Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/99/2017 Справа № 641/7372/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
перекладачів ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001725 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ломкі, Островського району, Костромської області, громадянина Російської Федерації, із середньо - спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше засудженого: 29.11.2001 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 141, ч.1. ст. 355,42 КК України ( в редакції 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 22.05.2003 року за відбуттям строку покарання; 13.11.2003 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 29.07.2004 року за відбуттям строку покарання; 01.03.2005 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 187,ч.1 ст. 263,70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 14.09.2009 року за відбуттям строку покарання; 09.07.2010 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; 25.08.2011 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ст.395 КК України до двох років двох місяців позбавлення волі, звільненого 23.06.2012 року за відбуттям строку покарання;19.11.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 152 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 21.01.2016 року відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 13.01.2016 року зараховано за ч.5 ст. 72 КК України строк перебування під вартою з 21.09.2012 року по 03.03.2015 року; який мешкає за адресою: АДРЕСА_1
- у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
22.07.2016 року приблизно о 12.00 годин, ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_9 , за запрошенням ОСОБА_4 , 1950 року народження, прийшли до квартири АДРЕСА_2 , де почали розпивати спиртні напої, в ході розмови потерпілий ОСОБА_4 показав присутнім в його квартирі особам, свої ордена та медалі, які знаходилися в нього на парадному кітелі, в гардеробі, розташованому з лівої сторони при вході в квартиру. В цей момент у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна ( крадіжку).
В подальшому скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_4 перебуває в стані сильного алкогольного сп,яніння, а ОСОБА_9 , вийшов з квартири, ОСОБА_6 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, з метою збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, діючи повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп,яніння, відчинив двері гардеробу в квартирі та побачивши парадний кітель з нагрудними знаками, зняв з нього наступні нагрудні знаки: орден « Червоної зірки», вартістю 700 гривень; орден « За службу Батьківщині в Збройних Силах СРСР», 111 ступеня, вартістю 50 гривень; орден « Знак пошани», вартістю 2500 гривень; медаль « 50 років Збройних Сил СРСР», ювілейна, вартістю 40 гривень; медаль « За бездоганну службу» 111 ступеня, за вислугу років, вартістю 100 гривень; медаль « 70 років Збройних Сил СРСР», вартістю 30 гривень; медаль « За бездоганну службу» 11 ступеня, вартістю 150 гривень; медаль « За бездоганну службу» 1 ступеня, за вислугу років, вартістю 200 гривень; медаль « 10 років квітневої революції», за виконання інтернаціонального обов,язку в РА» вартістю 300 гривень; медаль « Воїну інтернаціоналісту від вдячного афганського народу», вартістю 500 гривень; медаль « Захиснику Вітчизни», вартістю 100 гривень; медаль « 25 років виведення військ з Афганістану», вартістю 100 гривень; медаль « 70 років визволення України від фашистських загарбників», вартістю 50 гривень, тим самим таємно заволодів ними.
Після чого, ОСОБА_6 , з місця скоєння кримінального правопорушення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 4820 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що його та ОСОБА_10 . ОСОБА_4 запросив у гості додому. Там вони розпивали спиртні напої. Через деякий час ОСОБА_10 пішов з квартири. Він також вийшов з квартири за алкоголем, який закінчився. На вулиці він зустрів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і вони разом знову пішли до ОСОБА_4 .. В квартирі ОСОБА_4 вони трохи посиділи і пішли звідти. Він пішов до кафе, яке знаходиться поруч з будинком ОСОБА_4 , де до нього підійшов чоловік на ім`я ОСОБА_12 і запитав кому можна продати медалі та ордена. Він сказав, що ці речі можна продати на ринку на «Одеській», куди вони пішли разом та продали медалі та ордена чоловіку кавказької зовнішності. Обвинувачений ОСОБА_6 просив його дії перекваліфікувати на ст. 198 КК України та звільнити з під варти.
