Номер провадження 1-кп/754/59/17
Справа№754/9003/16-к
Вирок
Іменем України
06 квітня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

законного представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000497 відносно обвинуваченого

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоселиця, Катеринопільсько району, Черкаської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, одруженого, освіта вища, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.286ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 19 березня 2016 року, близько 09.55год. обвинувачений ОСОБА_7 керуючи технічно справним автомобілем Volkswagen Transporter державний номер НОМЕР_1 та рухаючись навпроти будинку №89 по проспекту Маяковського в м. Києві по проїзній частині проспекту Маяковського зі сторони вулиці М.Цвєтаєвої у напрямку вулиці Милославська в м. Києві, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу позначеного інформаційними дорожніми знаками 5.35.1,5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.3 ПДР України, в порушення вимог п.1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.1.7 водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти; п.2.3п.б для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а вразі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не був уважним, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який переходив проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу з права наліво по ходу руху автомобіля. В результаті порушення зазначених правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку з формуванням геморагічних вогнищ у лобній, тім`яній та скроневій частках справа, травматичного субарахноїдального крововиливу, перелому лобної кістки справа з переходом на передню черепну ямку в області верхньої стінки орбіти та кліток решітчастого лабіринту, пара орбітальних гематом обох очей, множинних саден обличчя справа, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину не визнав та показав, що за викладених вище обставин він дійсно керував технічно справним автомобілем по проспекту Маяковського в м. Києві, наближався до добре йому відомого нерегульованого пішохідного переходу по середній смузі руху, оскільки в правій крайній смузі були припарковані автомобілі біля ринку, який там розташований. Перед переходом він зменшив швидкість, рухався на другій передачі, пішоходів не побачив, проїхав перехід, почав розганятись, на третю передачу переключитись не встиг, проїхав 12-15 м від розмітки "зебра", раптово відчув удар в передню частину автомобіля, не усвідомив факт наїзду на пішохода, оскільки його не бачив, і відразу зупинився, вийшов з салону автомобіля. Позаду автомобіля на рівні приблизно задньої частини зліва по ходу руху на дорозі лежав на спині хлопчик головою до переходу. Вказав, що перед наїздом на пішохода від керування автомобілем він не відволікався, дивився прямо, лише подивився протягом однієї секунди в ліве зовнішнє дзеркало заднього виду, оскільки після проїзду пішохідного переходу мав намір перестроїтись в ліву крайню смугу руху і в цей момент стався наїзд на пішохода. Наїзд на пішохода відбувся передньою частиною його автомобіля майже по центру. Безпосередньо перед наїздом він не бачив на дорозі пішохода.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, встановлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими в суді доказами, а саме

- показами у судовому засіданні неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , про те, що за викладених вище обставин він поспішав до кінотеатру "Флоренція", де його чекав друг. До пішохідного переходу він вийшов поряд з кіоском з журналами. Біля переходу зліва стояв автомобіль "Газель". Вліво за "Газель" він не подивився, оскільки звик до того, що автомобілі завжди зупиняються і пропускають пішоходів. Вулицю він переходив швидко по "зебрі", по її центру, не біг і дійшов до середини дороги. Момент наїзду він не усвідомив, втратив свідомість.

- показами у судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , з яких вбачається, що 19.03.2016 року приблизно о 09.55год. він на проспекті Маяковського в м. Києві за кермом свого автомобіля «Фольксваген Транспортер» наближався до пішохідного переходу, який добре знає і вважає його небезпечним. Він рухався в другій смузі ближче до осьової лінії розмітки, приблизно між середньою і лівою крайньою смугами, оскільки права смуга була зайняти припаркованими автомобілями. Назустріч йому в середній смузі рухався такий самий автомобіль білого кольору. Він бачив, як зліва в прохід між кіосками ринку на пішохідний перехід вийшов хлопчик і пішов посередині розмітки "зебра", не біг, ішов у звичайному темпі. Далі він почув удар, побачив хлопчика на лобовому склі автомобіля «Фольксваген Транспортер» і далі хлопчик опинився під цим автомобілем між колесами і той проїхав над хлопчиком волочачи його. Наїзд на пішохода був у третій смузі ближче до осьової лінії. Він одразу зупинився. Хлопчик лежав приблизно в середній смузі руху на відстані приблизно 10-15 метрів від пішохідного переходу, а автомобіль стояв далі від хлопчика, ближче до осьової лінії.

