АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/616/17 Справа № 183/4659/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 ,

- ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0002422 за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь при розгляді справі у суді першої інстанції на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Булава Ульчинського району Хабаровського краю, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

Учасники судового провадження :

прокурор - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА :

Вироком Новомосковського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2017 року, ОСОБА_6 визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання вищезазначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року у виді 3 (трьох) років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком один рік, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді трьох років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Вирішено питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України.
Прийнято рішення про відшкодування процесуальних витрат.
Прокурор, який приймав участь при розгляді справі у суді першої інстанції не погодившись з вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2017 року подав апеляційну скаргу.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені судом і викладені у вироку, доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину і правильність кваліфікації його діяння, просить вирок суду змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при покладенні на засудженого обов`язків передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд першої інтстанції при винесенні вироку поклав на засудженого обо`язки передбачені ст. 76 КК України за редакцією, яка на момент винесення вироку втратила чинність.
Згідно вироку суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за таких обставин: 16 червня 2016 року близько 02 години 15 хвилин ОСОБА_6 , з квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав належну потерпілій ОСОБА_8 мікрохвильову піч марки «Whirpool» білого кольору вартістю 338,80 грн. Після цього, ОСОБА_6 з викраденим майном з місця події втік розпорядившись майном на власний розсуд, завдавши матеріальну шкоду потерпілій на зазначену суму
В ході апеляційного розгляду прокурор, підтримав апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь при розгляді справі у суді першої інстанції та просив її задовольнити у повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників які приймали участь в ході апеляційного розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, який приймав участь при розгляді справі у суді першої інстанції не підляга. задоволенню з наступних підстав.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також щодо кримінально-правової кваліфікації його дій, не учасниками кримінального провадження не оспорюються сторонами, а тому не є предметом апеляційного розгляду.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, не виявлено.
Що стосується тверджень прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при покладенні на засудженого обов`язків передбачених ст. 76 КК України то вони заслуговують на увагу вихадячи з наступного.
Відповідно до п.п.1.2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закову про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є: незастосування судом закону, який підлягав застосуванню, застосування закону, який не підлягав застосуванню.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених» від 07.09.2016 року № 1492-УШ, який набрав чинності 08.10.2016, статтю 76 Кримінального Кодексу України викладено в новій редакції. А саме, зазначено, що відповідно до частини 1 вказаної статті у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчайня.
Відповідно до абзацу 17 п.2 частини четвертої статті 374 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1492-УШ від 07.09.2016 У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до статей 75-79, 104 Кримінального кодексу України у резолютивній частині вироку зазначаються обов`язки, покладені на засудженого.
А отже вихадячи з наведеного колегія суддів погоджується з вимогами прокурора, оскільки вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.01.2017 року при покладення відповідних обов`язків на засудженого ОСОБА_6 були покладені обо`язки передбачені ст. 76 КК України за редакцією, яка на момент винесення вироку втратила чинність.
Отже, при вказаних обставинах, колегія суддів вбачає підстав для скасування або зміни вироку щодо обвинуваченого в частині призначеного покарання, а тому доводи прокурора про м`якість призначеного покарання не знайшли свого підтвердження.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь при розгляді справі у суді першої інстанції задовольнити.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2017 року щодо ОСОБА_6 змінити.
Виключити з вироку посилання суду стосовно застосування до засудженого ОСОБА_6 обов`язків передбачених ст. 76 КК України в редакції від 14 квітня 2009 року та покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

_____________ ____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4