Незважаючи на те, що обвинувачений свою вину не визнав, його винуватість підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:
- показами потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що познайомився з ОСОБА_6 за два дні до події в кафе. Потім, 22.07.2016 року він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в кафе розпивали спиртні напої, після чого він запросив їх додому, де вони продовжили випивати в його квартирі. Потім ОСОБА_10 ще пішов за горілкою, яку вони вжили, після чого він ліг спати. Пізніше з роботи прийшла дружина, яка помітила відсутність мультиварки на кухні, а ОСОБА_6 і ОСОБА_10 вже пішли. В кімнаті де вони відпочивали, на дивані лежав мобільний телефон марки «Nokia», який також зник та були відсутні ордена та медалі, які потерпілий показував останнім. Вони з дружиною одразу зателефонували в поліцію. Потім йому стало відомо, що сусід ОСОБА_13 , який заходив до нього, купив у ОСОБА_10 його мобільний телефон, а слідчий повернув три ордена, жодну з медалей повернуто не було;
- показами свідка ОСОБА_10 який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_6 є його малознайомим, потерпілого ОСОБА_4 він до події не знав. 22.07.2016 року він зустрівся з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в кафе на Одеській. Під час відпочинку ОСОБА_4 запросив їх до себе додому, де вони продовжили розпивати алкогольні напої. ОСОБА_6 з ОСОБА_4 періодично виходили на балкон курити. Він пішов на кухню, де побачив мультиварку, а в кімнаті де вони відпочивали, мобільний телефон. Взявши ці речі він пішов на вулицю, зустрів товариша та заклав викрадені речі до ломбарду під чужі документи. Виручені кошти витратив на власні потреби. Потім, біля будинку ОСОБА_4 , він зустрів ОСОБА_6 , який показав медалі та ордена в кількості 5,6 штук і він зрозумів, що це медалі ОСОБА_4 , оскільки бачив їх в нього на кітелі, а також про це повідомив ОСОБА_6 . Вони вирішили їх продати. Біля магазину «Посад» на Одеській вони продали викрадені медалі та ордена, які саме він не знає,а отримані гроші поділили навпіл. Після чого, купили пляшку горілки та знову пішли до ОСОБА_4 , де по дорозі зустріли ОСОБА_13 , який пішов разом з ними. Вони прийшли до ОСОБА_4 , трохи посиділи і ОСОБА_13 пішов. Потім з квартири ОСОБА_4 вийшов і він, а останнім вийшов ОСОБА_6 .. Вони разом з ОСОБА_6 повторно прийшли щоб продати в тому ж самому місці, де і перший раз, ще ордени та медалі, що й зробили, після чого кожен займався своїми справами.
- показами свідка ОСОБА_14 яка у судовому засіданні пояснила, що 22.07.2016 року близько 17 години вона повернулася додому з роботи та помітила відсутність мультиварки на кухні. ЇЇ чоловік ОСОБА_4 в цей час спав. Вона одразу його розбудила і вони почали оглядати квартиру. Під час огляду виявили відсутність мобільного телефону, орденів та медалей, а також її паспорту та ідентифікаційного коду. Вона викликала поліцію. Вони склали заяву та протокол. Чоловік пояснив, що розпивав вдома спиртні напої разом з двома малознайомими чоловіками, але що відбувалося далі не пам`ятає. Пізніше працівники поліції повернули 3 ордена і було знайдено мобільний телефон;
- показами свідка ОСОБА_13 який у судовому засіданні пояснив , що він є сусідом ОСОБА_4 та добре йому відомий. 22.07.2016 року він вийшов на вулицю прогулятись, де зустрів малознайомого ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , які запропонували піти до ОСОБА_4 та випити горілки. Вони разом прийшли до ОСОБА_4 , який був в нетверезому стані. Він випив горілки та пішов звідти. Потім він пішов у кафе, де зустрів товариша якого попросив зателефонувати ОСОБА_4 , але останній телефон не брав. Наступного дня він зустрів ОСОБА_10 , який запропонував здати до ломбарду мобільний телефон. Вони заклали телефон марки «Nokia» до ломбарду, а виручені гроші витратили з ОСОБА_10 на власні потреби. Через деякий час прийшов ОСОБА_4 та розповів, що його обікрали і тоді він зрозумів, що вони здали до ломбарду телефон, який викрав ОСОБА_10 у ОСОБА_4 ;
- показами свідка ОСОБА_15 , який у судовому засіданні пояснив, що він разом зі своїм братом займаються скупкою старих речей за адресою АДРЕСА_3 . В липні 2016 року ОСОБА_6 продав його брату три ордени, один з яких був «Знак пошани», за 400 гривень. Потім, він через інтернет магазин перепродав вказані ордена. Пізніше виявилося, що вказані ордена викрадені, тому він зв`язався з покупцем орденів та повернув виручені гроші і отримав ордени назад та відніс їх до поліції. Зі слів брата йому відомо, що ОСОБА_6 та ОСОБА_10 пропонували йому також купити медалі, але вони особливої цінності не мали, тому останній відмовився. Після чого, він бачив як хтось з них викинув їх до смітника;
- оголошеними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_15 , який виїхав на постійне місце проживання за межі України, який пояснив,що у нього є торгове місце, де він реалізує промислові товари, крім того, займається скупкою старовинних речей. 22.07.2016 року до нього двічі підходили раніше незнайомі чоловіки, які в подальшому органом досудового слідства були встановлені як ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , які пропонували йому придбати ордени та медалі та перший раз він придбав орден « За службу Родине СССР», а другий раз придбав орден « Красная Звезда» та орден « Знак почета». Дані ордени були без документів, він у них не цікавився звітки ці ордени, крім того, у цих чоловіків були ще українські ордена та медалі, від придбання яких він відмовився, оскільки це заборонено законом. В цій же день придбані ним ордени він виставив на продаж і на протязі трьох днів ці ордена були реалізовані. Пізніше, від співробітників поліції він дізнався, що ці ордени були викрадені.( ар.с.72-75).
- протоколом огляду місця події від 24.07.2016, в ході якого оглянуто місце скоєння злочину, а саме квартира АДРЕСА_2 , в якій мешкає потерпілий та знаходиться шафа, де висить кітель, на якому перебували ордени та медалі; ( ар. с. 127 134);
- протоколом огляду речових доказів від 02.08.2016 року, в ході якого було оглянуто документи на викрадені ордени та медалі, а також виписку з послужного списку ОСОБА_4 ксерокопії зазначених документів та постановою про визнання вищевказаних документів речовими доказами від 02.08.2016 року ; ( ар.с. 135 -137);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.08.2016 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_6 , як особу, що знаходилася у нього в квартирі 22.07.2016 року та скоїла крадіжку його орденів та медалів; ( ар.с.157 161);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.08.2016 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_10 , як особу, що знаходилася у нього в квартирі 22.07.2016 року та викрав мультиварку та телефон ( ар.с.162-165);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.08.2016 року, в ході якого свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_10 , як особу, що 22.07.2016 на АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_6 продали йому орден «Червоної зірки»; орден «За службу Батьківщині в Збройних Силах СРСР», ІІІ ступеня; орден «Знак пошани»; ( ар.с.166 -167);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.08.2016 року, в ході якого свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_6 , як особу що знаходилася в квартирі ОСОБА_4 22.07.2016 року;( ар.с.169 170);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.08.2016 року, в ході якого свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_10 , як особу що знаходилася в квартирі ОСОБА_4 22.07.2016 року; ( ар.с.172- 174);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.08.2016 року, в ході якого свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_6 , як особу, що 22.07.2016 разом з ОСОБА_10 продали йому орден «Червоної зірки»; орден «За службу Батьківщині в Збройних Силах СРСР», ІІІ ступеня; орден «Знак пошани»; ( ар.с.176- 178);
