Справа № 283/2051/16-к
Провадження №1-кс/283/397/2016
У Х В А Л А

02 січня 2017 року м. Малин

Слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

слідчої ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчої СВ Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

встановив:

В повідомленні про підозру зазначено, що 15.12.2015 року близько 22 години ОСОБА_4 проник в підсобні приміщення домоволодіння ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 та викрав звідти речі на суму 15500 гривень.

Продовжуючи свої дії, ОСОБА_4 19.08.2016 року близько 18 години, перебуваючи в будинку ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , таємно викрав гроші в розмірі 1200 гривень.

01 березня 2016 року та 20 серпня 2016 року Малинським ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області до ЄРДР внесена відомості про вчинення злочинів передбачених ч. 3 та ч. 2 ст. 185 КК України.

01 січня 2017 року ОСОБА_4 затриманий в порядку статті 208 КПК України і цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбаченого ч.3 та ч. 2 ст. 185 КК України

В поданні слідча порушила питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років. Перебуваючи на волі, підозрюваний може ухилитись від органів слідства та суду, впливати на потерпілу та свідків, чим перешкоджати досудовому розслідуванню, а також може вчинити інші злочини, що свідчить про неможливість запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України.

Прокурор просить подання задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши підозрюваного, пояснення захисника та думку прокурора і слідчого, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує наведене вище, положення ст. 194 КПК України, вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 вже тричі засуджувався за вчинення умисних злочинів проти власності. Востаннє засуджений вироком Малинського районного суду Житомирської області від 19 лютого 2016 року за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою цього ж суду від 18 серпня 2016 року звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання скасоване у зв?язку з тим, що він змінив своє місце проживання, не попередивши кримінально-виконавчу інспекцію, та не являвся на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції. Крім того ОСОБА_4 знову обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів проти власності, один з яких є тяжким, а інший вчинений ним під час іспитового строку. Дані обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, продовжує злочинну діяльність та може ухилитись від слідства і суду.

Тому суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З урахуванням досліджених обставин розмір застави визначається у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 32000 гривень.

Одночасно слідчий суддя зобов`язує підозрюваного у разі внесення застави прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати обов`язки а саме: прибувати до слідчого під час досудового розслідування, не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176,177,182,183,193,194,196 КПК України,-

ухвалив:

Застосувати до ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк дії ухвали обчислювати з моменту затримання підозрюваного з 21 години 50 хвилин 01 січня 2017 року по 21 годину 50 хвилин 01 березня 2017 року.

Визначити розмір застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим кодексом у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 32000 гривень.

Покласти на ОСОБА_4 у разі внесення застави обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

-Прибувати за кожною вимогою до суду;

-Прибувати до слідчого під час досудового розслідування для проведення слідчих дій;

-Не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора суду;

-Повідомляти слідчого, прокурора чи суду про зміну свого місця проживання або роботи.

Повідомити під розпис ОСОБА_4 про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покладається на слідчу ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1