Справа № 686/1641/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
за ст.ст. 263 ч. 1, 263 ч. 2, 410 ч. 1 КК України,
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, будучи військовослужбовцем строкової військової служби військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1.15. «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом МО України № 359 від 29.06.2005 р., діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, 11.08.2016 р. в період часу з 09 год. 00 хв. по 12 год. 00 хв., перебуваючи у сховищі № 1 (РАО) військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), ворота № 8, 9, таємно викрав з неопломбованого дерев`яного ящика бойовий пістолет ПМ 9 мм. (серійний номер НОМЕР_2 , 1984 року виготовлення), залишковою вартістю 206,24 грн., та два споряджені магазини з набоями калібру 9-мм., залишковою вартістю 0,77 грн. за 1 шт., загальною вартістю 8,64 грн., з маркуванням «270-02» у кількості 16 шт., поклавши вказану зброю та боєприпаси у ліву кишеню своїх камуфльованих штанів. Він же 12.08.2016 р. в період часу з 08 год. 50 хв. по 12 год. 00 хв., перебуваючи у вищевказаному сховищі, будучи залученим до проведення робіт по переміщенню ящиків зі зброєю, з одного із них таємно викрав ніж розвідника (HP) серії «КН» № 1818, залишковою вартістю 92,45 грн.
Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, будучи колишнім військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , у порушення п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», п.п. 9, 11, 15 «Положення про дозвільну систему», п.п. 9.1, 9.2, 11.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи її суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, перебуваючи у військовій частині під час проходження строкової військової служби, починаючи з 11.08.2016 р. незаконно зберігав в лісопосадці за межами військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) неподалік сховища № 1 РАО, викрадені ним пістолет ПМ 9 мм. (серійний номер НОМЕР_2 , 1984 року виготовлення), два споряджені магазини з набоями калібру 9-мм. з маркуванням «270-02» у кількості 16 шт., ніж розвідника серії «КН» № 1818 та відшукані у період з 01.08.2016 р. по 17.08.2016 р. два багнет-ножі з маркуванням «656» та «9176», а в подальшому з 01.11.2016 р. став незаконно носити та зберігати при собі у своїй сумці вказані зброю та бойові припаси протягом доби, які 02.11.2016 р. були виявленні та вилученні у останнього на ст. Хмельницький ( АДРЕСА_3 ).
Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. 263 ч. 1 (носінні та зберіганні вогнепальної зброї і бойових припасів без передбаченого законом дозволу), ст. 263 ч. 2 (носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу), ст. 410 ч. 1 КК України (викраденні військовослужбовцем зброї та бойових припасів).
28 лютого 2017 року між прокурором і обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаних злочинів на таких умовах: - ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вищезазначених діяннях, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, які вчинив внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, що пом`якшує йому покарання; - відсутні обставини, що обтяжують покарання; - сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання: за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 410 КК України у виді 4 років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі, із звільненням ОСОБА_5 на підставі ст. 75 КК України від його відбування з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 263 ч. 1, 263 ч. 2, 410 ч. 1 КК України, які відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочинами середньої тяжкості (ч. 2 ст. 263 КК України) та тяжкими (ст.ст. 263 ч. 1, 410 ч. 1 КК України). Обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості. Позицію обвинуваченого підтримав його захисник адвокат ОСОБА_4 .
Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкцій ст.ст. 263 ч. 1, 263 ч. 2, 410 ч. 1 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, які вчинив внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, що пом`якшує йому покарання, відсутні обставини, які б обтяжували покарання.
Приймаючи до уваги характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку вчинених злочинів, з урахуванням особи винного, який раніше не судимий та позитивно характеризується, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим угоду про визнання винуватості затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням із покладенням у відповідності до ст. 76 КК України на ОСОБА_5 певних обов`язків.
Враховуючи тяжкі сімейні обставини обвинуваченого, про що зазначено в угоді, суд приходить до висновку у відповідності до ст. 119 КПК України звільнити останнього від оплати процесуальних витрат по справі та віднести їх на рахунок держави. Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
засудив:
Укладену 28 лютого 2017 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 263 ч. 1, 263 ч. 2, 410 ч. 1 КК України, - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 263 ч. 1, 263 ч. 2, 410 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання:
-за ст. 263 ч. 1 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;
-за ст. 263 ч. 2 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;
-за ст. 410 ч. 1 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити його у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: ніж серії КН № 1818, два багнет-ножі з маркуванням «656» та «9176», які передані на зберігання в УЗМТЗ ГУНП в Хмельницькій області; пістолет ПМ 9 мм. серійний номер НОМЕР_2 , 1984 року виготовлення, та два споряджені магазини з набоями калібру 9-мм. у кількості 16 шт., які передані на зберігання в ВЛМТЗ ГУНП в Хмельницькій області, повернути військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).
Звільнити ОСОБА_5 від оплати процесуальних витрат по справі та віднести їх на рахунок держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: