06.04.2017 Справа № 469/1515/16-к 1-кп/469/40/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження :
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
представників потерпілих та цивільних позивачів
- ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8
представника цивільного відповідача ТОВ "Трансметалторг"
- ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Березанка кримінальне провадження №0000163 від 15 липня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,
в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зі строком дії до 15 вересня 2016 року, який було продовжено ухвалами слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 12 вересня 2016 року, 09 листопада 2016 року та Березанського районного суду Миколаївської області від 13 грудня 2016 року та 07 лютого 2017 року.
Строк тримання обвинуваченого під вартою спливає 07 квітня 2017 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України судом розглянуто питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Прокурор на продовженні тримання обвинуваченого під вартою наполягав, посилаючись на те, що встановлені попередніми ухвалами судів ризики не зникли та не зменшились.

Представники потерпілих та цивільних позивачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали думку прокурора.
Представник цивільного відповідача проти продовження тримання під вартою обвинуваченого заперечував.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечили, посилаючись на тривалість тримання під вартою, можливість забезпечення належної поведінки обвинуваченого при застосуванні менш тяжкого запобіжного заходу, просили змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт.

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ст.177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.
Потерпілими від даного злочину на стадії досудового розслідування визнано тринадцять осіб, які зазначені в обвинувальному акті.
При вирішенні питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя Центрального районного суду м.Миколаєва в ухвалі від 16 липня 2017 року встановив наявність ризику, передбаченого ст.177 ч.1 п.1 КПК України, тобто можливість обвинуваченого переховуватися від слідства, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, скоєного у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок якого 3 людини загинуло та 10 осіб отримали тілесні ушкодження (а.п.34-35).
На момент розгляду питання щодо продовження дії запобіжного заходу встановлений слідчим суддею ризик можливості переховування ОСОБА_4 від слідства, передбачений ст.177 ч.1 п.1 КПК України, не зник та суттєво не зменшився, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, скоєного у стані алкогольного сп"яніння, внаслідок якого три особи загинуло та десятеро отримали тілесні ушкодження, судовий розгляд справи не проводився, дані про відшкодування обвинуваченим шкоди та про прощення його з боку потерпілих відсутні, а тому існує реальний публічний інтерес, який виправдовує у даній конкретній справі продовження тримання обвинуваченого під вартою, що відповідає позиції Європейського Суду з прав людини, викладеної, зокрема, у рішенні по справі Биков (Bykov) проти Російської Федерації (скарга N 4378/02) від 10 березня 2009 року (п.63), згідно якого тривале утримання під вартою може бути виправданим у конкретній справі за наявності реальної вимоги публічного інтересу, що, поряд з належним врахуванням принципу презумпції невинуватості, переважає правило поваги до особистої свободи, передбачене у статті 5 Конвенції (там же, п.62).
Строк тримання під вартою визначається судом з урахуванням складності справи, кількості учасників судового розгляду, позиції сторін, у максимальних межах, передбачених законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, ч.3 ст.331, ст.372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Миколаївському СІЗО на 60 днів - до 05 червня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: