УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №292/83/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 121 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №292/83/17 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 28 березня 2017 року щодо
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, не судимого, -
обвинуваченого за ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 121 КК України,-
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_11 , не оскаржуючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій та призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , просить змінити вирок суду, викласти шостий абзац резолютивної частини вироку в наступній редакції: цивільний позов прокурора задовольнити, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь Пулинської районної ради кошти в розмірі 923 грн. 10 коп., витрат понесених КУ «Центральна районна лікарня Пулинської районної ради» на лікування потерпілої ОСОБА_7 ; стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації кошти в розмірі 1423 грн. 50 коп., витрат понесених КУ «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» на лікування потерпілої ОСОБА_7 . Зазначає, що посилання суду у вироку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави 2346 грн. 60 коп. унеможливлює виконання вироку, оскільки не зрозуміло яку суму слід стягнути на користь Пулинської районної ради, а яку на користь Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 , не оскаржуючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій, просить скасувати вирок в частині призначеного покарання, постановити новий вирок, яким призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням. Вважає, що призначене судом покарання не відповідає тяжкості злочинів та особі обвинуваченого. Вказує, що судом не враховано всі обставини, які пом`якшують покарання.
В запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 , яке надійшло від прокурора ОСОБА_11 , йдеться про безпідставність доводів апелянта та залишення апеляційної скарги без задоволення.
Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 28 березня 2017 року ОСОБА_10 засуджено: за ч.1 ст. 129 КК України на 6 місяців арешту, за ч.1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обвинуваченому ОСОБА_10 визначено остаточне покарання - 5 років позбавлення волі.
Початком строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_10 вирішено вважати день набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили обраний раніше відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено в силі.
Зараховано ОСОБА_10 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 6 листопада 2016 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Задоволено цивільний позов прокурора. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави 2346 грн. 60 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_7 .
Задоволено позов потерпілої ОСОБА_7 . Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 4553 грн. 38 коп. майнової шкоди та 20 000 грн. моральної шкоди, заподіяної злочином.
Частково задоволено позов потерпілої ОСОБА_8 . Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 3000 грн. моральної шкоди, заподіяної злочином.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_10 11 378 грн. 66 коп. судових витрат на залучення експертів при проведенні експертиз,
Згідно вироку суду, 23 жовтня 2016 року близько 19 год. 30 хв. на АДРЕСА_2 ОСОБА_10 через конфлікт із своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_8 у зв`язку з її небажанням продовжувати спільне проживання у цивільному шлюбі, будучи обуреним спробою ОСОБА_8 покликати на допомогу, вирішив викликати у неї реальну загрозу побоювання за своє життя.
Реалізуючи свій умисел, в цей же час та місці ОСОБА_10 дістав з внутрішньої кишені куртки наявний пневматичний газобалонний пістолет моделі «С-11» та, приставивши його стволом до голови ОСОБА_8 , висловив реальну погрозу пострілу та вбивства, вимагаючи від неї перестати кликати людей на допомогу та замовчати. Враховуючи темну пору доби, відсутність перехожих та відлюдність місця, за обставин які склалися потерпілою ОСОБА_8 сприйнято дії ОСОБА_10 як реальну погрозу позбавлення її життя.
У подальшому ОСОБА_10 , будучи обуреним втручанням у особисті стосунки із співмешканкою її матері ОСОБА_7 , вирішив спричинити останній тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій умисел, 24 жовтня 2016 року близько 19 години, знаходячись на автодорозі Київ-Чоп біля автобусної зупинки «Курне», ОСОБА_10 дочекався ОСОБА_7 , яка в черговий раз виїхала на велосипеді зустрічати дочку з автобуса, де між ними відбулась суперечка.
В ході цієї суперечки ОСОБА_10 здійснив у бік ОСОБА_7 два постріли з наявного у нього пневматичного газобалонного пістолету моделі «С-11», не спричинивши тілесних ушкоджень. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 наніс ОСОБА_7 рукояткою вказаного пістолета чотири удари по голові, внаслідок чого остання впала на землю та втратила свідомість.
Не припиняючи свої протиправні дії, ОСОБА_10 стягнув ОСОБА_7 на узбіччя, де наявним у нього кухонним ножем наніс останній два удари в область спини на рівні лопаток, та по одному удару в область живота, в праве плече, в ліве стегно та в область грудної клітини з правого боку.
Внаслідок зазначених дій ОСОБА_10 спричинив ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження у вигляді рвано-забійних ран волосяної частини голови, синця на обличчі, колото-різаних ран лівого стегна, живота, правого плеча, спини, рваної рани пальця лівої кисті; тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого вивиху головки правої плечової кістки, розриву правого ключично-акроміального з`єднання; тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя у вигляді колото-різаної рани, проникаючої в плевральну порожнину по задньо-пахвовій анатомічній лінії справа на рівні 5-го міжребір`я.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора та потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги прокурора та в заперечення апеляційної скарги обвинуваченого, пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_9 в підтримання апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та вирішення на розсуд суду апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_10 задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні умисних дій, які виразилися у погрозі вбивством, оскільки були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, та в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційних скаргах не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 121 КК України кваліфіковані правильно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, та врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання місцевим судом враховано характер і ступень тяжкості злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до не тяжкого та тяжкого злочинів проти життя та здоров`я особи.
Судом зазначено, що обвинувачений ОСОБА_10 не судимий, неодружений, працював неофіційно, за місцем реєстрації характеризується нейтрально.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , судом не встановлено.
На підставі викладеного та враховуючи думку потерпілих, місцевий суд призначив обвинуваченому ОСОБА_10 покарання в межах санкції ч.1 ст.129 КК України у виді арешту та в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі.
З врахуванням наведеного, колегія судді погоджується з призначеним судом першої інстанції покаранням обвинуваченому ОСОБА_10 та вважає, що воно буде достатнім для перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.
Посилання апелянта на те, що вину він визнав повністю та щиро розкаявся не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для застосування до призначеного ОСОБА_10 покарання ст. 75 КК України.
Крім того, в засіданні апеляційного суду потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наполягали на залишенні без зміни призначене обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, оскільки у них є підстави побоюватися обвинуваченого.
На підставі викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни вироку місцевого суду в частині призначеного покарання.
Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо неправильного вирішення судом цивільного позову прокурора.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, прокурором до обвинуваченого ОСОБА_10 було заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі Пулинської районної ради та Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_7 в сумі 923 грн. 10 коп. та 1423 грн. 50 коп. відповідно. В позові також зазначено реквізити вказаних юридичних осіб, які є балансоутримувачами лікувальних закладів, де лікувалась потерпіла (а.п. 35-36). Вказані витрати на лікування підтверджені довідками відповідних лікувальних закладів (а.п. 162, 163).
Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє в ньому.
Згідно ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Зі змісту ст. 126 ЦПК України вбачається, що суд ухвалюючи рішення на користь кількох позивачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них.
Проте, задовольняючи вказаний цивільний позов прокурора, суд у вироку зазначив про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави 2346 грн. 60 коп., що унеможливлює виконання вироку, оскільки не зрозуміло яку саме суму та на користь якого з лікувальних закладів слід стягнути з останнього.
Вищенаведене, апеляційний суд вважає істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне рішення.
Згідно п.4 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
На підставі викладеного, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_10 слід змінити у вказаній частині.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 задовольнити.
Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 28 березня 2017 року щодо ОСОБА_10 змінити в частині задоволення цивільного позову прокурора.
Цивільний позов прокурора задовольнити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь Пулинської районної ради (р/р 0583, ГУДКСУ в Житомирській області, МФО 811039, код 13577184) кошти в розмірі 923 грн. 10 коп., витрат понесених КУ «Центральна районна лікарня Пулинської районної ради» на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_7 .
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації (р/р 0001, ГУДКСУ в Житомирській області, МФО 811039, код 02313476) кошти в розмірі 1423 грн. 50 коп., витрат понесених КУ «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_7 .
В решті вирок залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Судді: