В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю обвинуваченого ОСОБА_3

захистника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ракошино Мукачівського району, Закарпатської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, раніше не судимого, голови житлово-будівельного кооперативу «Троянда», одруженого, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

Близько 10 години 30 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи біля дверей ліфту на першому поверсі першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , на грунті неприязних відносин вчинив сварку із ОСОБА_5 та діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, наніс удар кулаком правої руки в область правого плеча потерпілої та у подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 схопив обома руками ОСОБА_5 за плечі і почав трусити, після чого із застосуванням фізичної сили штовхнув її у стіну. Внаслідок зазначених протиправних дій ОСОБА_3 потерпіла отримала тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому не визнав, з обставинами викладеними в обвинувальному акті не погодився, суду пояснив що даного злочину він не вчиняв. Просить його виправдати.

Розглянувши кримінальне провадження, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в судовому засіданні повністю доведена і це стверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що 2014 року в серпні місяці до обіду біля 9-30 вона гуляла з собаками, поверталась додому на АДРЕСА_3 , зайшла до під`їзду та стояла біля ліфту куди хотіла зайти . Тоді до неї підійшов ОСОБА_7 та відштовхнув її всією вагою, кинув до стіни, вона вдарилась та впала. Це все бачила сусідка ОСОБА_8 , яка забрала її та разом з своєю свекрухою ОСОБА_9 та відвезли до міліції та до лікарні. До обвинуваченого вона не відноситься ніяк, вона вважає що до даної ситуації призвело те, що він є головою їх житлового кооперативу, однак мешканці не задоволені його роботою, на зборах просили пана ОСОБА_10 прозвітувати куди діваються гроші які вони сплачують на утримання будинку. Так, ОСОБА_5 було обрано також головою кооперативу , тому вона вважає що це і стало причиною його агресії, обвинувачений неодноразово писав на неї скарги. До цього випадку він також неодноразово ображав її та застосовував фізичну силу. Коли сталася подія то ОСОБА_10 був одягнутий в світлій сорочці та штанах, мав при собі кульок .Після події вона також зайшла до сусідки ОСОБА_11 , якій сказала що її тільки що побив ОСОБА_7 і що та буде свідком того що її побито.
Потерпіла просить притягнути ОСОБА_3 до кримінальної відповідальної згідно вимог закону, оскільки це не перший інцидент і вона не бачить шляхів примирення з обвинуваченим.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що в літку 2014 року близько обіду вона заходила до будинку АДРЕСА_4 , піднімалась до свого житла і побачила що обвинувачений ОСОБА_7 штовхнув потерпілу ОСОБА_5 рукою і вона впала і вдарилась. Тоді він зайшов до ліфту та висловлювався нецензурною лайкою. Обвинувачений був одягнутий в світлу майку та сині штани, що він тримав в руках вона не бачила.

Свідок ОСОБА_12 .Фсуду показала, що в той день в літку 2014 року коли сталася подія, до обіду вона знаходилась в своєму житлі по вул.. Чорновола їй позвонила ОСОБА_13 що ОСОБА_7 викинув її з ліфту та штовхнув так що вона впала, також вона запитала що робити. Свідок відповіла щоб потерпіла викликала міліцію. До цього випадку у потерпілою з обвинуваченим уже були інциденти, вона живе у будинку 20 років, ОСОБА_7 може охарактеризувати тільки з негативної сторони.
Свідок ОСОБА_14 , суду показав, що в літку 2014 року їй подзвонила потерпіла, вона прийшла до неї додому , та була в сльозах , на руці був синяк, вона розказала що гр.. ОСОБА_7 її штовхнув. Обвинувачений неодноразово має інценденти з жителями будинку , характеризується виключно негативно, неодноразово вступав в бійки з мешканцями.
Свідок ОСОБА_15 суду показала, що в літку 2014 року вона приїхала до дітей які живуть в будинку по АДРЕСА_3 . На вулиці вона бачила ОСОБА_7 та розмовляла з ним,коли свідок вже була в дома прийшла невістка ОСОБА_16 і сказала що ОСОБА_5 побив пан ОСОБА_10 , тоді вони відвезли потерпілу до поліції та в лікарню. Вона була дуже побита,в червоних п`ятках, плакала, розказувала що обвинувачений її побив , сказав що вона не має права їздити в ліфті. Подія сталася до обіду ,про конфлікти гр.. ОСОБА_7 їй відомо те, що останній дуже полюбляє ображати людей та робить це постійно. В чому конкретно був одягнений ОСОБА_10 вона не пам`ятає , пам`ятає білу майку та темні штани.
Свідок ОСОБА_17 суду показала , що з ОСОБА_7 вона знайома, він є її сусідом, характеризується тільки з негативної сторони , неодноразово застосовує до людей фізичну силу. Свідком події вона не була, однак чула від ОСОБА_13 десь через тиждень , що підозрюваний її так побив що вона лежала ,також що обвинувачений казав що потерпіла нічого не доведе.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_7 може охарактеризувати тільки негативно, саму подію він не бачив, однак він неодноразово бив людей. Про подію дізнався від мешканців будинку, сусідів. Коли бачив потерпілу після цих подій то в неї були синці.
-Протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення з якого вбачається, що ОСОБА_5 звернулась з заявою про тілесні ушкодження , які їй заподіяні ОСОБА_19 .(матеріали кримінального провадження А.с.1-3)
-Заява про видачу паспорту (матеріали кримінального провадження А.с.4)
-Запит (матеріали кримінального провадження А.с.5)
-Відповідь Закарпатського наркологічного диспансеру згідно якої ОСОБА_7 під наглядом у наркологічному диспансері не перебуває (матеріали кримінального провадження А.с.6)
-Запит з відміткою ОКТМО «Фтизіатрія» з якого вбачається що ОСОБА_7 на обліку не перебуває (матеріали кримінального провадження А.с.7)
-Вимога та довідка УІАЗ УМВСУ в Закарпатській області з якої вбачається, що ОСОБА_7 є не судимим (матеріали кримінального провадження А.с.8-9)
-Протокол проведення слідчого експеременту та таблиця ілюстрація (матеріали кримінального провадження А.с.10-14 та а.с.15-23)
-Висновок експерта №672 від 25.07.2014 року та додатковий висновок експерта № 944 (матеріали кримінального провадження А.с.24-30) з яких вбачається, що на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синця на зовнішній поверхні правого плеча навколо якого множинні подряпини. Згідно даних консультації обласних спеціалістів у неї виявлено: «ЗЧМТ, струс головного мозку. Забій поперекового відділу хребта». Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізмі дії, якими могли бути затиснуті у кулак руки сторонньої людини із подальшим падінням тіла з висоти власного зросту та ударяння об тупі тверді предмети, після надання їй прискорення. Вищевказані тілесні ушкодження не суперечать обставинам справи про які повідомляє гр. ОСОБА_5 і могли виникнути при визначених обставинах. В момент отримання вищевказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_5 найбільш ймовірно знаходилася у вертикальному або близькому до нього положенні і була повернута обличчям до джерела спричинення тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6 але менше 21 дня і по цій ознаці, згідно п.2.3.3. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_5 в момент їх заподіяння не були небезпечними для життя та здоров`я.

Таким чином, Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, і кваліфікує дії за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя.

Заперечення своєї вини обвинуваченим і доводи про те, що це не він штовхнув потерпілу і ніхто не бачив як це сталося і не може описати в чому він навіть був одягнутий в той день , суд вважає в даному випадку необґрунтованими і нічим не ствердженими та це спростовується зібраними і дослідженими в судовому засіданні показаннями самої потерпілої, а також свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які узгоджуються між собою щодо фактичних обставин справи та вказують на механізм отримання потерпілою тілесних ушкоджень, зазначених у висновку судово-медичної експертизи.

При цьому жодних причин для обмови обвинуваченого з боку зазначених свідків стороною захисту не наведено та судом не встановлено.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

В даній же справі доводів, які б спростовували надані стороною обвинувачення докази чи викликали сумніви в їх належності і допустимості стороною захисту не надано.

Обставин, що обтяжують чи пом"якшують покарання судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р., зі змінами від 06.11.2009 р., звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 даної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який на обліку психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, є несудимим та приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для його виправлення і попередження нових злочинів слід обрати покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, у виді обмеження волі, звільнивши його від відбуття покарання з випробуванням.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся. Речові докази та судові витрати відсутні.Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 94, 370, 371, 373- 376 КПК України, суд

Засудив :

ОСОБА_3 ввизнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки.

На підставі вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обовязки: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подано апеляцію на протязі 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя ОСОБА_1