Справа № 308/5972/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2017 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області молодшого радника юстиції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області радником юстиції ОСОБА_3 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1 , який обіймає посаду заступника начальника митного посту начальника відділу митного оформлення № 2 митного посту «Вилок» Закарпатської митниці ДФС, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:
Згідно з витягом з кримінального провадження № 0000217, сформованим станом на 22.06.2017 року, органом досудового розслідування прокуратурою Закарпатської області розпочато досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, особа, яку повідомлено про підозру: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення ініційовано клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з посиланням на наступні обставини.

Слідчим відділом прокуратури Закарпатської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000217 про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР від 19.06.2017 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , обіймаючи посаду заступника начальника митного посту начальника відділу митного оформлення № 2 митного посту «Вилок» Закарпатської митниці ДФС, будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, у період часу з 01.06.2017 року по 20.06.2017 року вчинив умисний злочин у сфері службової діяльності при наступних обставинах.

Так, на початку червня 2017 року, під час перетину митного кордону через митний пост «Вилок» Закарпатської митниці ДФС, в ході розмови із заступником начальника посту начальником відділу митного оформлення № 2 митного посту «Вилок» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_4 громадянин ОСОБА_8 повідомив останнього про намір вивезення з митної території України тютюнових виробів вітчизняного виробництва, на що ОСОБА_4 поставив вимогу про необхідність передачі йому грошових коштів як неправомірної вигоди за своє сприяння з використанням службового становища у безперешкодному митному оформленні таких товарів.

У свою чергу ОСОБА_8 , усвідомлюючи те, що ОСОБА_4 є працівником органу митниці, який безпосередньо здійснює повноваження щодо митного оформлення транспортних засобів, та здатний вчиняти перешкоди у їх безперешкодному митному оформленні, був вимушений погодитись на вимогу ОСОБА_4 про передачу йому грошових коштів як неправомірної вигоди.

Так, діючи згідно досягнутої з ОСОБА_4 домовленості, 20.06.2017 року близько 00.30 год. ОСОБА_8 прибув у зону митного оформлення на смугу руху «Зелений коридор» у напрямку «виїзд з України» на автомобілі марки «Фольксваген Пассат», реєстраційний номер Угорщини НОМЕР_1 , у порожнинах покришок чотирьох основних коліс та запасного колеса якого переміщував 790 пачок сигарет марки «Київ», та звернувся до ОСОБА_4 щодо здійснення безперешкодного митного оформлення цього автомобілю та товарів.

ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище як старший зміни інспекторів митного посту «Вилок» Закарпатської митниці ДФС, будучи обізнаним про намір ОСОБА_8 перемістити тютюнові вироби, забезпечив безперешкодне митне оформлення вказаного транспортного засобу та товарів, за що у приміщенні коридору адмінбудівлі митного посту «Вилок» Закарпатської митниці ДФС за адресою: Виноградівський район, смт. Вилок, вул. Ракоці, б/н, отримав від ОСОБА_8 обумовлену ним суму неправомірної вигоди у розмірі 3000 гривень, після чого був викритий працівниками УСБУ в Закарпатській області.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України, тобто одержання неправомірної вигоди, кваліфікуючими ознаками якого є одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням свого службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

20.06.2017 року о 00.55 год. ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

20.06.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У клопотанні слідчий зазначає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: заявою ОСОБА_8 , протоколом ідентифікації (помічення) та вручення грошових коштів, які були предметом неправомірної вигоди, протоколом огляду місця події від 20.06.2017 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який є заявником у кримінальному провадженні, та іншими матеріалами.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який належить до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Також слідчий зазначає, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на те, що чинним Кримінальним кодексом України у корупційних злочинах виключена можливість застосування судами звільнення від кримінальної відповідальності, призначення відбування покарання з випробуванням, та призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом, орган досудового розслідування не виключає можливості, що ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вказує на те, що у кримінальному провадженні допитаний як свідок заявник, а також підлягають допиту як свідки працівники митного посту «Вилок» Закарпатської митниці ДФС, які є колегами та підлеглими підозрюваного по роботі, а також заплановано проведення судових експертиз, а тому орган досудового розслідування не виключає можливості, що ОСОБА_4 безпосередньо чи за посередництва інших осіб з метою уникнення кримінальної відповідальності буде незаконно впливати на вказаних осіб.

З метою запобігання вчинити підозрюваним ОСОБА_4 будь-яку з вищеописаних дій, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_4 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Крім того, враховуючи вищенаведені ризики, а також обставини вчинення кримінального правопорушення, орган досудового розслідування вважає, що більш м`який запобіжний захід не в змозі запобігти наведеним ризикам.

З посиланням на викладене слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1 , обіймаючого посаду заступника начальника митного посту начальника відділу митного оформлення № 2 митного посту «Вилок» Закарпатської митниці ДФС, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У випадку внесення визначеної судом суми застави просить покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; з метою уникнення будь-якого тиску на свідка ОСОБА_8 спілкуватися з останнім лише з дозволу слідчого, прокурора та суду; не відвідувати місце роботи Закарпатську митницю ДФС та її структурні підрозділи без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

У даному судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваному обґрунтовано інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів і за яке санкцією ч. 3 ст. 368 КК України регламентовано покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а також, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, є ризики переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливу на свідків, в тому числі підлеглих підозрюваному працівників митного органу, та експерта у даному кримінальному провадженні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав, наведених у письмових запереченнях на клопотання про застосування запобіжного заходу, які долучені до матеріалів справи, заперечуючи обґрунтованість підозри. Зауважив, що долучені до клопотання докази містять неузгодженості, що свідчать про наявність провокації хабара. Просив врахувати позитивну характеристику його підзахисного, належне виконання ним своїх функціональних обов`язків, на підтвердження чого подав скрін-шот публікації засобів масової інформації, що у той же робочий день 19.06.2017 року на КПП «Вилок» було викрито митне правопорушення, вчинене громадянином України, який планував перетнути кордон з Угорщиною, розмістивши в автомобілі тютюнові вироби. Крім того, захисник просив врахувати, що на утриманні його підзахисного перебувають двоє малолітніх дітей та дружина, у якої нещодавно виявлено онкологічне захворювання, через що остання не має змоги працювати, а також наявність на утриманні матері підзахисного, як є пенсіонером та інвалідом. У разі обрання щодо підзахисного іншого запобіжного заходу захисник просив визначити такий у вигляді застави з урахуванням майнового стану підозрюваного та потребою у лікуванні онкохворої дружини.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав позицію захисника ОСОБА_5 .

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав заперечення, висловлені стороною захисту.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, підозрюваного та його захисників, приходжу до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що прокуратурою Закарпатської області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000217 від 19.06.2017 року, у якому повідомлено про підозру ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження.
Статтею 177 КПК України регламентовано, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Як роз`яснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року № 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки. У пункті 13.3 постанови зазначено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.
За приписами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, який відноситься до категорії тяжких.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема: заявою ОСОБА_8 , протоколом ідентифікації (помічення) та вручення грошових коштів, які були предметом неправомірної вигоди, протоколом огляду місця події від 20.06.2017 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який є заявником у кримінальному провадженні, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Посилання сторони захисту на відсутність обґрунтованої підозри слідчий суддя не може взяти до уваги, оскільки відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (п. 55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».
Слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, також враховує, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства (Fox, Campbell and Hartley v United Kingdom, №№ 12244/86; 12245/86; 12383/86) від 30 серпня 1990 р. п. 32).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Слідчим суддею встановлено міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який одружений з ОСОБА_9 , яка хворіє на онкологічне захворювання, має на утриманні та вихованні двох малолітніх дітей, а також веде догляд за матір`ю ОСОБА_10 , яка є важко хворою та інвалідом третьої групи. Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_4 за місцем роботи характеризується з позитивної сторони, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, тяжкість інкримінованого особі злочину, так само як суворість можливої санкції не можуть слугувати єдиними підставами для тримання особи під вартою. Існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого правопорушення хоч і є важливим фактором, не може бути єдиною підставою для виправдання тривалого періоду запобіжного ув`язнення (рішення ЄСПЛ у справі «Калашников проти Росії, Kalashnikov v. Russia» від 24 червня 2002 року, заява № 47095/99, п. 116).

Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку. У цьому контексті мають враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, а також міжнародні контакти (рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії, W v. Shitzerland» від 26 січня 1993 року Серія А, № 254-А, п. 33).

Оцінюючи доводи сторони кримінального провадження з боку обвинувачення про необхідність застосування відносно ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя констатує, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Виходячи з встановлених слідчим суддею обставин, з урахуванням даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що в силу характеру діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 , та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, прокурором доведено обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема, обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, необхідність запобігання ризику щодо впливу на свідків, зокрема, працівників митного посту Закарпатської митниці ДФС, які є колегами підозрюваного по роботі, які ще не допитані у даному кримінальному провадженні, але не доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту слід відмовити.
Разом з тим, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, слідчий суддя вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , його майновий стан, сам злочин у вчиненні якого він підозрюється, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе визначити заставу відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, регламентованого ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», відповідно складає 64000,00 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Підозрюваний ОСОБА_4 , не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що підтверджує зазначене слідчому, прокурору або суду.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; з метою уникнення будь-якого тиску на свідка ОСОБА_8 спілкуватися з останнім лише з дозволу слідчого, прокурора та суду; не відвідувати місце роботи Закарпатську митницю ДФС та її структурні підрозділи без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 186, 194, 196, 197, 205, 309, 392, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області молодшого радника юстиції ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу прокуратури Закарпатської області радником юстиції ОСОБА_3 , про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1 , що обіймає посаду заступника начальника митного посту начальника відділу митного оформлення № 2 митного посту «Вилок» Закарпатської митниці ДФС, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді застави в розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 64000 (шістдесят чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 , не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що підтверджує зазначене слідчому, прокурору або суду.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- з метою уникнення будь-якого тиску на свідка ОСОБА_8 спілкуватися з останнім лише з дозволу слідчого, прокурора та суду;

- не відвідувати місце роботи Закарпатську митницю ДФС та її структурні підрозділи без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, покладаються на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців, а після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали буде складений і оголошений учасникам судового провадження 26 червня 2017 року о 08 год. 30 хв.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1