Справа № 716/336/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.06.2017 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Заставна кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000036 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;, громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого в АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою; не одруженого, працюючого складальником стільців ТОВ «Меблі ТОКАБО», в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 зобов`язаний, згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 05.04.2016 сплачувати на користь своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісячно починаючи з 18.01.2016 до досягнення дитиною повноліття. Однак ОСОБА_5 , достовірно знаючи про призначену судом виплату аліментів та будучи неодноразово попередженим Заставнівським РВ ДВС про відповідальність за ухилення від сплати аліментів, переслідуючи умисні та корисливі цілі, спрямовані на злісне ухилення від сплати аліментів, маючи постійний дохід, працюючи з 17.08.2016 по даний час складальником в ТОВ «Меблі ТОКАБО» м. Чернівці, не сплачував аліменти, загалом отримавши заробітну плату за вказаний період в сумі 14614,49 грн., не поставив про це до відома бухгалтерію ТОВ «Меблі ТОКАБО» та Заставнівський районний відділ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області. Крім цього ні грошима чи іншими матеріальними цінностями своїй доньці не допомагав. Борг ОСОБА_5 по сплаті аліментів становить 7800 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, розкаявся, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинуваченні. Пояснив, що умисно не сплачував аліменти на утримання доньки, оскільки його колишня співмешканка ОСОБА_6 перешкоджала йому бачитися з дитиною та приймати участь у її вихованні, обіцяв в подальшому належним чином сплачувати аліменти.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що спільно проживала з ОСОБА_5 , який є батьком їхньої малолітньої доньки ОСОБА_7 05.04.2016 Заставнівським районним судом Чернівецької області ухвалено рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на утримання доньки по 600 грн. щомісячно. Проте, незважаючи на те, що з серпня 2016 року ОСОБА_5 офіційно працює та має постійний дохід, аліменти на утримання доньки не сплачував, у зв`язку з чим станом на лютий 2017 року утворилася заборгованість в розмірі 7800 грн.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, приймаючи до уваги, що сторони не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи та оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю, його дії кваліфіковано органом досудового слідства правильно за ч.1 ст.164 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.12 КК України, вчинений обвинуваченим злочин є злочином невеликої тяжкості.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує всі обставини справи, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного обвинуваченим злочину та особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До пом`якшуючих вину обвинуваченого обставин суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання, необхідне і достатнє для виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів, у виді обмеження волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробовуванням, тобто із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 366-376, 395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_5 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8