- висновком судово-мистецтвознавчої експертизи №2090/16 від 03.08.2016 року, згідно з якою загальна вартість орденів та медалей на антикварному ринку України на момент дослідження складає 4820 гривень; ( ар.с.180 -182);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.08.2016 року, який був переглянутий в судовому засіданні за участю потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_6 , в ході якого обвинувачений ОСОБА_6 розповів про події 22.07.2016 року та показав, як і коли саме він особисто викрав ордена та медалі;( ар.с.183 -186);
- описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 25.08.2016 року, згідно з яким у свідка ОСОБА_15 було вилучено орден «Червоної зірки» №3812334; орден «За службу Батьківщині в Збройних Силах СРСР» №122125, ІІІ ступеня; орден «Знак пошани» №1398178; ( ар.с.191);
- протоколом огляду речових доказів від 25.08.2016 року, в ході якого потерпілим ОСОБА_4 оглянуто орден «Червоної зірки»; орден «За службу Батьківщині в Збройних Силах СРСР», ІІІ ступеня; орден «Знак пошани» та постановою про визнання вказаних орденів речовими доказами та передачу їх потерпілому на зберігання під розписку. ( ар.с.192 -199).
Аналізуючи наведені докази суд вважає вину обвинуваченого доказаною та його дії кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена повторно.
Заперечення провини з боку обвинуваченого в скоєнні таємного викрадення чужого майна ( крадіжки), вчиненої повторно суд оцінює критично, як такі що викликані бажанням уникнути відповідальності за скоєний злочин.
Не вірити показанням допитаних у судовому засіданні потерпілого та свідків у суду підстав не має. Їх показання співпадають одне з одним, не суперечать фактичним обставинам встановленим по справі, підстав оговорювати ОСОБА_6 судом також не встановлено.
Не вірити потерпілому ОСОБА_4 щодо кількості викрадених у нього орденів та медалів підстав у суду також не має.
Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що ОСОБА_6 особисто йому повідомив, що ордени та медалі, які він у нього побачив, він ( ОСОБА_6 ) викрав з квартири ОСОБА_4 і що вони ( ОСОБА_6 и ОСОБА_10 ) продавали викрадені ОСОБА_6 медалі та ордени особам кавказької національності, ніякого ОСОБА_12 з ними не було,а також, що вони двічі к ним приходили, щоб продати викрадене майно.
В цій частині покази ОСОБА_10 підтвердив свідок ОСОБА_15 , який в протоколі допиту від 02.08.2016 року зазначив, що раніше для нього незнайомі ОСОБА_6 і ОСОБА_10 , двічі приходили та пропонували купити ордени та медалі, жодних інших осіб з ними не було.
Аналізуючи покази даних свідків, суд приходить до висновку, що їх свідчення співпадають одне з одним та непротирічать фактичним обставинам, встановленим по справі, в зв,язку з чим, спростовуються покази ОСОБА_6 проте що ордена та медалі йому нібито показав його знайомий на ім.,я ОСОБА_12 ( інші дані йому невідомі), і саме він тільки допоміг йому їх продати.
Крім того, в ході проведення слідчого експерименту за участю понятих, потерпілого та обвинуваченого ОСОБА_6 , останній особисто зазначив, як він 22.07.2016 року з кітеля потерпілого зняв медалі та ордени, які в подальшому ним та ОСОБА_10 було реалізовано.
Як вбачається з відеозапису цих подій покази ОСОБА_6 надавались ним добровільно, без застосування примусу чи інших непередбачених законом дій з боку слідчого і ставити під сумнів надані ним в ході проведення слідчого експерименту зізнавальні свідчення підстав у суду не має.
З огляду на вишевикладене, судом також не вбачається підстав дя перекваліфікації дій ОСОБА_6 на ст. 198 КК України , оскільки факт таємного викрадення чужого майна ( крадіжки), вчиненої повторно у потерпілого ОСОБА_4 22.07.2016 року суд вважає доведеним.
Багаточисельні скарги ОСОБА_6 , подані ним вже в період судового слідства, в яких він вказує на застосування до нього репресій, катувань, психологічного примусу, незаконних дій відносно нього з боку слідчого, прокурора та суду мотивуючи це тим, що він є громадянином Російської Федерації є безпідставними та голослівними, в зв.язку з чим суд їх розцінює виключно як такі, що викликані бажанням уникнути відповідальності за фактично скоєний злочин та здійснення тиску на суд.
Вивченням відомостей щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше був засуджений , судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, на обліку в КЗОЗ Обласний наркологічний диспансер та КЗОЗ Харківський міський психоневрологічний диспансер № 3 не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.
У відповідності до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 не встановлено.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 у відповідності до ст. 67 КК України є вчинення злочину щодо особи похилого віку, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення - злочину , яке відповідно до ст.. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, відомості про особу обвинуваченого, думку потерпілого,який наполягав на призначенні суворого покарання, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання виключно у вигляді позбавлення волі.
Позовна заява потерпілого ОСОБА_4 на суму 11570 гривень підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до вимог ст..197 КПК України строк тримання обвинуваченого під вартою з 04 серпня 2016 року зараховується в строк відбутого покарання, з урахуванням положень ч.5 ст.72 КК України, а саме, до дня набранням вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув,язнення за два дні позбавлення волі.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення злочину , передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
У відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України строк відбуття покарання рахувати з 04 серпня 2016 року, зарахувавши в строк відбутого покарання час знаходження ОСОБА_6 під вартою з 04 серпня 2016 року до дня набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув,язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 в рахунок погашення матеріальних збитків 1570,00 гривень, в рахунок погашення моральних збитків 10 000,00 гривень, а всього підлягає стягненню 11570,00 гривень.
У відповідності до вимог ст.. 100 КПК України - речові докази по справі : орден « Червоної зірки» № 3812334, орден « За службу Батьківщині в Збройних Силах СРСР» 111 ступеня № 122125; орден « Знак пошани» № 1398178, орденська книжка Л № 884855. До ордену « Червоної зірки» № 3812334; орденська книжка Л № 9303116 до ордену « За службу Батьківщині в Збройних Силах СРСР» 111 ступеня № 122125, орденська книжка Л № 012996 до ордену « Знак пошани» № 1398178 та ордену « Червоної зірки» № 3812334, посвідчення до медалі № 50 років Збройних Сил СРСР», ювілейної, виданої 23.02.1963 року на підставі наказу Президента Верховної Ради СРСР від 26.12.1976 року, посвідчення до медалі « За бездоганну службу» 111,11,1 ступеня, видані 12.01.1978 року, 19.01.1983 року,07.01.1989 року, посвідчення до медалі « 70 років Збройних Сил СРСР», виданої 23.02.1988 року на підставі наказу Президента Верховної Ради СРСР від 28.01.1988 року, посвідчення до медалі « 10 років квітневої революції», за виконання інтернаціонального обов,язку в РА», виданої на підставі наказу Президента РА № 148/67/2 4; посвідчення до медалі « Воїну інтернаціоналісту від вдячного афганського народу», виданої на підставі наказу президента РА № 240 від 05.07.1988 року, посвідчення до медалі « Захиснику вітчизни, серія КН № 303332, виданої на підставі Наказу Президента від 14.10.1999 року; посвідчення до відзнаки Президента України пам,ятної медалі « 25 років виведення військ з Афганістану», виданої на підставі наказу Президента України від 10.10.2014 року № 765, посвідчення до відзнаки Президента України медалі « 70 років визволення України від фашистських загарбників», виданої на підставі наказу Президента України від 28.10.2014 року № 829 вважати повернути за належністю.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань ( № 27) до набрання вироком законної сили залишити без змін.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити ОСОБА_6 та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1