- показами у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , що 19.03.2016 року він по проспекту Маяковського в м. Києві на автомобілі рухався у бік вул.М.Цвєтаєвої. Назустріч рухався мікроавтобус «Фольксваген», і зненацька побачив, як за автобусом опинилось тіло дитини. Він зупинився та викликав швидку медичну допомогу. Уточнив, що після ДТП автомобіль «Фольксваген» знаходився приблизно в метрах 15 від пішохідного переходу, між другою та третьою смугою руху, за заднім лівим колесом на відставні 1-1,5 метра лежав хлопчик.

- показами у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , що за викладених вище обставин, вона переходила проїзну частину по проспекту Маяковського в м. Києві по пішохідному переходу. Проходячи по переходу, вона по привичці дивилась вліво та вправо, та боковим зором побачили, як за нею по переходу йшла жінка а біля неї хлопчик. Проходячи далі почула удар, повернулась, побачила лежачого на проїжджій частині хлопчика в метрах 15 від пішохідного переходу.

- показами у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , що 19.03.2016 року, вона йшла по тротуару по проспекту Маяковського, за 15-20 метрів до пішохідного переходу. В районі 2-3 метрів від пішохідного переходу побачила як за днище автомобіля зачепилось тіло людини, та автомобіль протягнув тіло під днищем приблизно 10-12 метрів після чого зупинився. Потім вона дізналась що був здійснений наїзд автомобілем на дитину.

- показами у судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , який показав, що самого факту наїзду автомобіля на дитину він не бачив. Однак, одразу після ДТП він підбіг на місце події, і побачив, як за мікроавтобусом «Фольксваген» лежав хлопчик у третій смузі руху. Удар був дуже сильний, оскільки в передній частині автомобіля була сильна вм`ятина, та з-під автомобіля, від удару, витікала рідина.

- показами у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , про те, що 19.03.2016 року вона припаркувала свій автомобіль по проспекту Маяковського в м. Києві біля ринку впритул біля розмітки «зебра». При виході з свого автомобіля вона стала прямо на «зебру» і дивилась в бік вулиці Милославська. Через 5-7 хвилин вона побачила як пішохідний перехід проїхав «бусік» а потім боковим зором побачила рух на проїзній частині якоїсь тіні, та сильний удар. Вийшовши на дорогу вона побачила мікроавтобус «Фольксваген» позаду якого лежав хлопчик.

- показами у судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , про те, що він 19.03.2016 року керував автобусом №550. Під`їжджаючи до зупинки ОСОБА_15 приблизно в 15 метрах від пішохідного переходу стояв мікроавтобус «Фольксваген» і біля нього лежав хлопчик. Вказав, що самого моменту наїзду він не бачив.

- показами у судовому засіданні свідка ОСОБА_16 , з яких вбачається, що вранці їй зателефонував чоловік та повідомив, що здійснив наїзд на людину. Прибігши на місце події, вона побачила, що в метрах приблизно 20 метрів знаходився автомобіль її чоловіка мікроавтобус «Фольксваген». Зі слів чоловіка вона дізналась, що хлопчик перебігав дорогу у недозволеному місці і він здійснив на нього наїзд. По приїзду слідчо-оперативної групи було складено схему ДТП, у якій все було вірно зафіксовано. Також уточнила, що вона була присутня під час слідчого експерименту, який на її думку був проведений з численними порушеннями, а саме у відсутність автомобіля її чоловіка. Уточнила, що під час проведення даної слідчої дії її чоловік був присутній, власноручно показав місцерозташування його автомобіля після ДТП, був присутній при вимірюваннях. Також вказала що її чоловік підписав протокол слідчої дії.

- даними, що містяться у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.03.2016 року, згідно якого при огляді місця ДТП по проспекту Маяковського,89 в м. Києві було встановлено наявність нерегульованого пішохідного переходу із дорожньою розміткою та дорожніми знаками 5.35.1,5.35.2 ПДР України; проїзна частина пряма горизонтальна; стан покриття асфальтобетон, сухе чисте; ширина дорожнього покриття 23м. Виявлений транспортний засіб «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 з видимими пошкодженнями: деформація переднього капоту по середині але ближче до лівого краю, тріщина на передньому вітровому склі ближче до правого боку зверху. Гальмівна система, рульове керування у справному стані.

- даними, що містяться у схемі дорожньо-транспортної пригоди з фототаблицею, згідно якого автомобіль «Фольксваген» розташований про проїжджій частині проспекту Маяковського в м. Києві на відстані 24,6м. від нерегульованого пішохідного переходу, ширина смуги від бордюрного каменю до осьової лінії 11,5м. Відстань від передньої частини автомобіля до бордюрного каменю 6,3 метра, задньої частини автомобіля 6,7м. Під автомобілем та біля автомобіля на дорозі виявлено рідину, яка вилилась з-під автомобіля. Правильність відомостей зазначених у схемі своїм підписом засвідчив ОСОБА_7 , та у суді не оспорював.

- даними, що містяться у протоколі огляду транспортного засобу «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 , згідно якого оглядом встановлено наступні пошкодження автомобіля: деформація переднього капоту; деформація декоративної решітки радіатора.

- даними, що містяться у висновку експерта №241ат від 08.06.2016 року, згідно якого на момент огляду автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 несправностей технічного стану гальмівної системи, рульового керування та ходової частини не виявлено.

- даними, що містяться у протоколі огляду слідчого експерименту від 12.05.2016 року, за участю ОСОБА_7 , де ОСОБА_7 детально розповів та показав про обставини наїзду на пішохода, а саме підтвердив факт наїзду на пішохода на відстані 12-13 метрів від пішохідного переходу.

- даними, що містяться у протоколі огляду слідчого експерименту від 12.05.2016 року за участю ОСОБА_8 , де ОСОБА_8 детально розповів та показав обставини наїзду мікроавтобуса «Фольксваген» на пішохода, зокрема підтвердив факт наїзду на нерегульованому пішохідному переході.

- даними, що містяться у висновку експерта №436ат від 22.06.2016 року, згідно якого показання водія ОСОБА_7 , під час слідчого експерименту, в частині вказаних ним параметрів зближення пішоходом та автомобіля, тобто щодо механізму ДТП, є технічно не спроможними. Показання свідка ОСОБА_8 , під час слідчого експерименту, в частині вказаних ним параметрів зближення пішохода та автомобіля, тобто щодо механізму ДТП, є технічно спроможними. В ситуації, що склалась на дорозі безпосередньо перед початком дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_7 повинен був керуватись вимогами пунктів 12.4,18.1 ПДР України. В даній дорожній ситуації при мінімальному значенні швидкості руху автомобіля «Фольксваген» водій ОСОБА_7 мав технічну можливість виконати вимоги пункту 18.1 ПДР України та тим самим уникнути наїзду на пішохода. При мінімальному значенні швидкості руху автомобіля «Фольксваген» під керуванням ОСОБА_7 причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки, зору, є невідповідність дій водія ОСОБА_7 вимогам пункту 18.1 ПДР України.

- даними, що містяться у висновку експерта №924/е від 21.06.2016 року, згідно якого при поступленні до стаціонару 19.03.2016 року о 11.00год. у ОСОБА_4 мали місце такі тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку з формуванням геморагічних вогнищ у лобній, тім`яній та скроневій частках справа, травматичного субарахноїдального крововиливу, перелому лобної кістки справа з переходом на передню черепну ямку в області верхньої стінки орбіти та кліток решітчастого лабіринту, пара орбітальних гематом обох очей, множинних саден обличчя справа; закрита травма грудної клітки у вигляді забою обох легень, часткового пневмотораксу, перелому 1 ребра(ззаду), 2 ребра зліва(спереду), множинних саден тулуба; закрита травма живота та тазу у вигляді крововиливу в черевну порожнину, перелому лонних кісток з обох сторін, розриву крижово-здухвинного зчленування справа, порушення тазового кільця, крайовий перелом крижі справа, сідничної кістки з обох сторін, гематоми м`яких тканин попереково-крижової ділянки, гематоми в проекції правої лонної кістки, множинних саден тулуба; множинні садна на гематоми верхніх та нижніх кінцівок. Тілесні ушкодження, що входять до комплексу відкритої черепно-мозкової травми за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя.
- даними, що містяться у протоколі огляду предметів від 23.06.2016 року, згідно якого в ході огляду одежі ОСОБА_4 було виявлено: на брюках типу джинси нашарування бруду та сліди потертостей на правій бічній штанині; куртці нашарування бруду та сліди потертостей на спині приблизно посередині.

Твердження сторони захисту про відсутність доказів вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст..286ч.2 КК України, відсутності у його діях порушень п.18.1 ПДР України, суд вважає необґрунтованими, способом захисту обвинуваченого, оскільки про вчинення ним злочину свідчать приведенні вище докази.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 вказав, що переходив проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переході швидким кроком, при цьому до наїзду на нього автомобіля він дійшов до майже до середини проїжджої частини.

Будь-яких даних, які б свідчили, що неповнолітній ОСОБА_4 оговорює ОСОБА_7 в суді не встановлено, стороною захисту не надано.

Факт наїзду саме ближче до осьової лінії в зоні дорожніх знаків 5.35.1,5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.3 ПДР України підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_9 , який їхав назустріч автомобілю під керуванням ОСОБА_7 , засвідчив, що удару передньою частиною автомобіля він не бачив, тіло хлопчика зненацька з`явилось з-за автомобіля, коли той вже як 15 метрів проїхав нерегульований пішохідний перехід, що узгоджуються з показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які вказували, що після наїзду на пішохода на нерегульованому пішохідному переході, тіло потрапило під днище автомобіля, після чого автомобіль протягнув тіло під днищем більше 10 метрів.

