Справа № 462/3062/16-к
У Х В А Л А
11 серпня 2017 року колегія суддів Залізничного районного суду м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю секретаря: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника потерпілих: адвоката ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд

в с т а н о в и в:
На розгляді Залізничного районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000669 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про продовження на два місяці строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки строк застосованого запобіжного заходу закінчується. Зазначила, що наявні ризики передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою обрання запобіжного заходу не зменшились, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено, судовий розгляд у кримінальному провадження на даний час триває.
Обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілі не заперечили щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що з однакових підстав, з яких було продовжено запобіжний захід не може бути підставою для продовження обвинуваченому запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою на два місяці з огляду на наступне.

У відповідності до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

На даний час залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 , опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування) та незаконно впливати на потерпілу та свідків і на це вказують такі обставини, як характер дій, в яких він обвинувачується, тяжкість покарання, яке йому загрожує в разі визнання судом винуватим, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, що характеризує його, як особу, що немає достатніх моральних цінностей, особливо небезпечну для суспільства, для якої життя людини не розцінюється як соціальна цінність, схильний для досягнення своїх злочинних цілей, який залишаючись на волі може продовжувати займатися злочинною діяльністю.

Стороною захисту не надано жодних документів, що дають підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, зокрема домашній арешт можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з ч.5 ст.194 КПК України, зокрема прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.
Враховуючи вищенаведене, суд переконаний, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, необхідно продовжити на два місяці.

Керуючись ст.176-178, 183, 331, 369-372 КПК України, суд
у х в а л и в:
Запобіжний захід ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених п.1 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити по 09.10.2017 року включно.

Копію ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору і направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: /підпис/

Судді: /підпис/

/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1