УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженої

ОСОБА_4 на ухвалу судді Апеляційного суду Одеської області від

26 вересня 2016 року,
в с т а н о в и л а :
Як вбачається з долучених до касаційної скарги судових рішень, вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 серпня 2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ч. 3 ст. 332 КК із застосування ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з позбавленням права обіймати певні посади в правоохоронних органах на строк 2 роки, без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки і покладено на неї обов`язки, передбачені ч. 1

ст. 76 КК. Також постановлено звільнити засуджену ОСОБА_4 від покарання за ч. 1 ст. 364 КК на підставі статей 48, 74 цього Кодексу.
Вказаним вироком також засуджено ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 .
Не погоджуючись з вказаним вироком місцевого суду засуджена

ОСОБА_4 подала до апеляційного суду апеляційну скаргу.
Ухвалою судді Апеляційного суду Одеської області від 26 вересня

2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 повернуто останній.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженої, просить скасувати ухвалу судді апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 420 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.
Згідно ч. 1 ст. 421 КПК обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
З долученої до касаційної скарги копії ухвали судді апеляційного суду вбачається, засуджена ОСОБА_4 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою , в якій просила вирок місцевого суду, щодо неї змінити й призначити їй інший вид покарання який слід відбувати реально, без застосування положень ст. 75 КК, тобто засуджена в своїй апеляційній скарзі просила погіршити її правове становище.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційний суд, повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 05 серпня 2016 року, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Таким чином, із касаційної скарги та наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене і керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_4 на ухвалу судді Апеляційного суду Одеської області від 26 вересня 2016 року відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3