АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1648/16 Справа № 205/2185/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2016 року м. Дніпро

20 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9

представника потерпілих ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0000007 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року, ухвалений стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджанської Республіки, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 08 червня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді шести років позбавлення волі з позбавленням права керуванням транспортними засобами строком на три роки.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_12 і ОСОБА_9 задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 - у відшкодування заподіяної моральної шкоди 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень; на користь ОСОБА_9 - у відшкодування заподіяної моральної шкоди 100 000 (сто тисяч) гривень.

Судом 1 інстанції ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 06 січня 2014 року, близько 14.00 години, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2106» д/н НОМЕР_1 , рухався по вулиці без назви, з боку вул. Шелгунова в напрямку вул. Братів Трохимових в м. Дніпропетровську. Під час руху ОСОБА_7 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху (вимоги п. 16.11 ПДР України), проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, наближаючись по ґрунтовій дорозі без назви до нерегульованого перехрестя з вул. Братів Трофимових, не надав переваги у русі автомобілю «Кіа» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_13 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого в районі будинку № 131 на вищезазначеному перехресті скоїв з ним зіткнення, від якого автомобіль «Кіа» д/н НОМЕР_2 у некерованому стані виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2104» д/ НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_9 , після чого автомобіль «ВАЗ-2104» у некерованому стані допустив наїзд на автомобіль «Хюндай Гец» д/н НОМЕР_4 , який стояв попереду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_12 заподіяно тілесні ушкодження, які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, потерпілому ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш як 21 день). Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_7 знаходиться у причинному зв`язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисником обвинуваченого подана апеляційна скарга, в якій просить вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.06.2016 року скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

В обґрунтування свої вимог захисник посилається на те, що вирок не відповідає обставинам справи, оскільки судовим слідством і судом кримінальне провадження розглянуто поверхово з залишенням поза увагою істотних дорожніх умов, за яких сталася ДТП, при наявності винуватості у його скоєнні водія ОСОБА_13 . Вказує, що суттєві обставини, які залишились недослідженими, потребують проведення топографо-геодезичної експертизи. Крім того, в суді 1 інстанції заявлено клопотання про проведення повторної судово-автотехнічної експертизи, оскільки висновок експертизи є сумнівним, невірним та суперечить дійсним дорожнім умовам ДТП та ПДР. Через відмову призначення необхідних експертиз допущена істотна неповнота судового слідства та допущене ухвалення вироку на підставі наявності умов недоведеності вини обвинуваченого, через що вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді 1 інстанції.

На адресу Апеляційного суду Дніпропетровської області 28.07.2016 року надійшли заперечення на апеляційну скаргу від представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 , в яких вказує, що не може погодитись з доводами захисту, викладеними в апеляційній скарзі, та просить залишити вирок суду 1 інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційної скарги захисника, прокурора, потерпілого ОСОБА_9 , його представника адвоката ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і вважали, що вирок суду слід залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, при викладених у вироку обставинах, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами, які суд всебічно та повно дослідив, правильно оцінив та послався на них у вироку.

Зазначені висновки зокрема підтверджуються: показами потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що 06 січня 2014 року, близько 14.00, він, керуючи автомобілем «ВАЗ-2104» д/ НОМЕР_3 , в якому на передньому пасажирському сидінні знаходилась його дружина ОСОБА_12 , рухався по вул. Братів Трофимових, з боку вул. Метростроївської в напрямку вул. Комунарівської в м. Дніпропетровську. В цей час він помітив, що з прилеглої території на перехрестя з вул. Братів Трофимових виїхав автомобіль «ВАЗ-2106», який допустив зіткнення з автомобілем «Кіа», який рухався у зустрічному напрямку по вул. Братів Трофимових, та після вказаного зіткнення автомобіль «Кіа» відкинуло на проїзній частині, та він зіткнувся з його автомобілем. В результаті зіткнення йому та його дружині ОСОБА_12 було заподіяно тілесні ушкодження; аналогічними показами потерпілої ОСОБА_12 ; показами свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що у вказаний час він, керуючи автомобілем «Кіа» д/н НОМЕР_2 , рухався по головній (асфальтованій) дорозі вул. Братів Трофимових, з боку вул. Комунарівської в напрямку вул. Метростроївської в м. Дніпропетровську, а по зустрічній смузі рухався автомобіль «ВАЗ-2104». В цей час з прилеглої території на смугу його руху, не надавши йому дорогу, справа виїхав автомобіль «ВАЗ-2106», з яким він не встиг уникнути зіткнення. Від цього його автомобіль відкинуло на смугу зустрічного руху, де він зіткнувся з автомобілем «ВАЗ-2104»; показами свідка ОСОБА_14 , який підтвердив, що, знаходячись в районі будинку № 131 по вул. Братів Трофимових в м. Дніпропетровську, бачив, що відбулося зіткнення автомобіля «Кіа», який рухався по вул. Братів Трофимових з автомобілем «ВАЗ-2106», який виїхав на дану проїзну частину з прилеглої території з ґрунтовим покриттям, після чого автомобіль «Кіа» виїхав на смугу зустрічного руху та зіткнувся з автомобілем «ВАЗ-2104»; показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що у вказаний час він, знаходячись у приміщення будівельного магазину, розташованого в будинку № 131 по вул. Братів Трофимових в м. Дніпропетровську, почув звуки різкого гальмування та удар, а вийшовши на вулицю, на проїзній частині автомобілі «Кіа», «ВАЗ-2106» та «ВАЗ-2104», на яких мались механічні пошкодження, після чого також помітив механічні пошкодження на своєму автомобілі «Хюндай Гец» д/н НОМЕР_4 , який він залишив біля магазину; протоколами проведення слідчих експериментів від 13 лютого 2014 року, зі схемою та фототаблицями до них, під час яких свідок ОСОБА_14 на місці події вказав механізм та обставини зіткнення транспортних засобів (т.1 а.с.96-101, 102-106); протоколом проведення слідчого експерименту від 08 листопада 2014 року, з фототаблицею до нього, в ході якого потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_12 на місці події вказали механізм та обставини зіткнення транспортних засобів (т.2 а.с.111-116); протоколом проведення слідчого експерименту від 07 липня 2015 року, з фототаблицею до нього, в ході якого потерпілий ОСОБА_13 на місці події вказав механізм та обставини зіткнення транспортних засобів (т.2 а.с.129-139).

Місце та обставини скоєного ДТП підтверджуються й дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06 січня 2014 року зі схемою та фототаблицею до нього, яким зафіксоване місце зіткнення автомобілів «ВАЗ-2106» д/н НОМЕР_1 , «Кіа» д/н НОМЕР_2 , «ВАЗ-2104» д/ НОМЕР_3 , «Хюндай Гец» д/н НОМЕР_4 по вул. Братів Трофимових, в напрямку від вул. Комунарівської до вул. Метростроївської в м. Дніпропетровську (т.1 а.с.5-20); висновком судово-медичної експертизи №285е від 23 січня 2014 року, відповідно до якого, потерпілій ОСОБА_12 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла забою м`яких тканин голови саден лівої параорбітальної області та лівої тім`яної області; закритої тупої травми грудної клітини; закритого перелому в середній третині лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків; відкритого перелому лівої великогомілкової та малогомілкової кісток у середній третині зі зміщенням уламків, забійно-рваної рани у середній третині лівої гомілки; забійно-рваної рани на передній поверхні правої гомілки у верхній третині; синців по зовнішній поверхні правого передпліччя у верхній третині, по задній поверхні правого плеча у середній третині, по зовнішній поверхні правої гомілки у верхній середній третині; саден правої кисті, які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя (т.1 а.с.48-51); висновком судово-медичної експертизи №358е від 28 січня 2014 року, відповідно до якого, потерпілому ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому правої великогомілкової кістки у нижній третині без зміщення відламків з розривом нижнього міжберцового сполучення, закритого перелому 3 5 плюснових кісток правої стопи зі зміщенням відламків, закритого перелому шилоподібного відростку лівої ліктьової кістки зі зміщенням відламків, синців та саден на голові та нижніх кінцівках, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш як 21 день) (т.1 а.с.85-87); висновком судово-автотехнічної експертизи №70/27-89 від 21 лютого 2014 року, яким встановлено, що в дорожній обстановці, яка склалася, дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 16.11 ПДР України, відповідно до яких, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу повинен надати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.с.110-112).

При встановлених судом фактичних обставинах справи, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України.

Покази обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема, про рівнозначність доріг на місці дорожньо транспортної пригоди та наявність у її скоєнні вини водія ОСОБА_13 , на що захисник також посилається в апеляції, судом перевірені та правильно визнані безпідставними, як, надані ОСОБА_7 з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, оскільки вони спростовувалися вищезазначеними доказами.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України головна дорога дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1, 1.23.2, 1.23.3, 1.23.4, 2.3. Наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її за значенням до перехрещуваної.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що проїзна частина по вулиці Братів Трохимових в м. Дніпропетровську є асфальтованою, має декілька смуг для руху, тобто має всі необхідні ознаки головної дороги, а на прилеглій дорозі, по якій рухався ОСОБА_7 , вбачалася наявність асфальтованого покриття лише перед перехрестям 17, 0 м.

З урахуванням зазначеного, судом правильно вказано про необхідність при виїзді на таке перехрестя дотримання вимог п.16.11 ПДР України, чого не було зроблено водієм ОСОБА_7 , що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи №70/27-89 від 21 лютого 2014 року, при заданому механізмі події, в діях водія автомобіля «Kia Sorento» ОСОБА_13 не вбачалось невідповідностей вимогам п.12.3 ПДР України, які з технічної точки зору могли знаходитися у причинному зв`язку з контактуванням з автомобілем ВАЗ-2106.

Посилання в апеляції адвоката про неправильне встановлення фактичних обставин пригоди, про неправильність даних, наданих для проведення судової авто технічної експертизи, необґрунтовані.

Суд перевірив і дав оцінку всім даним, встановленим при огляді місця події і інших слідчих дій. Сумніватися у об`єктивності цих свідчень підстав немає. По кримінальному провадженню були визначені місце зіткнення автомобілів, момент виникнення небезпеки для водія, наявність оглядовості у нього і те, як діяв інший учасник ДТП. Для цього були оглянуті місце пригоди, транспортні засоби, проведені слідчі експерименти, судова авто технічна експертиза, допитані особи, які приймали участь у цих діях, які підтвердили об`єктивність даних, відображених у відповідних протоколах. При цьому, ніяких суттєвих суперечностей між свідченнями, викладеними у протоколі огляду місця пригоди і протоколах інших слідчих дій, немає.

Таким чином висновки експерта базувалися не на неправомірних, суперечливих вихідних даних, а на даних, отриманих законним шляхом, які відображали дійсні події.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляції захисника про те, що висновок судової авто - технічної експертизи є неналежним доказом.

Цей документ складений та завірений уповноваженою на те особою, оформлений належним чином, у ньому містяться усі необхідні відомості, яким суд надав відповідну оцінку. Зазначений висновок є повним та об`єктивним, і у проведенні повторної судової авто - технічної експертизи за клопотанням захисника, не було необхідності.

З урахуванням зазначеного, у колегії суддів немає підстав піддавати сумніву висновок вказаної експертизи. А механізм скоєння дорожньо -транспортної пригоди, який суд вважає доведеним, підтверджується й іншими, зазначеними вище доказами.

Те, що при призначенні судово-автотехнічної експертизи слідчим, а у подальшому і експертом, у прізвищі обвинуваченого допущено орфографічну помилку, також не є підставою для визнання зазначеного висновку неналежним доказом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції були досліджені у повному обсязі всі надані сторонами докази, які зібрані в межах діючого кримінального процесуального кодексу, є належними та допустимими і їм дана належна оцінка у вироку.

Висновки суду першої інстанції, викладені у вироку, не містять протиріч.

Порушень процесуального закону, які тягнуть за собою скасування вироку, судом першої інстанції допущено не було.

Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання, то при визначенні такої міри, суд, як вбачається з вироку, врахував ступінь тяжкості, скоєного ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, вжиття ним заходів до часткового відшкодування заподіяної моральної шкоди потерпілим, що суд визнав обставиною, що пом`якшує покарання.

Разом із цим, враховуючи обставини зазначені судом першої інстанції, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 слід зменшити покарання, призначене судом першої інстанції за ч.2 ст.286 КК України, до 3 років позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, відповідає вимогам ст.65 КК України.

За викладених обставин, колегія суддів вважає за можливе вийти за межі вимог апеляційної скарги захисника на підставі ч. 2 ст. 404 КПК України, оскільки це не погіршує становища обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 417, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_11 - задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року відносно ОСОБА_7 , змінити.

Пом`якшити ОСОБА_7 покарання, призначене за ч.2 ст.286 КК України, до 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

В решті вирок щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: