Справа № 199/1319/17
В И Р О К
іменем України
27 березня 2017 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

ОСОБА_3

За участі прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000141 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, такого, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого водієм в ТОВ «Виробнича фірма «Технополіс», раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
24 січня 2017 року близько 20 години 10 хвилин ОСОБА_7 , керуючи технічно справним транспортним засобом «БАЗ А.081.10», реєстраційний знак НОМЕР_1 , рухався по мосту № 2 з боку вул. Коцюбинського в напрямку пр. Слобожанського в м. Дніпро.

Під час руху ОСОБА_7 , порушивши вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, за якими «При виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно здатний виявити, він повинен негайно вжити заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змін, при виникненні небезпеки для руху у вигляді велосипедиста ОСОБА_9 , який рухалася по проїзній частині в попутному з ним напрямку в полосі його руху, якого він об`єктивно здатний був виявити, заходів до своєчасного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не прийняв, внаслідок чого в районі електричної опори № 37, скоїв наїзд передньою правою частиною свого транспортного засобу на потерпілого ОСОБА_5 .

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедисту ОСОБА_5 , заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді: закритого перелому нижньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням відламків, закритого перелому лівої малогомілкової кістки зі зміщенням відламків, з підшкірною гематомою в нижній третині лівої гомілки.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, визнав повністю і суду показав, що працює водієм на маршрутному автобусі «БАЗ А.081.10», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та має право керування транспортними засобами категорії «В, С, D». 21 січня 2017 року близько 20 год. 55 хв. він керував зазначеним технічно справним автобусом по маршруту № 57а по «Новому мосту» з боку вул. Коцюбинського в напрямку пр. Слобожанського у м. Дніпро зі швидкістю 70 км/год. в крайній правій смузі. Під час руху в салоні автобуса знаходилося близько 25 пасажирів. Проїзна частина була волога, чиста, видимість та оглядовість йому обмежена не була. Працювало міське електроосвітлення, а на автобусі було увімкнене ближнє світло. Він рухався в крайній лівій смузі але ближче до її лівої частини, оскільки права була в ямах. Під час руху несподівано для себе побачив велосипедиста, який рухався в попутному з ним напрямку та в полосі його руху праворуч від нього. В цей час ліворуч в суміжній смузі руху рухався легковий автомобіль. Він трохи зменшив швидкість руху, намагався об`їхати велосипедиста та при цьому не зіткнутися з автомобілем ліворуч. Йому здалося, що він велосипедиста об`їхав, і коли він проїхав трохи далі, то побачив в дзеркало заднього виду, що велосипедист впав. Він зупинив автобус, підійшов до потерпілого та запитав, що в того болить. Потерпілий сказав, що нога. Біля велосипедиста вже стояли люди та викликали швидку допомогу. Він подумав що потерпілий впав самостійно, повернувся до кабіни та продовжив рух. Під час об`їзду велосипедиста він не чув ніяких значних ударів, на автобусі ніяких пошкоджень не було. У вчиненому розкаюється і просить його суворо не карати.
Крім визнання своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, винуватість ОСОБА_7 повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав що 24 січня 2017 року він близько 20 год. 00 хв. виїхав із центра міста і направився в бік лівого берега по «Новому мосту». Він був одягнутий по погоді, рухався на технічно справному велосипеді. На одязі, рюкзаку та велосипеді були світловідбиваючі елементи, було ввімкнене світло на велосипеді. Рухався зі швидкістю приблизно 20 км/год в крайній правій смузі, поряд з собою не бачив жодних транспортних засобів. Під час руху відчув сильний удар в рюкзак, який знаходився на спині, а що далі відбулося, він не пам`ятає. Пригадав тільки, що зробив оберт і опинився по середині проїжджої частини. Потім зрозумів, що на нього можуть здійснити наїзд, почав повзти до краю проїжджої частини. Він зрозумів, що в нього щось з ногою, оскільки був сильній біль і нога була неприродно вивернута. Пізніше зупинився автомобіль чорного кольору, з якого вийшли люди та допомогли викликати «швидку допомогу» і поліцію. Потім приїхала поліція та «швидка допомога», яка забрала його в лікарню. Автомобілів після того як він впав, не бачив щоб проїжджали повз. Також пояснив що обвинувачений пропонував допомогу в незначному розмірі. Вважає, що той місце дорожньо-транспортної пригоди залишив. Претензії матеріального плану у нього є, але до АТП.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав суду, що 24 січня 2017 року в якості пасажира знаходився в маршрутному таксі № 57а. Близько 20 год. 10 хв. вони їхали по «Новому мосту» з центра міста на Лівий берег. Він стояв біля вхідних дверей і бачив, як попереду них в попутному напрямку рухався велосипедист. Їх маршрутне таксі і велосипедист рухалися прямолінійно в крайній правій смузі. Коли маршрутне таксі ближче до з`їзду з моста наздогнало велосипедиста, вони швидкість не зменшували і відбулося контактування передньою правою частиною маршрутного таксі з велосипедистом, той почав втрачати рівновагу і впав. Водій ще деякий час продовжував рух, потім зупинився, вийшов з автобуса, через нетривалий проміжок часу повернувся і вони поїхали далі.

Свідок ОСОБА_11 також показала суду, що також 24 січня 2017 року в якості пасажира знаходилася в маршрутному таксі № 57а. Близько 20 год. 10 хв. вони їхали по «Новому мосту» з центра міста на Лівий берег. Вона сиділа на пасажирському сидінні посередині салону і коли вони рухалися ближче до виїзду з мосту почула якийсь хлопок чи удар в районі правого переднього колеса. Маршрутка ще трохи проїхала та зупинилася. Водій вийшов, а молодий чоловік, який стояв біля дверей, сказав, що збили велосипедиста. Через невеликий проміжок часу водій повернувся, продовжив рух і вона подумала, що все нормально обійшлося.

За протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з додатками (а.с. 32-35), 24 січня 2017 року в період часу з 21:00 години до 21:35 години оглянуто ділянку проїзної частини мосту № 2 в районі електроопори № 37. Встановлено, що дорожнє покриття асфальтобетонне, вологе, чисте. Дорога має три смуги для руху в кожному напрямку. Об`єкти, що обмежують оглядовість з робочого місця водія в напрямку руху відсутні. В напрямку руху до пр. Слобожанського на правій смузі руху на час огляду знаходяться велосипед без механічних пошкоджень.

У відповідності до Звіту про рух транспортного засобу (а.с. 71-72), транспортний засіб «БАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , о 20:10 годині 24 січня 2017 року на мосту № 2 м. Дніпра здійснив зупинку тривалістю 3 хвилини.
Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 06 лютого 2017 року (а.с. 51-54) в період часу з 17:00 години до 17:20 години слідчим поліції в присутності двох понятих оглянуто автобус «БАЗ А.081.10», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . При огляді виявлено подряпини лакофарби з правого боку автомобіля.
За наявною копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 60), автомобіль марки «БАЗ А.081.10», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство».

Відповідно до копії наказу ТОВ ВФ «Технополіс» від 04 січня 2017 року (а.с. 68-69) за ОСОБА_7 був закріплений транспортний засіб марки «БАЗ А.081.10», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
ОСОБА_7 на момент ДТП мав посвідчення водія відповідної категорії В, С і D, що підтверджується копією такого посвідчення (а.с. 61).
Згідно копії журналу щозмінного перед рейсового та після рейсового медичних оглядів водіїв по ТОВ ВФ «Технополіс» (а.с. 63-64) водій ОСОБА_7 24 січня 2017 року був придатний до роботи.
Відповідно до копії журналу реєстрації перевірки технічного стану КТЗ ТОВ ВФ «Технополіс» (а.с. 65-67), 24 січня 2017 року на період часу з 05 год. 43 хв. по 20 год. 45 хв. транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_1 перебував в технічно справному стані.
За висновком судової авто-технічної експертизи № 6/10.1-125 від 13 лютого 2017 року (а.с. 99-100), в даній дорожній обстановці водій автомобіля «БАЗ» ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху. В умовах місця події, технічна можливість запобігти вказаної ДТП, для водія автомобіля «БАЗ» ОСОБА_7 визначалася своєчасним виконанням ним вимог п.12.3 Правил дорожнього руху. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «БАЗ» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «БАЗ» ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.12.9 (б) Правил дорожнього руху, однак вказані невідповідності його дій з технічної точки зору не знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 421е від 14 лютого 2017 року (а.с. 91-94), за даними медичної документації та при огляді ОСОБА_5 у нього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому нижньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням відламків, закритого перелому лівої малогомілкової кістки зі зміщенням відламків, з підшкірною гематомою в нижній третині лівої гомілки.
За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування в 6 МКЛ, тобто і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові.
Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, що діяли в область лівої гомілки, тобто і при падінні з рухомого вело засобу, за умов дорожньо-транспортної пригоди.
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вищезазначені судом докази отримані в порядку, встановленому КПК України, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях і поза всяким розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він, діючи зі злочинною необережністю, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, той факт, що обвинувачений залишив місце події, характер та ступінь тяжкості спричинених наслідків, кількість потерпілих від дій ОСОБА_7 , відомості про особу обвинуваченого.
Останній є особою, раніше не судимою (а.с. 79), вину визнав повністю, на час розгляду справи в суді офіційно працевлаштований (а.с. 81), має стійки соціальні зв`язки та зареєстроване місце проживання (а.с. 78-80), як особистість характеризується виключно позитивно (а.с. 81), має на утриманні одну неповнолітню дитину.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щиросердне каяття.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що основним покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді обмеження волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, а виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»
З огляду на зазначене, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , ті факти, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, виключно позитивно характеризується, щиросердно розкаявся, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.
З урахуванням вищевикладених відомостей про особу обвинуваченого, характеру допущеного ОСОБА_7 порушення правила безпеки дорожнього руху, того факту, що професія водія є єдиним джерелом заробітку обвинуваченого, який утримує неповнолітню дитину, суд вважає за необхідне не призначати ОСОБА_7 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 703,68 грн.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 374 КПК України,
ПРИСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 703 (сімсот три) гривні 68 (шістдесят вісім) копійок.

Речовий доказ транспортний засіб «БАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання ТДВ «Новомосковське автотранспортне підприємство», залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.
Головуючий:

27.03.2017