Справа № 755/5398/17
В И Р О К
іменем України

"16" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що 14.03.2017 року приблизно 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , підійшов до будинку АДРЕСА_3 , де помітив біля п`ятого під`їзду вищевказаного житлового будинку, на не охоронюваній стоянці автомобіль марки «ТойотаКемрі», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 .. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна з автомобіля марки «ТойотаКемрі», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , підійшов до автомобіля марки «ТойотаКемрі», д.н.з. НОМЕР_1 , та скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, за допомогою знайденого неподалік каменя, розбив скло правих передніх дверей автомобіля, та проник до салону вищевказаного автомобіля.
Продовжуючи задумане, ОСОБА_5 перебуваючи в салоні автомобіля марки «ТойотаКемрі», д.н.з. НОМЕР_1 , з корисливих спонукань, з метою протиправного збагачення, впевнившись в тому, що його злочинні дії не помічені з боку сторонніх осіб, скориставшись тим, що у дворі будинку нікого не було, таємно викрав GPS-навігатор марки «EXPLEY», зарядний пристрій до нього та кріплення, загальною вартістю 1500 гривень, що належить ОСОБА_7 .
Після чого, ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 1500 гривень.
Крім того, 11.04.2017 року приблизно 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , підійшов до будинку АДРЕСА_4 , де помітив біля вищевказаного житлового будинку, на не охоронюваній стоянці автомобіль марки «Фольцваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 .. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна з автомобіля марки «Фольцваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_2 , що ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , підійшов до автомобіля марки «Фольцваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_2 , та скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, за допомогою принесеного на місце вчинення злочину каменю, розбив скло правих передніх дверей автомобіля, та проник до салону вищевказаного автомобіля.
Продовжуючи задумане, ОСОБА_5 перебуваючи в салоні автомобіля марки «Фольцваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_2 , з корисливих спонукань, з метою протиправного збагачення, впевнившись в тому, що його злочинні дії не помічені з боку сторонніх осіб, скориставшись тим, що у дворі будинку нікого не було, повторно таємно викрав відеореєстратор марки «WDP FULL HD», вартістю 860 гривень, в якому знаходилась карта пам`яті на 32 Гб, вартістю 200 гривень, та кріплення до нього, що належить ОСОБА_8 ..
Після чого, ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 1060 гривень.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінальних правопорушень, викладених в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому.
Також ОСОБА_9 негативно оцінив свої протиправні дії, пообіцяв у подальшому не порушувати закон за жодних умов.
Крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, ОСОБА_5 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджуються з досудовим розслідуванням справи/провадження.
Покази ОСОБА_10 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.
Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінальних проваджень, однак у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), за обставин, встановлених судом.
Тож, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 : за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання ОСОБА_12 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття, наявність на утримані малолітньої дитини.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, позитивну характеристику за місцем проживання, дані, щодо стану здоров`я, невстановленність судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (працює не офіційно, раніше не судимий), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки; відсутність будь-яких претензій (майнових/моральних) у потерпілих; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), а саме: їх класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотиви і мету, способи, стадії вчинень, характери і ступінь тяжкості наслідків, що настали; роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, та вважає, за необхідне призначити покарання за ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, остаточно визначивши покарання на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Крім того, суд вважає, що його виправлення можливо без ізоляції від суспільства і до обвинуваченого можливо застосування ст. 75КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
Визнати винним ОСОБА_5 , у вчиненні злочину ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1-го року позбавлення волі.
Визнати винним ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2-х років позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш сурового покарання більш суворим, ОСОБА_5 остаточно призначити покарання у виді 2-х років позбавлення волі.
На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_5 , від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 , обов`язки: повідомляти органи пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з"являтись для реєстрації до органів пробації.
Запобіжний захід у вигляді застави ОСОБА_5 залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Речові докази, що переданні на збереження потерпілих, залишити в користуванні потерпілих.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
С у д д я :