АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

20 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційними скаргами власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року,

за участю власника майна ОСОБА_5 ,
представника власників майна адвоката ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000159 від 11.08.2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на видаткову частину розрахункових рахунків ОСОБА_11 - № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , ОСОБА_6 - № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , №3620, №9249, №3620, №9249, №9249, №3620, ОСОБА_12 - №3587, №3587, №4302, №4302, №4302, №4302, №4302, 4302, №4302, №4302, №4302, ОСОБА_7 - № НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , 8071, ОСОБА_13 - НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , №7323, №7323, №7323, №7323, №3558, №3558, №3558 (українська гривня, російський рубль, долар США, євро), відкриті в ПАТ "СБЕРБАНК" (МФО 320627).

Зобов`язано службових осіб ПАТ "СБЕРБАНК" (МФО 320627) зупинити видаткові операції на рахунках ОСОБА_11 - № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , ОСОБА_6 - № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 , № НОМЕР_17 , № НОМЕР_16 , № НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 , ОСОБА_12 - № НОМЕР_20 , № НОМЕР_21 , № НОМЕР_22 , № НОМЕР_23 , № НОМЕР_24 , № НОМЕР_25 , № НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , № НОМЕР_27 , № НОМЕР_27 , № НОМЕР_28 , ОСОБА_7 - № НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_29 , ОСОБА_13 - НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , № НОМЕР_30 , № НОМЕР_31 , № НОМЕР_32 , № НОМЕР_33 , № НОМЕР_34 , № НОМЕР_35 , №3558 (українська гривня, російський рубль, долар США, євро) - станом на дату, годину та хвилину отримання ухвали суду.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання, та необхідність накладення арешту на вказане майно, з підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

В апеляційних скаргах власники майна вважають оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому просять скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.03.2017 р. та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_9 про накладення арешту на видаткову частину розрахункових рахунків ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відкритих в ПАТ "СБЕРБАНК" (МФО 320627), із зобов`язанням службових осіб ПАТ "СБЕРБАНК" (МФО 320627) зупинити видаткові операції на вказаних рахунках відмовити.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційних скаргах, апелянти вказують на те, що слідчий суддя, ухвалюючи оскаржуване рішення, припустився порушень кримінального процесуального закону, з огляду на те, що накладення арешту на видаткову частину розрахункових рахунків, що хоча по суті і являє собою накладення арешту на видаткові операції, однак кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Також на переконання власників арештованого майна грошові кошти у безготівковій формі на банківському рахунку (без найменування номіналів купюр, їх серійних номерів та інших родових та індивідуальних ознак, властивих для готівкових коштів), не підпадають під визначення речових доказів в кримінальному провадженні, оскільки не є матеріальними об`єктами, які можуть зберегти сліди злочинів. Належним та допустимим речовим доказом, на думку апелянтів, в даному випадку могли б бути документи про рух коштів, отримані органом досудового розслідування в установленому законом порядку.

Додатково, власники майна наголошують на тому, що суд, приймаючи рішення про накладення арешту на видаткову частину розрахункових рахунків не врахував можливість використання зазначеного майна, як доказу у кримінальному провадженні та наклав арешт на майно, яке неможливо використати як доказ, що прямо суперечить меті арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження, визначеній приписами ст. 170 КПК України.

Крім того, власники майна звертають увагу суду апеляційної інстанції на те, що слідчий суддя, в порушення вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, не відмовив слідчому у задоволенні клопотання про арешт майна, незважаючи на те, що слідчий не довів суду необхідність накладення арешту на видаткову частину розрахункових рахунків, саме апелянтів, не зазначив в який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення в даному кримінальному провадженні можливе використання в якості речових доказів безготівкових грошових коштів, що були арештовані.

Також, апелянти зазначають про те, що судом першої інстанції не було встановлено, з посиланням на докази, обставини при яких вони набули арештовані грошові кошти злочинним шляхом, оскільки розрахункові рахунки, на видаткову частину яких накладено арешт, використовувалися ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 тільки для ведення господарської діяльності відповідно до вимог закону.

Додатково власники арештованого майна вказують на те, що задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя не звернув увагу на те, що останнє не містить чітких підстав, мети та обґрунтування необхідності арешту грошових коштів, що знаходяться на рахунках саме апелянтів, передбачених вимогами ст. 170 КПК України, а також доказів факту завдання шкоди останніми та розміру позовних вимог (цивільного позову), заявлених в межах даного кримінального провадження.

Крім того, апелянти наголошують на тому, що станом на дату прийняття рішення про арешт грошових коштів на їхніх рахунках жодній особі, що має відношення до них не було повідомлено про підозру у вказаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000159 від 11.08.2015 р. за фактом ухилення від сплати податків у особливо великих розмірах та за фактом пособництва в ухиленні від сплати податків у особливо великих розмірах, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України.

Одночасно, апелянтами заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22.03.2017 р. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянти вказують на те, що розгляд клопотання слідчого був здійснений без участі власників майна та їх представників.

