Справа №278/3136/16-к
УХВАЛА

26 січня 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 121, частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України (далі КК) ,-

в с т а н о в и в :

Судом розглядається наведене кримінальне провадження. 29.01.2017 спливає строк тримання під вартою обвинуваченого. Відповідно до частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) незалежно від наявності відповідного клопотання суд зобов`язаний розглянути питання про доцільність продовження обвинуваченим строку тримання під вартою
Прокурор просив продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою, мотивуючи це наявністю ризиків, передбачених статтею 177 КПК, які не зменшилися та виправдовують його ув`язнення. Обвинуваченому інкриміновано вчинення тяжкого та середньої тяжкості злочинів щодо своїх рідних, майже одразу після відбування тривалого терміну покарання; вказував на наявність можливості продовження ОСОБА_4 злочинної діяльності в разі звільнення його з-під варти. Звернув увагу суду на обтяжуючі обставини, зафіксовані в обвинувальному акті. Вважає, що обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків. На переконання прокурора інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Потерпілі звернулись із заявою про розгляд справи без їх участі.
Сторона захисту просила обрати ОСОБА_4 домашній арешт, вказуючи на наявність в останнього постійного місця проживання у співмешканки в с. Іванківці, Андрушівського району; міцних родинних зв`язків; каяття обвинуваченого та його бажання відшкодувати потерпілим шкоду.
Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу, у тому числі, є: недопущення вчиненню нового кримінального правопорушення; забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам незаконно впливати на потерпілих, свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність зазначених ризиків у судовому засіданні не встановлено.
Згідно із вимогами статті 178 КПК суд ураховує попереднє засудження ОСОБА_4 за особливо тяжкий злочин та його обвинувачення у скоєнні нових злочинів майже одразу після відбування реального покарання, що викликає у суду об`єктивне побоювання про можливість продовження обвинуваченим протиправних вчинків; відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, роботи як джерела заробітку тощо. А тому суд відкидає доводи захисту про міцність його соціальних зв`язків. Окрім цього, з огляду на показання обвинуваченого, не переконливими є твердження сторони захисту про щире каяття ОСОБА_4 , ознакою якого, на думку суду, є беззаперечне визнання висунутого обвинувачення.

За усталеною національною судовою практикою при розгляді питання щодо взяття обвинуваченого під варту аргументами на користь такого рішення є, у тому числі: серйозність звинувачення, відсутність родинних зв`язків, ризик його втечі тощо. Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) також неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; (рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 «Вєренцов проти України», від 10.02.2011 «Харченко проти України»).

Таким чином характер ризиків обґрунтовують доцільність, правомірність та актуальність подальшого ув`язнення обвинуваченого та обмеження його прав у кримінальному провадженні.
Керуючись статтями: 177-178, 183, 196 КПК суд , -

у х в а л и в :

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Строк запобіжного заходу рахувати з 26.01.2017 до 26.03.2017.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1