Справа № 314/3425/16-к
Провадження № 1-в/314/2289/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю прокурора: ОСОБА_2 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_5 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення питання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 101), надійшло клопотання про вирішення питання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 своє клопотання підтримав, пояснив, що вину у вчиненому злочині визнає, щиро розкаюється, зробив для себе належні висновки та змінив свою поведінку, працевлаштований слюсарем на дільниці установи, до праці ставиться сумлінно, надану роботу виконує вчасно. Згідно ст. 118 ч. 5 КВК України, залучався без оплати праці до роботи з благоустрою відділення СПС та прилеглої території та поліпшення житлово-побутових умов засуджених. Стягнень не мав, два рази заохочувався адміністрацією колонії. Просить суд замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт.

Представник адміністрації виправної колонії не заперечив проти задоволення даного клопотання і суду пояснив, що засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 06 квітня 2015 року відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 101), раніше судимий: 09.06.2000 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі, звільнений 18.12.2003 по відбуттю строку покарання; 14.12.2005 Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки 6 місяців; 13.12.2010 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; 28.07.2011 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 28.05.2014 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців. По справі, за якою відбуває покарання, засуджений: 11 грудня 2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 лютого 2016 року у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з дня фактичного затримання до дня набрання вироком законної сили, а саме з 25 липня 2014 року по 25 лютого 2015 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року), із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі. Початок строку: 25.07.2014, кінець строку: 25.06.2017. За час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушував. Стягнень не мав. За сумлінну поведінку та ставлення до праці два рази заохочувався правами начальника колонії. Працевлаштований слюсарем на дільниці установи, до праці ставиться сумлінно. Згідно ст. 118 ч. 5 КВК України, залучався без оплати праці до роботи з благоустрою колонії, прилеглої території та поліпшення житлово-побутових умов засуджених. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. У скоєному злочині провину визнає, міру призначеного судом покарання вважає справедливою, у скоєному розкаюється. Відповідно до ст. 123 КВК України, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Духовне відродження». Сумлінна поведінка і ставлення до праці ОСОБА_6 свідчить про те, що він довів своє виправлення і заслуговує на заміну невідбутого строку покарання більш м`яким покаранням у вигляді виправних робіт.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши представника адміністрації колонії, засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, зважаючи, що згідно поданих та перевірених у судовому засіданні доказів слідує, що засуджений довів своє виправлення і заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», рішення про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

З наданих представником адміністрації колонії матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_6 внаслідок проведеної з ним виховної роботи якісно змінив свою поведінку, характеризується позитивно. З наданої адміністрацією виправної колонії характеристики та довідки про стягнення та заохочення вбачається, що ОСОБА_6 вимоги режиму відбування покарання не порушував. Стягнень не мав. За сумлінну поведінку та ставлення до праці два рази заохочувався правами начальника колонії. Працевлаштований слюсарем на дільниці установи, до праці ставиться сумлінно. Згідно ст. 118 ч. 5 КВК України, залучався без оплати праці до роботи з благоустрою колонії, прилеглої території та поліпшення житлово-побутових умов засуджених. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. У скоєному злочині провину визнає, міру призначеного судом покарання вважає справедливою, у скоєному розкаюється. Відповідно до ст. 123 КВК України, приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Духовне відродження».

За таких обставин суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення та перевиховання, а тому є всі підстави для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт.

Керуючись ст. 82 КК України, п. 3 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення питання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт задовольнити.

Замінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину покарання, призначену йому за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2014, у вигляді позбавлення волі, що складає 1 рік 11 днів, більш м`яким покаранням виправними роботами на той же строк, з відрахуванням 20 % заробітку в дохід держави.

У строк покарання, згідно ст. 72 КК України, зарахувати 1 день позбавлення волі, який відповідає 3 дням виправних робіт, з моменту винесення ухвали до застосування покарання у вигляді виправних робіт.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

14.06.2016
14.06.2016

22.06.2016