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, що дає апеляційному суду підстави розглядати справу у відсутність прокурора, про що не заперечували як представник власників майна, так і сам власник арештованого майна.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 та представника власників майна адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини третьої зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 22.03.2017 р. було постановлено без виклику осіб, які її оскаржують, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляючи ухвалу має зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000159 від 11.08.2015 р. за фактом ухилення від сплати податків у особливо великих розмірах та за фактом пособництва в ухиленні від сплати податків у особливо великих розмірах, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ФОП ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_36 , ФОП ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_37 , ФОП ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_38 , ФОП ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН - НОМЕР_39 , ФОП ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН - НОМЕР_40 впродовж 2014 - 2016 років отримують на власні рахунки грошові кошти від наступних підприємств з ознаками фіктивності: ПП «Легіон-Ц» (), ПП «Рамхат» (), ПП «Фоксбет», (), ІІП «Бекфаєр» (код ЄДРПОУ 38Н51463), ПП «Кратос- Грант» (), ПП «Фленкер» (), ПП «Фопсхаунд» (), ПП «Хілтон Тайм» (), ПП «Свентовіт» (), ПП «Кастл Лайт» (код ЄДРГІОУ 38851077), ТОВ «РВК-Тех» (), ТОВ «Маршал Консалдінг» (), ТОВ «Варлус» (), ТОВ «Деталікс» (), ТОВ «Кастелл Трейд» () згідно договорів комісії, начебто, з метою в подальшому придбати зернову продукцію вітчизняної селекційної озимої пшениці.

Однак, як вважає орган досудового розслідування, вищевказану продукцію ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 за вказаний період часу не придбали, а отримані грошові кошти готівкою знімали та продовжують знімати у банківських установах, що підтверджується випискою по руху коштів та оригіналами грошових чеків.

В результаті опрацювання зазначених фізичних осіб-підприємців органом досудового розслідування було встановлено, що в більшості випадків ці особи є службовими особами підприємств, які перераховували на їх рахунки кошти.

Таким чином, на переконання сторони обвинувачення ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 отримавши на власні рахунки грошові кошти від підприємств з ознаками фіктивності переводять їх у готівку та використовують у власних цілях, не задекларувавши їх у свій дохід.

Також, як зазначає орган досудового розслідування, більшість фінансових операцій по перерахуванню коштів проводиться всіма юридичними та фізичними особами одночасно в один день.

До того ж, на переконання сторони обвинувачення, ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 з метою приховання відомостей про незаконні фінансові операції від Служби фінансового моніторингу України, подрібнювали суми банківських переказів до 150000 грн.

Крім того, орган досудового розслідування, посилаючись на виписки по банківським рахункам, вважає встановленим те, що ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 в 2017 році продовжують здійснювати незаконну діяльність, яка полягає в обготівкуванні грошових коштів реального сектору економіки через рахунки фізичних осіб - підприємців та їхні банківські картки відкриті у ПАТ «СБЕРБАНК» (МФО 320627).

Так, аналізом виписок по банківським рахунках вищевказаних осіб встановлено невідповідність придбаних та поставлених товарів (послуг).

Проведеним аналізом діяльності підприємств з ознаками фіктивності, органом досудового розслідування встановлено, що за допомогою вказаних вище фіктивних СГД, організованою групою здійснюється незаконна діяльність пов`язана з ухиленням від сплати податків підприємствами реального сектору економіки, шляхом відображення у податковому та бухгалтерському обліках взаємовідносини з такими СГД, тобто проведення безтоварних операцій, а також, надаються послуги з незаконного обготівкування грошових коштів.

Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин, звернувши увагу на однаковий алгоритм процесу існування та діяльності даних фізичних осіб-підприємців з моменту створення, який характеризується індивідуальними ознаками під час здійснення господарської діяльності діяльність ФОП контролюється службовими особами одного й того ж адвокатського об`єднання: відкриття банківських рахунків в одних установах банку; здійснення фінансово-господарських операцій з однією групою підприємств; зміна виду та умовний продаж товарів, вказує на те, що рахунки вищевказаних фізичних осіб-підприємців використовуються одними і тими ж особами з метою прикриття зазначеної вище незаконної діяльності.

Також досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 на сьогоднішній день використовують власні банківські рахунки для транзиту та обготівкування злочинних грошових коштів отриманих від протиправної діяльності підприємств діючого сектору економіки.

Встановлено, що для виконання зазначених протиправних функцій ОСОБА_11 використовує рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , ОСОБА_6 - № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_15 , №9249, №3620, №9249, №9249, №3620, ОСОБА_15 - № НОМЕР_20 , №3587, №4302, №4302, №4302, №4302, №4302, №4302, №4302, №4302, №4302, ОСОБА_7 - № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , №8071, ОСОБА_13 - № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , №7323, №47323, №7323, №7323, №3558, №3558, №3558 відкриті у ПАТ «СБЕРБАНК» (МФО 320627).

21.03.2017 р. старший слідчий СУ ФР ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_16 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на видаткову частину розрахункових рахунків ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , які відкриті в ПАТ «СБЕРБАНК» (МФО 320627).

22.03.2017 р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва клопотання слідчого про накладення арешту на видаткову частину розрахункових рахунків ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , які відкриті в ПАТ «СБЕРБАНК» (МФО 320627) було задоволено.

Разом з тим, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва приходить до висновку про те, що дослідивши обставини кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до помилкового висновку про необхідність в накладенні арешту на видаткову частину розрахункових рахунків у тому числі ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які відкриті в ПАТ «СБЕРБАНК» (МФО 320627).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

При цьому слідчий суддя вказаної норми закону не дотримався, оскільки не дивлячись на те, що кримінальне провадження №0000159 зареєстроване ще 11.08.2015 року, повідомлення про підозру будь-кому, в тому числі й ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не вручалося, отже на час розгляду клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно у вказаному кримінальному провадженні №0000159 останні в статусі підозрюваних, обвинувачених не перебували, у зв`язку з чим у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на видаткову частину розрахункових рахунків ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які відкриті в ПАТ «СБЕРБАНК» (МФО 320627).

Окрім цього, посилання слідчого судді на необхідність забезпечення кримінального провадження, як на мету накладення арешту на видаткову частину розрахункових рахунків, також не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтоване та невмотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідні норми кримінального процесуального закону. Слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Так, зокрема, посилаючись у клопотанні на те, що ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_12 впродовж 2014 - 2016 років отримують на власні рахунки грошові кошти від наступних підприємств з ознаками фіктивності: ПП «Легіон-Ц» (), ПП «Рамхат» (), ПП «Фоксбет», (), ІІП «Бекфаєр» (код ЄДРПОУ 38Н51463), ПП «Кратос-Грант» (), ПП «Фленкер» (), ПП «Фопсхаунд» (), ПП «Хілтон Тайм» (), ПП «Свентовіт» (), ПП «Кастл Лайт» (код ЄДРГІОУ 38851077), ТОВ «РВК-Тех» (), ТОВ «Маршал Консалдінг» (), ТОВ «Варлус» (), ТОВ «Деталікс» (), ТОВ «Кастелл Трейд» () згідно договорів комісії, начебто, з метою в подальшому придбати зернову продукцію вітчизняної селекційної озимої пшениці, але вищевказану продукцію ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за вказаний період часу не придбали, а отримані грошові кошти готівкою від підприємств з ознаками фіктивності знімали та продовжують знімати у банківських установах, переводять їх у готівку та використовують у власних цілях, не задекларувавши їх у свій дохід, слідчий та прокурор повинні були зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене мотивування клопотання, слідчий в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Апеляційний суд наявності таких доказів не вбачає.

Як встановлено колегією суддів, надані матеріали клопотання не містять процесуальних документів, що підтверджують належність зокрема ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до категорії осіб, вказаних в ст. 170 КПК України в якості власників майна.

Враховуючи зазначене, а також те, що за матеріалами, які додані до клопотання слідчого, відсутні докази, що грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках зокрема ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які відкрито у ПАТ «СБЕРБАНК» (МФО 320627), мають ознаки речового доказу та відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, то існування правової підстави для арешту грошових коштів на видаткову частину вказаних рахунків з метою забезпечення збереження речових доказів взагалі спростовується. До того ж, ні з клопотання слідчого, ні з ухвали слідчого судді не вбачається сума грошових коштів, яка знаходиться на перелічених рахунках.

Так, згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення майно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 має до розслідуваних кримінальних правопорушень, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на майно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

Також колегія суддів звертає увагу, що ні слідчий в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Враховуючи вищевикладене, на думку колегії суддів, висновки слідчого судді не відповідають вимогам закону та не ґрунтуються на матеріалах справи і тим самим є передчасними.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду в частині вирішення питання про накладення арешту на видаткову частину розрахункових рахунків зокрема ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які відкриті в ПАТ «СБЕРБАНК» (МФО 320627), ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна, а апеляційні скарги власників майна задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на видаткову частину розрахункових рахунків зокрема ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які відкриті в ПАТ «СБЕРБАНК» (МФО 320627), як такого, що внесено з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна вказаних осіб, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити власникам майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року.

Апеляційні скарги власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000159 від 11.08.2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, якою було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на видаткову частину розрахункових рахунків, зокрема, ОСОБА_11 - №8587, №8587, №8587, №8587, №3584, №3584, №3584, ОСОБА_6 - №9249, №9249, №3620, №9249, №3620, №9249, №9249, №3620, ОСОБА_7 - № НОМЕР_10 , 8071, 8071, (українська гривня, російський рубль, долар США, євро), відкриті в ПАТ "СБЕРБАНК" (МФО 320627), скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_10 , в частині накладення арешту на видаткову частину розрахункових рахунків ОСОБА_11 - №8587, №8587, №8587, №8587, №3584, №3584, №3584, ОСОБА_6 - №9249, №9249, №3620, №9249, №3620, №9249, №9249, №3620, ОСОБА_7 - № НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_29 , відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19 и б а к