АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 774/1/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/158/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 23 лютого 2017 року апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 у кримінальних провадженнях №0003510, 0002679 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженої, не працюючої, на утриманні маючу неповнолітню дитину сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 30 квітня 2009 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік;
- 24 листопада 2009 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ст.307 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що являється власністю засудженої, ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, ст.199 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, ст.185 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, ст.ст.15 ч.3, 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань до 5 років 2 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що являється власністю засудженої, на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання по даному вироку частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30.04.2009 за ст.309 ч.1 КК України та остаточно призначити за сукупністю вироків покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що являється власністю засудженої;
- 26 серпня 2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, 75, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання строком на 1 рік;
- 11 листопада 2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць. На підставі ст.71 ч.1 КК України за сукупністю призначених покарань приєднано невідбутий термін за вироком суду від 26.08.2015 року та остаточно визначено до відбуття 1 рік та 1 місяць позбавлення волі;
- 16 грудня 2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;
-14 березня 2016 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі;
-19 квітня 2016 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.185 ч.4 ст.70 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі ;
-14 червня 2016 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, яка визнана винною та засуджена:

- за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначене покарання поглинене покаранням призначеним вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.06.2016 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.
Питання з речовими доказами вирішено.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8

обвинувачена ОСОБА_6

представник потерпілого ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 , просить застосувати до неї положення ст.69 КК України та призначити їй більш м`яке покарання, зменшивши строк покарання.

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року ОСОБА_6 була визнана винною та засуджена за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України за наступних обставин.

13.09.2015 року близько 18.30 ОСОБА_6 , знаходячись в торгівельному приміщенні «Варус-32», що розташований за адресою: пр. Героїв-Підпільників (Дзержинського) 1-б в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, реалізуючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, повторно, таємно викрала з полиць майно, що належить товариству з обмеженою відповідальністю Омега, а саме: гель для гоління «Жилет Фьюжн ПроГлайд зволожуючий» об`ємом 200 мл. вартістю 32,64 грн., гель для гоління «Жилет Фьюжн чутлива шкіра» об`ємом 200 мл. вартістю 43,17 грн., гель для гоління «Жилет Фьюжн ПроГлайд охолоджуючий» об`ємом 200 мл. вартістю 32,64 грн., жіночий дезодорант-спрей «Нівеа красота перлини» об`ємом 150 мл. вартістю 21,83 грн., в кількості 2 шт. загальною вартістю 43,66 грн., жіночий дезодорант-спрей «Гарньєр мінерал максимальний захист 72 години» об`ємом 150 мл. вартістю 23,69 грн., в кількості 2 шт. загальною вартістю 47,38 грн., жіночий дезодорант-спрей «Нівеа подвійний ефект жіночий» об`ємом 150 мл., вартістю 21,83 грн., жіночий дезодорант-спрей «Рексона легкість бавовни» об`ємом 150 мл. вартістю 20,69 грн., жіночий дезодорант-спрей «Нівеа освіжаюча енергія» об`ємом 150 мл. вартістю 21,83 грн., жіночий дезодорант-спрей «Гарньєр Мінерал невидимий захист проти слідів, плям, вицвітання» об`ємом 150 мл. вартістю 26,33 грн., дезодорант-спрей для тіла «Гарньєр Мінерал захист 5 Ніжність бавовни» об`ємом 150 мл. вартістю 26,33 грн., які сховала собі у сумку. Не маючи наміру оплачувати за вказаний товар, пройшла касову зону, проте не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від її волі, так як була зупинена з викраденим майном за касовою зоною співробітниками охорони магазину. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 супермаркету ТОВ «ОМЕГА» міг бути спричинений збиток на загальну суму 316 грн. 50 коп.
ОСОБА_6 , повторно, 10.12.2015 року, приблизно о 20:30, знаходячись у торговельному залі гіпермаркету «Ашан», що за адресою: м. Кривий Ріг, пл. 30-річчя Перемоги, 1А, належного ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» (код за ЄРДПОУ 35442481), юридична адреса: м. Київ, пр. Московський, 15А, реалізуючи миттєво виниклий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, намагалась викрасти з прилавку гіпермаркету «Ашан» майно, що знаходиться на балансі ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» - рибні консерви у кількості 14 (чотирнадцять) одиниць, а саме: 9 (дев`ять) консерви «Рижские шпроты», вартістю 43,80 грн. (без ПДВ) за одиницю товару, 5 (п`ять) консервів «Печень трески» вартістю 41,31 грн. (без ПДВ) за одиницю товару, загальною вартістю 600 грн. 75 коп. (без ПДВ), поклавши їх до сумки, що знаходилась при останній, однак, пройшовши касову зону гіпермаркету «Ашан» та не розплатившись за товар, намагалась зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном, проте була зупинена співробітниками служби охорони. Таким чином, ОСОБА_6 не вчинила всіх дій, які вважала необхідними для доведення свого злочину до кінця, оскільки остання була викрита співробітниками служби охорони.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» міг бути спричинений збиток на загальну суму 600 грн. 75 коп. (без ПДВ).
В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачена ОСОБА_6 не оскаржуючи фактичних обставин справи та кваліфікації своїх дій ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, посилається на ті обставини, що судом не прийняті до уваги її щире каяття, допомога слідству, наявність у неї низки хронічних захворювань. Також, просить звернути увагу на те, що у неї на утриманні знаходяться малолітня дитина та мати-пенсіонер.

