Провадження № 11-кп/792/522/17
Справа № 688/1918/17 Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.08.2017 колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянула в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 липня 2017 року,-
В с т а н о в и л а :
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 липня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини строку покарання за вироком апеляційного суду Хмельницької області від 4 березня 2008 року у вигляді позбавлення волі на більш м`яке покарання.
Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_8 не довів свого виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, тому підстави для задоволення його клопотання про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке відсутні.
В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким. Зазначає, що місцевим судом при розгляді його клопотання не була врахована характеристика з Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)», повідомлення Хмельницького МРВ з питань пробації Центрально Західного МРУ з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції. Вказує, що під час відбування покарання (зокрема з 2014 року по теперішній час) став на шлях повного виправлення, проявив бездоганну поведінку, сумлінно ставився до праці, був соціально активний, має позитивну характеристику, що в сукупності дає усі підстави вважати, що на сьогоднішній день він не є суспільно небезпечною особою, яка заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, та готовий до життя в умовах волі та до адаптації у суспільстві. Звертає увагу, що клопотання та повідомлення про дострокове звільнення з виправної колонії під поруку від ПП «Будуніверсалсервіс» свідчать про можливість його працевлаштування при звільненні з місць позбавлення волі при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким.
Заслухавши пояснення засудженого та його захисника в підтримання доводів поданої апеляційної скарги, думку представника Шепетівської ВК № 98 ОСОБА_9 , який підтримував апеляційну скаргу засудженого, прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, щоденник індивідуальної роботи із засудженим, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.
ОСОБА_8 засуджений вироком апеляційного суду Хмельницької області від 4 березня 2008 року за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 263, ст. 70, ст. 71 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла. Зараховано в строк відбування покарання час утримання під вартою з 05 вересня 2007 року по 03 березня 2008 року.

Ухвалою Верховного Суду України від 24 червня 2008 року вирок апеляційного суду Хмельницької області від 04 березня 2008 року змінено: в частині засудження за ч. 2 ст. 263 КК України скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі суддів; виключено із вироку як заяву кваліфікацію дій за ч. 4 ст. 187 КК України та рішення суду про засудження за цим законом; виключено із вироку посилання суду на наявність судимості за ч. 3 ст. 185 КК України за вироком Хмельницького міського суду від 24 листопада 2001 року. Постановлено вважати засудженим за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла. На підставі ст. 71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 10 серпня 2006 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла. В решті вирок суду залишено без змін.

14 травня 2009 року ОСОБА_8 засуджений апеляційним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 263 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання даного менш суворого покарання більш суворим за вироком апеляційного суду Хмельницької області від 04 березня 2008 року, зміненого ухвалою Верховного Суду України від 24 червня 2008 року, остаточно призначено 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.

Зараховано в строк відбування покарання час утримання під вартою з 05 вересня 2007 року по 14 травня 2009 року.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 05 вересня 2007 року по 22 червня 2009 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Постановою начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» від 07 вересня 2016 року переведено до дільниці соціальної реабілітації колонії.
Таким чином, початком строку відбування покарання засудженого ОСОБА_8 є з 14 травня 2009 року, а його кінець - 19 листопада 2019 року.
Відповідно до довідки Шепетівської виправної колонії № 98 станом на 11.07.2017 року невідбута частина покарання становить 2 роки 4 місяці 08 днів.
Таким чином, засуджений ОСОБА_8 відбув частину покарання, за яке можливе застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Відповідно до вимог ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання в виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.
Висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен бути зроблений на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого за весь період перебування в установі виконання покарання, а не лише за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.
Законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована за певних умов.
Суд першої інстанції дав оцінку сукупності всім досліджених доказів в провадженні, підстави вважати рішення суду першої інстанції необґрунтованими, про що заявляє апелянт, відсутні.
Як вбачається з матеріалів справи, у Шепетівській виправній колонії Хмельницької області № 98 ОСОБА_8 відбуває покарання з 22 липня 2009 року з перебуванням на лікуванні у лікувальному закладі при Бучанській виправній колонії Київської області (№ 85) у період з 08.05.2014 року по 27.06.2014 року.
За період відбування покарання характеризується в цілому задовільно. Допустив 14 порушень вимог режиму відбування покарання, які виражалися в порушенні розпорядку дня та дисципліни строю, спробі нанести собі татуювання, відсутності на робочому місці, курінні у невідведеному для цього місці, відмові від проведення особистого обшуку, за що 9 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності адміністрацією колонії. Стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку. В 5 випадках порушення режимних вимог було обмежено бесідами виховного характеру. Був працевлаштований в житловій зоні колонії на посадах різноробітника та оператора насосної станції, різноробітника господарської обслуги, днювального та на виробництві на посаді стропальщика. За сумлінне ставлення до праці, позитивні зміни в поведінці 4 рази заохочувався адміністрацією колонії.
З червня 2014 року порушень режиму відбування покарання не допускав, стягнень не мав. Був працевлаштований на посадах різноробітника житлової зони, санітара та дезінфектора багатопрофільного лікувального закладу для засуджених. До праці ставився сумлінно, мав добру поведінку, за що 3 рази заохочувався адміністрацією установи.
Разом з тим, протягом строку відбування покарання на засіданнях комісії щодо розгляду застосування до засудженого заохочувальних норм чинного законодавства: переведення до дільниці соціальної реабілітації колонії у вересні 2014 року відмовлено; щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у лютому 2016 року відмовлено; щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відмовлено; переведення до дільниці соціальної реабілітації колонії у вересні 2016 року застосовано.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що засуджений не довів свого виправлення, в провадженні відсутні підстави для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній колонії, а не лише за час, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе вирішення питання про заміну для засудженого невідбутої частини покарання більш м`яким, а тому, колегія суддів не вбачає підстав, які б вказували про наявність підстав для застосування ст. 82 КК України.
Суд першої інстанції в повній мірі врахував особу засудженого, та прийшов до обгрунтованого висновку, що засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів. Доводи засудженого про те, що він став на шлях виправлення були предметом перевірки суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що факти, на які посилається засуджений, не вказують, що засуджений став на шлях виправлення і про наявність підстав для застосування ст. 82 КК України. Враховуючи ті обставини, що засуджений не став на шлях виправлення, доводи апелянта про відбуття ним відповідної частини призначеного покарання, що він став на шлях виправлення, характеризується з позитивної сторони, проявив бездоганну поведінку, сумлінно ставиться до праці, був соціально активний, може бути працевлаштований, не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Підстав для застосування ст. 82 КК України в суді першої інстанції не здобуто, таких підстав колегія суддів і під час розгляду апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 не встановила.

За таких обставин місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_8 не став на шлях виправлення і підстав для застосування ст. 82 КК України та скасування ухвали суду першої інстанції не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 липня 2017 року про залишення без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини строку покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке покарання залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_10 без задоволення.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2