У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 7 грудня 2016 року,

встановила:

вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 травня 2016 року
ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м.Макіївка Донецької області, мешканець

АДРЕСА_1 , такий, що судимості не мав,

засуджений за:
- частиною 1 статті 296 КК України на 1 рік обмеження волі,
- частиною 1 статті 122 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі,

На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 7 грудня 2016 року вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 травня 2016 року залишено без зміни.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з постановленими у кримінальному провадженні судовими рішеннями, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК України у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК України, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК України.

Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону захисник не дотримався.

Так, відповідно до частини 1 статті 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту досудового розслідування, що згідно зі статтею 438 КПК України не є предметом перевірки у касаційному порядку.

Також, захисник, вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не погоджується з кваліфікацією дій його підзахисного за частиною 1 статті 296 КК України, при цьому наводить зміст вказаної статті кримінального закону, надає правову оцінку, однак не зазначає підстав незаконності судового рішення при кваліфікації дій засудженого.

Крім того, захисник у мотивувальній частині касаційної скарги наполягає на суперечливому статусі потерпілого щодо його працевлаштування, при цьому не зазначає, який вплив, даний факт має на законність судових рішень.

Тобто, у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущені судами першої та апеляційної інстанції при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Більше того, захисник, оспорюючи цивільний позов потерпілого ставить під сумнів докази на яких ґрунтується стягнення матеріальної та моральної шкоди, при цьому не просить визнати їх недопустимими, а лише наводить зміст кримінального процесуального законодавства щодо законності судових рішень.
Окрім вказаного, захисник допустив суперечності у своїй касаційній скарзі. оскільки оспорює правильність кваліфікації дій засудженого за частиною 1 статті 296 КК України, при цьому вважає, що призначене його підзахисному покарання за вказаною статтею не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого.

До того ж, згідно з частиною 5 статті 427 КПК України до касаційної скарги додаються належним чином оформлені та засвідчені копії судових рішень, які оскаржуються, як це передбачено пунктами 13.6, 13.7 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом № 173 Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року.

Тобто копія судового рішення, яка складається з кількох аркушів, повинна бути прошнурована нитками на п`ять проколів, підписана відповідальним працівником (особою) суду та суддею, скріплених відбитком гербової печатки суду, а на зворотному боці останнього аркуша скріплена підписом судді, працівника апарату суду, засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів.
Проте, захисник долучив до касаційної скарги копію ухвали апеляційного суду, яка належним чином не оформлена та не засвідчена.
Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК України, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі викладеного та керуючись частиною 1 статті 429 КПК України, колегія суддів
постановила:

касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 7 грудня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_4 , залишити без руху, надавши йому п`ятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________________________ ________________________________ _____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3