Обвинувачена ОСОБА_6 , в судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження, підтримала викладені в своїй апеляційній скарзі вимоги та просила призначити їй більш м`яке покарання.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор просив колегію суддів апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Представник потерпілого ОСОБА_9 при апеляційному розгляді просив колегію суддів задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченої.

Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як видно з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 було здійснено на підставі та з дотриманням положень ч.3 ст.349 КПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ст.404 ч.1 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оспорювалися і стосовно яких, відповідно до вимог ст.349 ч.1 КПК України докази не досліджувались.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України в апеляційній скарзі обвинуваченої також не оскаржується.

Згідно вимог ст.ст.50, 65 КК України, суд призначає покарання з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, щоб особі, яка вчинила злочин, було призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , щодо надмірної суворості призначеного їй покарання, яке на її думку, не відповідає вимогам ст.65 КК України, та можливості призначення їй покарання не пов`язаного з позбавленням волі, із застосуванням ст.69 КК України.

Крім того, відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Відповідно до ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції особливої частини цього Кодексу або перейти до іншого більш м`якого виду покарання не зазначеного в санкції статті.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, а саме з вироку суду, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд врахував всі необхідні дані про особу обвинуваченої для призначення справедливого покарання (а.кп.95-98).

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд врахував характер та ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Також, судом враховані дані про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , а саме ті обставини, що вона за місцем проживання характеризується позитивно (том 4 а.кп.50), раніше судима (том 4 а.кп.48-49), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра не перебувала та не перебуває (том 4 а.кп.52), у лікаря-нарколога перебувала під диспансерним наглядом з квітня 2014 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, знята з під нагляду в липні 2014 року внаслідок одужання (том 4 а.кп.53), має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (том 4 а.кп.46).
Також, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_6 покарання, суд прийняв до уваги пом`якшуючі її вину обставини, такі як щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю злочинів. Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, не виявлено.

Як видно з довідки, наданої начальником МСЧ Криворізької УВП №3 від 20.02.2017 року, обвинувачена ОСОБА_6 має ряд хронічних захворювань.

Але, колегія суддів вважає, що незадовільний стан здоров`я обвинуваченої та наявність у неї матері-пенсіонера, не є такими обставинами, що істотно впливають на ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та не можуть бути прийняті до уваги при призначенні їй покарання.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 в повній мірі виконав вимоги ст.ст.50, 65 КК України і дійшов обґрунтованого висновку, що покарання обвинуваченій ОСОБА_6 повинно бути обрано виключно у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст.185, ч.3 ст. 15 КК України, та з урахуванням того, що остаточне покарання ОСОБА_6 повинно бути призначено на підставі ст.70 ч.4 КК України, з урахуванням вироку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2016 року.

Разом з тим, відповідно до ст.69 КК України, призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливо лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення особі навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно не справедливим.

При цьому колегія суддів вважає, що щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, які визнані судом обставинами, що пом`якшують покарання, з огляду на мотив, спосіб, характер та суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення не є такими, що суттєво знижують його тяжкість, а інші дані про особу обвинуваченої є характеризуючими ОСОБА_6 даними, яким суд першої інстанції дав належний аналіз при обрані покарання обвинуваченій, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України.

Що стосується вимог обвинуваченої про прийняття до уваги при призначенні їй покарання таких пом`якшуючих обставини, як щире каяття, допомога слідству та того факту, що у неї на утриманні знаходиться малолітня дитина, колегія суддів вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, згідно вироку, обираючи міру покарання ОСОБА_6 суд врахував вищезазначені обставини в якості пом`якшуючих та при врахуванні даних про її особу (а.кп.95-98).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 про можливість призначення їй покарання із застосуванням ст.69 КК України не ґрунтуються на законі, законних підстав для застосування до обвинуваченої положень ст.69 КК України колегія суддів не вбачає, а тому задоволенню не підлягають. Вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування судового рішення не виявлено.
Покарання, його вид і строк у відношенні обвинуваченої визначено судом першої інстанції правильно, воно є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 положень ст.69 КК України та його пом`якшення, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року у відношенні ОСОБА_6 , засудженої за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а обвинуваченим, що тримається під вартою у той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4