Покази свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 узгоджуються з даними, що містяться у протоколі огляду одежі ОСОБА_4 , яка містять потертості, тобто сліди волочіння.

Суд вірить показам свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , щодо обставин ДТП, вважає їх правдивими, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та дослідженими у судовому засіданні доказами та спростовують покази ОСОБА_7 про сам механізм ДТП та про те, що наїзд на пішохода ОСОБА_4 сталась на відстані приблизно 12-15 метрів від нерегульованого пішохідного переходу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, фактичні дані дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19.03.2016 року по проспекту Маяковського,89 в м. Києві були зафіксовані у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемі ДТП, після чого з метою перевірки та уточнення обставин пригоди були проведені слідчі експерименти.

Як вбачається із змісту протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 та фототаблиці, дана слідча дія проводилась за участі ОСОБА_7 в присутності двох свідків. Протокол слідчого експерименту був складений у відповідності до вимог ст.240 КПК України. В ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_7 зазначав місцерозташування мікроавтобуса «Фольксваген» до моменту дорожньо-транспортної пригоди, після її спричинення, відстань виявлення ним пішохода та місце наїзду на пішохода. Правильність даних, що були зазначені у протоколі, ОСОБА_7 засвідчив своїми підписами.

Те, що ОСОБА_7 самостійно розміщав мікроавтобус «Фольксваген» на проїжджій частині під час проведення слідчого експерименту підтвердила у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 .

Слідчий експеримент за участі ОСОБА_17 був проведений з залученням автомобіля Volkswagen Transporter, тобто також автомобіля, який за своїми технічними даними відповідає транспортному засобу, яким керував в момент ДТП ОСОБА_7 , а тому твердження щодо необґрунтованості в цій частині слідчої дії, оскільки вона була проведена із залучення іншого автомобіля суд вважає необґрунтованими.

Вихідні дані, які були зафіксовані під час складання протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схеми ДТП, які ОСОБА_7 не оспорює, дані слідчих експериментів, покази під час досудового розслідування ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_8 були предметом експертної оцінки експерта авто-техніка, за висновком якого покази ОСОБА_7 щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди є технічно неспроможними.

У висновку експерта №436ат докладно описані проведені експертом дослідження та зроблені за їх результатами висновки, отримані обґрунтовані відповіді на запитання, що були поставлені перед експертом. Висновок експерта за своїм змістом відповідає вимогам ст.102 КПК України.

Даних про те, що висновок експерта №436ат є неповним, неясним або суперечить іншим матеріалам справи в судовому засіданні встановлено не було, та стороною захисту не надано.

До показів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди, суд відноситься критично, оскільки вони повністю суперечать вищевикладеним матеріалам кримінального провадження, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні. Крім цього, слід зазначити, що в показах свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_18 у судовому засіданні відсутні відомості, які б категорично вказували на невинуватість ОСОБА_7 у дорожньо-транспортній пригоді.

Докази, які суд поклав в основу вироку, є належними та допустимими, які були зібрані у відповідності до вимог КПК України та об`єктивно підтверджують вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд виключає з пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення кваліфікацію його дій порушення експлуатації транспорту - як зайву.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_7 порушив правила безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що завдало потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ст. 286 ч. 2 КК України.

Враховуючи обставини справи, тяжкість наслідків заподіяних водієм ОСОБА_7 суд вважає позбавити ОСОБА_7 правом керування транспортними засобами на строк три роки.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, особу винного, який працює неофіційно, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні сім неповнолітніх дітей, є особою яка має право на пільги передбачені законодавством для багатодітних дітей.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого судом визнано вчинення злочину вперше, наявність на утриманні сімох неповнолітніх дітей.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Беручи до уваги всі вказані вище обставини у їх сукупності, визначену ч.2ст.50 КК України мету покарання, враховуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, відсутність обтяжуючих вину обставин, думку законного представника потерпілого, наявність визначеного місця проживання у м. Києві, а також і те, що обвинувачений добросовісно виконував свої процесуальні обов`язки,суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою органами з питань пробації за місцем проживання, а тому застосовує до нього покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням згідно ст.75 КК України, оскільки саме таке рішення, на думку суду, як виняток, є гуманним і справедливим, а також необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ним злочину.
Процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.370,374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.286ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта під час досудового розслідування в розмірі 2531грн.15коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: