УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/745/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 311 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирне, Коростенського району, Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
- за ч. 1 ст. 263 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.
- за ч. 2 ст. 309, КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.
- за ч. 2 ст. 311 КК України на 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 3 (три) роки та покладено на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази: 7 патронів та наркотичні засоби і прекурсор, які зберігаються в камері схову речових доказів СУ ГУНП в Житомирській області на підставі квитанції №9999 від 08.12.2016 року знищено.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 2 861,30 грн.
в с т а н о в и л а:
Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_7 протягом липня місяця 2016 року, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту знаходив на смітниках поблизу вулиці Сонячної м. Коростень та на полі в мікрорайоні «Щебзавод» м. Коростень дикоростучі рослини маку снотворного, які незаконно зберігаючи при собі, без мети збуту переносив до підсобного приміщення, що розташоване біля будинку АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав та висушував, тим самим виготовивши без мети збуту наркотичний засіб макова солома у великому розмірі вагою у висушеному стані 912,5 грама. 11.08.2016 року у вищевказаному підсобному приміщенні подрібнив коробочки рослин маку снотворного та, використовуючи кухонне приладдя, пристосоване для незаконного виготовлення наркотичного засобу, незаконно виготовив та зберігав без мети збуту наркотичний засіб опій ацетильований загальною вагою сухої речовини 0,706 г. та прекурсор ангідрид оцтової кислоти у великому розмірі вагою 8,151 г. для власних потреб, які зберігав для власних потреб до часу їх виявлення та вилучення працівниками поліції о 18:30 год. 11.08.2016 року.
В кінці липня 2016 року ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання боєприпасів, знаходячись на земельній ділянці поля неподалік від АДРЕСА_2 , на якій знаходиться смітник, незаконно придбав знайшов, сім патронів, які є бойовими припасами патронами «Маузер» калібру 8 мм (7,92 мм), які виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби, та достовірно знаючи про заборону зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу, зберігаючи їх при собі, переніс до підсобного приміщення, яке розташоване біля будинку АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу до 18:30 години 11 серпня 2016 року, коли вони були виявлені та вилучені працівниками поліції.
Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні без мети збуту, наркотичного засобу, вчиненими повторно, у великих розмірах, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ст. 309, ч. 2 КК України, умисними діями, які виразились у незаконному виготовленні та зберіганні без мети збуту, прекурсорів, у великих розмірах, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ст. 311, ч. 2 КК України; умисними діями, які виразилися у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ст. 263, ч. 1 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікацію та доведеності його вини вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.
Вказує, що судом не враховано те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашені судимості, що свідчить про стійкість протиправної поведінки обвинуваченого та його небажання виправитись, наявність обтяжуючих обставин рецидив злочину.
Також, вказує, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 96-1 КК України призначив покарання ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України без застосування спеціальної конфіскації майна, яке було предметом злочину, а саме прекурсорів.
Просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати його винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 263 КК України 3 (три) роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 309 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 311 КК України 3 (три) років 6 (шість) місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Речові докази: прекурсори, які зберігаються в камері схову речових доказів СУ ГУНП в Житомирській області на підставі квитанції №9999 від 08.12.2016 року звернути у власність держави. В решті вирок суду залишити без змін.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними та апелянтом не оспорюються.
Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311 КК України.
Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то воно на думку колегії суддів є явно несправедливим через його м`якість.
Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 , судом першої інстанції було враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наслідки, обставини що пом`якшують його покарання та обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на спеціалізованих обліках не перебуває.
Однак, на думку колегії суддів, судом першої інстанції не в повній мірі враховано дані про особу ОСОБА_7 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та відбував покарання в місцях позбавлення волі, має непогашені судимості, вчинив нові умисні злочини пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, а також з незаконним зберіганням боєприпасів, яких є тяжким, що свідчить, про те що він будь-яких позитивних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та вказує на його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а відповідно застосування судом першої інстанції положень ст. 75 КК України є невиправданим, оскільки не забезпечить його виправлення на перевиховання.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції, в частині призначеного покарання підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості, неправильного застосування судом положень ст. 75 КК України.
Разом з тим, постановляючи новий вирок, колегія суддів враховує пом`якшуючу покарання обставину щире каяття в скоєному та активне сприяння в розкритті злочину, а також визнає пом`якшуючою обставиною, в порядку ч.2 ст. 66 КК України, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, який добровільно став проходити реабілітацію від наркотичної залежності, офіційне працевлаштування та позитивну характеристику за місцем роботи, дані про особу обвинуваченого який характеризується задовільно за місцем проживання та вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України покарання нижче найнижчої межі, а за ч. 2 ст. 309 та ч. 2 ст. 311 КК України мінімальне покарання передбачене санкціями статей.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора, про те, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 96-1 КК України ухвалив знищити речові докази (прекурсор - ангідрид оцтової кислоти) та не застосував спеціальну конфіскацію майна, яке було предметом злочину, то вони на думку колегії суддів є безпідставними.
Згідно до п.3 ч.9 ст. 100 КПК України майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.
П. 4 ч.9 ст. 100 КПК України визначено, що майно, яке не має ніякої цінності не може бути використане, знищується, а у разі необхідності передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції дотримався цих положень Закону та враховуючи, що прекурсор - ангідрид оцтової кислоти, є майном, яке ніякої цінності не має та вилучене з обігу ухвалив його знищити.
Прохань заінтересованих осіб про необхідність передачі цих прекурсорів до криміналістичних колекцій експертних установ, в ході розгляду справи як судом першої так і апеляційної інстанції не надходило.
Жодних порушень вимог ст. 96-1 КК України, які передбачають застосування спеціальної конфіскації майна, яке було предметом злочину в дохід держави, з врахуванням того, що воно не має ніякої цінності та вилучене з обігу колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у справі задовольнити частково.
Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 квітня 2017 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання:
- за ч. 1 ст. 263 КК України з застосуванням ст. 69 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.
- за ч. 2 ст. 309 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.
- за ч. 2 ст. 311 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом частково складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_7 покарання 2 (роки) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
В решті вирок залишити без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: