490/655/17 03.02.2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 лютого 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого військової прокуратури Миколаївського гарнізону про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в п. Свободний Камишинського району Кустанайського краю Республіки Казахстан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 408 КК України у кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000602.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_6 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 26 березня 2017 року.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу та звільнити ОСОБА_5 з під варти.
Узагальнені доводи апелянта.
Захисник ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана ухвала в описовій частині містить лише виклад тих обставин, які були наведені слідчим в клопотанні про застосування запобіжного заходу, проте судом вказані обставини не встановлювались та не досліджувались, оскільки свідки не допитувались, а фактичні дані, що містяться у протоколах їх допиту не перевірялись.
Вважає, що вручена ОСОБА_5 підозра не містить чіткого формулювання, які саме дії останнього, підпадають під ознаки злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 408 КК України. З показань ОСОБА_5 , наданих в суді першої інстанції вбачається, що останньому від посадових осіб військової частини, де він проходив службу, не надходило наказів покинути військову частину та прибути до нового місця служби, контракт про проходження служби у Російській армії він не укладав, весь час зберігав документи про його належність до громадянства України та військовослужбовців Збройних Сил України, добровільно покинув територію АР Крим та прибув до України. Вказані обставини на думку апелянта не свідчать про те, що ОСОБА_5 добровільно перейшов на бік ворога та своїми діями наніс шкоду інтересам держави.
Апелянт вважає, що слідчим суддею не обґрунтовані висновки про наявність достатніх підстав вважати, про існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України та не розглянуто можливість застосування до підозрюваного інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
ОСОБА_5 підозрюється у тому, що будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом на посаді головного сержанта радіотехнічного взводу окремої радіотехнічної роти в/ч НОМЕР_1 , яка дислокувалась в АДРЕСА_3 мис Меганом АР Крим, він, в один із днів третьої декади березня 2014 року на загальних зборах особового складу в/ч НОМЕР_1 відмовився виконувати обов`язки військової служби у Збройних Силах України та виявив намір проходити службу в лавах Збройних Сил Російської Федерації. 21.03.2014 р. ОСОБА_5 уклав контракт про проходження військової служби та зарахування в списки особового складу Збройних Сил Російської Федерації на посаду техніка радіотехнічного взводу радіотехнічної роти району в/ч НОМЕР_2 Чорноморського флоту Південного військового округу з 21.03.2014 р. до 21.09.2016 р. 04.04.2014 р. ОСОБА_5 отримав паспорт громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_3 , виданий Федеральною Міграційною службою.
10.12.2016 р. в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження № 0000602 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України за фактом вчинення військовослужбовцем ОСОБА_5 державної зради та дезертирства.
26.01.2017 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.
26.01.2017 р. старший слідчий військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_8 звернувся до суду з погодженим із прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрюваний може продовжити переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.
З урахуванням того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 408 КК України, один з яких є особливо тяжким злочином, і з урахуванням того, що ОСОБА_5 вже більше трьох років переховується від органів військового управління ЗС України, не повідомляв про себе, як про військовослужбовця, дезертирував з військової частини НОМЕР_1 та вступив до лав Збройних Сил Російської Федерації, отримав паспорт громадянина Російської Федерації, слідчий суддя дійшов висновку, про наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний перебуваючи на волі, може продовжити переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Заслухавши доповідь судді, захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.
Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, дані: листа ГУ ВКР ДКР СБ України від 09.12.2016 р. про вчинений ОСОБА_5 злочин; поясненнями ОСОБА_5 ; наказу ТВО начальника управління 25 району спостереження № 50 від 13.05.2014 р. за змістом якого станом на 12.05.2014 р. не прибули з тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополя до нових місць дислокації певні військовослужбовці, в тому числі і мічман ОСОБА_5 ; протоколів допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; документами про проходження ОСОБА_5 військової служби у Збройних Силах Російської Федерації.
Вказані докази були в повній мірі досліджені слідчим суддею та на них є посилання в ухвалі, а тому доводи захисника про не встановлення та не дослідження обставин заявленого слідчим клопотання позбавлені підстав.
Крім того, матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що ОСОБА_5 , який протягом трьох років фактично переховувався від органів військового управління Збройних Сил України та не повідомляв про себе, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
З урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомості наявних доказів вчинення ним злочину з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив про наявність підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 408 КК України, а тому доводи апеляційної скарги захисника з приводу не дослідження слідчим суддею показів свідків та фактичних даних, що містяться у протоколах їх допиту, апеляційним судом не приймаються до уваги.
Крім того, посилання захисника на нерозглянуту судом першої інстанції можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших (альтернативних) запобіжних заходів є необґрунтованими, оскільки за змістом ч. 5 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави, не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчинені злочину, передбаченого ст. 111 КК України.
Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, ухвала слідчого судді повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для її скасування та вирішення питання про скасування запобіжного заходу ОСОБА_5 , апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2017 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
_____________________ _______________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3