Справа № 192/442/17
Провадження № 1-кп/192/135/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" серпня 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , не працюючого, який має середню освіту, не одруженого, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_3 03 березня 2017 року приблизно о 17 годині 40 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи технічно справним автомобілем «NISSAN QASHQAI», номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_7 , рухався разом з пасажиром ОСОБА_8 , який перебував на передньому пасажирському сидінні вказаного автомобіля по автодорозі Н-08 «Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя», яка проходить по території Солонянського району Дніпропетровської області зі сторони смт Солоне в напрямку м. Дніпро. В районі 429 км + 900м ОСОБА_3 , в силу стану алкогольного сп`яніння, та як наслідок трати концентрації, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змін, не переконавшись що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на розділовий газон, в результаті чого втратив можливість контролювати рух транспортного засобу та допустив виїзд за межі проїжджої частини дороги праворуч, з послідуючим перекидання автомобіля.
Своїми діями ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п.1.3,1.5,2.3 (б), 2.9 (а), 10.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої пасажиру автомобіля ОСОБА_8 завдані тілесні ушкодження: численні прямі та не прямі переломи ребер з ушкодженнями та без ушкодження пристінкової плеври праворуч по лопатковій лінії, ліворуч подвійні та потрійні переломи по середній ключичній та біля грудній лініям, крововиливи у прикореневу ділянку легень та біля ниркову клітковину, перелом правої ключиці, розрив печінки, селезінки, 500 мл рідкої крові у черевній порожнині, крововиливи у м`які покрови голови, під м`яку мозкову оболонку та у речовину головного мозку, садно над правою бровою, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Смерть пасажира ОСОБА_8 наступила на місці дорожньої-транспортної пригоди.
ОСОБА_9 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним злочину.
В судовому засіданні пояснив, що 03 березня 2017 року приблизно о 17 годині 40 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, він керуючи автомобілем «NISSAN QASHQAI», номерний знак НОМЕР_1 , рухався разом з пасажиром ОСОБА_8 , який перебував на передньому пасажирському сидінні по автодорозі Н-08 «Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя» зі сторони смт Солоне в напрямку м. Дніпро. В районі 429 км + 900 м він виїхав на розділовий газон під час здійснення маневру «обгон», втратив контроль над автомобілем, внаслідок чого виїхав за межі проїжджої частини дороги праворуч, де автомобіль перекинувся. До того як сісти за кермо спільно з ОСОБА_8 вжив 100 грамів горілки та келих пива. Після того як автомобіль перекинувся, він думав, що ОСОБА_8 від отриманих травм перебуває без тями, викликав швидку допомогу. У скоєному каявся.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснень не надав.
Враховуючи те, що обвинувачений та його захисник, потерпілий та прокурор не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_9 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких вони правильно розуміють, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина обвинуваченого в скоєнні ним злочину в судовому засіданні доказана повністю.
Дії ОСОБА_9 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи відповідно до ст. 65 КК України питання про вид та міру покарання ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, а також особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, приймав участь в АТО, має державні нагороди.
З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд вважає за необхідне й доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.286 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами, вважаючи, що дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів.
В той же час суд вважає, що обвинувачений може бути виправлений і без ізоляції його від суспільства, знаходячись під контролем органів, що відають за виконанням вироку. Тому, суд вважає доцільним звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. При цьому суд вважає, що застосування до обвинуваченого покарання на якому наполягала сторона обвинувачення є недоцільним, оскільки вчинений злочин не умисним, вчинений особою, яка раніше не судима, визнала своє вину.
Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Таким чином, оскільки матеріали кримінального провадження містять документально підтвердженні витрати держави на проведення експертизи, вони підлягають стягненню з обвинуваченого.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Долю речового доказу слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75,76 КК України, ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки 6 місяців.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Скасувати арешт автомобіля марки «NISSAN QASHQAI», номерний знак НОМЕР_1 , який застосовано згідно ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2017 року.
Речові докази змиви речовини бурого кольору опечатані в сліп-пакет №3400251, які перебувають на зберіганні в камері речових доказів ГУ НП в Дніпропетровській області знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 2 111 (дві тисячі сто одинадцять) гривень 04 копійки.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1