провадження №1-кп/389/146/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2016 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000828 від 07 травня 2015 року, стосовно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Богунь Богуньського району Чимкентської області Республіки Казахстан, громадянина України, освіта середня, не працює, співмешкає, утриманці відсутні, місце проживання АДРЕСА_1 , не маючого судимості,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю: прокурора Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 скоїв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за наступних обставин.

06 травня 2015 року, у вечірній час, ОСОБА_3 перебував на подвір`ї території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , де, разом з власником домоволодіння ОСОБА_7 вживав спиртні напої. Перебуваючи у вказаному місці, під час спільного вживання з ОСОБА_7 спиртних напоїв, у ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на заподіяння ОСОБА_7 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння. Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, приблизно о 20.00 годині цього ж дня, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, взяв зі столу на подвір`ї кухонний ніж, зайшов до коридору будинку, де, тримаючи ніж обома руками, наніс ним не менше одного удару ОСОБА_7 в область живота.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення живота з пошкодженням печінки та сальника, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №90 від 09 червня 2015 року, по тяжкості відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України не визнав, надав суду показання, відповідно до яких з потерпілим ОСОБА_8 він знайомий на протязі тривалого часу, відносини нормальні, вони не сварились.

6 травня 2015 року, після обід, коли він повертався від своєї матері, побачив потерпілого ОСОБА_7 , який займався ремонтом будівлі. Він зупинився, вони з ОСОБА_7 поговорили і він запропонував потерпілому вжити спиртні напої, на що останній погодився. Вони зібрали гроші і він, обвинувачений, придбав пляшку горілки, яку приніс до дому до ОСОБА_7 , в цей час дружина останнього приготувала закуску. Вони вживали горілку, потім ОСОБА_7 купив ще одну пляшку горілки, яку вони вже не допили. Після того, як з двору пішла дружина ОСОБА_7 , він попросив потерпілого, щоб той притримав собаку, ОСОБА_7 притримав собаку і він пішов по своїм справам, що було дані не пам`ятає, так як перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений також доповнив, що коли вони з потерпілим вживали спритне і, після того, як закінчили його вживати, з ними нікого іншого не було і ніхто до них не підходив і, спортивна куртка, яка приєднана до матеріалів кримінального провадження, в якості речового доказу, йому не належить.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України не визнає, вина останнього в скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення встановлена судом і підтверджується показами потерпілого, свідків, а також дослідженими матеріалами кримінального провадження.

Допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_7 надав суду показання, відповідно до яких, 6 травня 2015 року, після обід, він перебував у себе на подвір`ї по АДРЕСА_2 , займався господарством, його погукав його знайомий ОСОБА_3 , після чого, він, потерпілий, вийшов на вулицю, вони поговорили і ОСОБА_3 , який був в стані алкогольного сп`яніння, запропонував випити горілки, на що він погодився. Вони сиділи у нього на подвір`ї, вживали горілку, потім ОСОБА_3 кудись пішов і його не було приблизно 20-25 хвилин, потім обвинувачений повернувся і вони продовжили вживати спиртне. Десь о 19.30 годині дружина пішла до магазину, а він зайшов з дитиною в будинок, щоб її перевдягнути, а ОСОБА_3 залишився сидіти на подвір`ї.

Приблизно о 20.00 годині він вийшов з кімнати будинку, тримаючи в руках дитячі речі, зайшов до коридору і побачив, як із-за кута вийшов ОСОБА_3 і ножем, який тримав обома руками, вдарив його в живіт, спитавши при цьому чи добре йому. Цей кухонний ніж був його, потерпілого, він лежав на столі під навісом, довжина леза приблизно 15-20 см. Він відчув різкий біль, схопив своїми руками руки ОСОБА_3 і відвів їх, разом з ножем, вибивши таким чином ніж з його рук, після чого ОСОБА_3 втік з подвір`я. Він, потерпілий, викликав швидку і далі майже нічого не пам`ятає, бо йому стало зле.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 надала суду показання, відповідно до яких, 06 травня 2015 року, приблизно о 16-17 годині, до її чоловіка, ОСОБА_7 , прийшов раніше їй не відомий, обвинувачений ОСОБА_3 , який вже перебував в стані алкогольного сп`яніння, вони з чоловіком про щось поговорили, потім сіли за стіл та почали разом вживати горілку, яку з собою приніс ОСОБА_3 .. Приблизно о 18.00 годині вона пішла по справам, чоловіки залишались сидіти за столом, не сварились. В цей-же день, після 20 год., їй, на мобільний телефон, зателефонувала сусідка і повідомила, що її чоловіка порізав його гість. Вона прибігла до дому побачила чоловіка, який був у крові, потім приїхала карета «швидкої допомоги» і чоловіка відвезли до лікарні.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 надав суду показання, відповідно до яких, 06 травня 2015 року, йому зателефонувала ОСОБА_11 та повідомила, що ОСОБА_12 підрізали. Він сів на велосипед і поїхав до ОСОБА_13 до дому, коли приїхав, то біля будинку потерпілого стояла «швидка допомога». На запитання, хто йому вдарив ножем, ОСОБА_14 відповів, що ОСОБА_15 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 надав суду показання, відповідно до яких, після обрання, в суді, щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , міри запобіжного заходу, останній був доставлений до відділу поліції, де у нього була вилучена спортивна куртка, в яку він був одягнений.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 надав суду показання, відповідно до яких, коли він був у паспортному столі відділу поліції, його запросили бути понятим, коли у ОСОБА_3 вилучали його спортивну куртку, в яку останній був одягнений.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 надала суду показання, відповідно до яких, 06 травня 2015 року, приблизно о 20.00 годині, за місцем її проживання прийшов ОСОБА_3 , до нього вийшов її зять ОСОБА_19 , вони поговорили і зять попросив її викликати «швидку допомогу» ОСОБА_7 .. Коли вона, з телефоном, вийшла на вулицю, побачила ОСОБА_20 , також бачила ОСОБА_7 , який, на її запитання, сказав, що ножове поранення йому наніс ОСОБА_3 .

Допитана в судовому засіданні, в режимі відеоконференції, експерт ОСОБА_21 , надала суду показання, відповідно до яких, на спортивній куртці обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була надана на експертизу, були виявлені сліди крові, яка може належати потерпілому ОСОБА_7 .. Домішки крові ОСОБА_3 на вказаній куртці не виключаються, однак малоймовірні, враховуючи їх невеликий розмір.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України підтверджується також дослідженими матеріалами кримінального провадження, а саме: витягом з кримінального провадження №0000828 від 06 травня 2015 року (т.1 а.с.1); медичними довідками (т.1 а.с.3,4); протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06 травня 2015 року, прийнятого від ОСОБА_22 (т.1 а.с.5); протоколом огляду місця події від 06 травня 2015 року (т.1 а.с.7-9); протоколом огляду місця події від 06 травня 2015 року (т.1 а.с.11-12); протоколом проведення слідчого експерименту від 23 червня 2015 року (т.1 а.с.24-25); протоколом отримання зразків для експертизи від 08 травня 2015 року (т.1 а.с.33); протоколом отримання зразків для експертизи (т.1 а.с.35); протоколом огляду місця події від 08 травня 2015 року (т.1 а.с.36); висновком експерта №90 від 09 червня 2015 року (т.1 а.с.39-41), відповідно до якого у ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження у вигляді: колото-різного поранення живота з пошкодженням печінки та сальника; вказані тілесні ушкодження утворились від дії предмету, який мав колюче-ріжучі властивості та не менш як від 1 травматичного впливу, могли утворитись в строк та при обставинах, вказаних в установчій частині постанови, та, за тяжкістю, відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя під час утворення; утворення вищевказанних тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту виключається; найбільш вірогідне взаємо розташування нападаючого та потерпілого, під час утворення тілесних ушкоджень, обличчям до обличчя або близьке до такого; оскільки поранення живота не супроводжувалось масивною кровотечею, ОСОБА_7 , після отримання тілесних ушкоджень, міг здійснювати активні дії рухатись, ходити; висновком експерта №113 від 24 червня 2015 року (т.1 а.с.45-47), відповідно до якого тілесні ушкодження, які описані в історії хвороби потерпілого ОСОБА_7 , могли утворитись при обставинах, на які вказав потерпілий на слідчому експерименті; висновком експерта №408 від 12 травня 2015 року (т.1 а.с.53-54); висновком експерта №419 від 15 травня 2015 року (т.1 а.с.59-60); висновком експерта №1647 від 14 травня 2015 року (т.1 а.с.66), відповідно до якого в крові ОСОБА_3 виявлений етиловий спирт в кількості 1.34 г/дм3; висновком експерта №98 від 12 червня 2015 року (т.1 а.с.72-74), висновком експерта №409 від 15 червня 2015 року (т.1 а.с.80-82); висновком експерта №410 від 15 червня 2015 року (т.1 а.с.87-89), відповідно до якого, на спортивній куртці, вилученій у ОСОБА_3 , виявлено сліди крові, яка може належати потерпілому ОСОБА_7 , домішки крові ОСОБА_3 на куртці не виключаються, однак малоймовірні, враховуючи невеликий розмір сліду крові; висновком експерта №46 від 15 травня 2015 року (т.1 а.с.97-101), протококом огляду предмету від 08 травня 2015 року (т.1 а.с.110); повідомленням про підозру від 07 травня 2015 року (т.1 а.с.117-118), відповідно до якого ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України; повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри від 24 червня 2015 року (т.1 а.с.127-128); висновком судово-психіатричного експерта №357 від 10 липня 2015 року (т.1 а.с.204-205), згідно якого ОСОБА_3 в момент скоєння кримінального правопорушення виявляв і в даний час виявляє психічні розлади і розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю, проте вказані психічні розлади не досягають ступені душевного захворювання і недоумкуватості, тому, у відношенні інкримінуємого йому діяння, слід вважати осудним, підпадає під дію ст.19-1 КК України, застосування заходів медичного характеру не потребує; оглянутими в судовому засідання речовими доказами, а саме футболкою потерпілого та спортивною курткою обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи в сукупності всі докази по даному кримінальному провадженню, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Суд не приймає, як достовірні доводи обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не вчиняв кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, оскільки показання ОСОБА_3 , в цій частині, спростовуються показаннями потерпілого та свідків, допитаних під час судового розгляду, які вказали, що саме ОСОБА_3 спричинив ножове поранення ОСОБА_7 , а також дослідженими матеріалами кримінального провадження, тож суд розцінює вищевказані показання ОСОБА_3 як намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

Суд також критично відноситься до заяв обвинуваченого та його захисника про те, що спортивна куртка, яка долучена до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу та оглянута під час судового засідання, не належить ОСОБА_3 , оскільки заяви останніх спростовуються дослідженими матеріалами кримінального провадження, а саме протоколом огляду місця події від 8 травня 2015 року, відповідно до якого, у ОСОБА_3 була вилучена спортивна куртка синього кольору із зеленим відтінком, з сірими смугами та алюмінієвою блискавкою, висновком експерта №410 від 15 червня 2015 року, відповідно до якого на експертне дослідження була надана спортивна кофта, яка була вилучена 8 травня 2015 року у ОСОБА_3 під час ОМП за адресою АДРЕСА_3 , показами свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які під час судового розгляду дали показання про те, що саме ця спортивна кофта, яка долучена до матеріалів кримінального провадження, була одягнена на ОСОБА_3 і вилучена у останнього 8 травня 2015 року під час ОМП.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке закон класифікує як тяжкий злочин, особу ОСОБА_3 , що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, хоча і вважається таким, що не має судимості, суспільно-корисною працею не займається, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченрого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують та наявність обставин, які обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства і можливості застосування до обвинуваченого положення ст.ст.69,75 КК України не вбачає, що на думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_3 , саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.

По даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 заявлено цивільний позов про відшкодування заподіяної внаслідок злочину матеріальної шкоди в сумі 5000 грн. та моральної шкоди в сумі 10000 грн.

Відповідно до ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Ч.2 ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з вимогами ст.1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка його заподіяла, при наявності вини вказаної особи. Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності й справедливості.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, а саме цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 , вважає за необхідне залишити позов останнього без розгляду, оскільки потерпілим ОСОБА_7 , під час судового розгляду, не надано жодних доказів на підтвердження суми заподіяної матеріальної шкоди, яку він визначив в позові, крім того, потерпілим не надано суду обґрунтувань заподіяння моральної шкоди зі сторони обвинуваченого, роз`яснивши потерпілому його право звернутися з позовними вимогами про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди до обвинуваченого в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов прокурора, в інтересах державного закладу «Відділкова лікарня ст.Знам`янка» ДП «Одеська залізниця», про відшкодування витрат понесених на лікування потерпілого від злочину, в сумі 1569 грн. 60 коп., з урахуванням доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 , наданих доказів на підтвердження суми коштів, витрачених лікарнею на лікування потерпілого ОСОБА_7 (т.1 а.с.138-139), вбачається необхідним задовольнити в повному обсязі.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судово-трасологічної експертизи в сумі 491 грн. 04 грн. необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Також, у зв`язку з набранням чинності ЗУ «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, враховуючи, що у розумінні ст.1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили, суд вважає необхідним зарахувати, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, строк попереднього ув`язнення, застосованого до обвинуваченого, в межах даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 08 травня 2015 року по день набрання законної сили даним вироком.

Наступне зарахування за цими правилами строку попереднього ув`язнення до набрання вироком законної сили здійснюється місцевим судом в межах територіальної юрисдикції якого буде виконуватись вирок або апеляційним судом в разі оскарження вироку та постановлення нового чи залишення вироку без змін або у випадку його зміни.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.121 КК України і призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили, строк відбування покарання відраховувати з 08 травня 2015 року року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, до строку позбавлення волі ОСОБА_3 , в межах даного кримінального провадження, зарахувати строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 08 травня 2015 року по день набрання законної сили даним вироком суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави, процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судової експертизи в сумі 491 (чотириста дев`яносто одну) грн. 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь державного закладу «Відділкова лікарня ст.Знам`янка» ДП «Одеська залізниця», в рахунок відшкодування витрат понесених на лікування потерпілого від злочину, 1569 (одну тисячу п`ятсот шістдесят дев`ять) грн. 60 коп.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування, заподіяної внаслідок злочину, матеріальної шкоди на суму 5000 грн. та моральної шкоди в сумі 10000 грн. - залишити без розгляду.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: пляшку з-під віскі, ємністю 0.25 л., скляну рюмку, футболку, спортивну кофту, кухонний ніж, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Знам`янського МВ УМВС України в Кіровоградській області, знищити; велосипед «Салют», який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_23 залишити на зберіганні у останньої.

Вирок може бути оскаржений, до апеляційного суду Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1 .