АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/691/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.286 ч.1 ст.135 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, адвоката ОСОБА_8 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 29.02.2016 року, стосовно ОСОБА_7 -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Московського районного суду м.Харкова від 29 лютого 2016 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, громадянин України, одружений, не працюючий, зареєстрований і фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у скоєнні злочинів, ч.2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України з призначенням покарання:
- за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки;
- за ч.1 ст. 135 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 до покарання строк попереднього ув`язнення з 05.08.2015 року по день оголошення вироку судом з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вироком встановлено, що 30 березня 2012 року, приблизно о 23-45 годині, ОСОБА_7 , будучі позбавленим права керування транспортними засобами згідно вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02.03.2010 року, та не маючи при собі посвідчення водія, керуючи технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ-ДЕУ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проспекту 50 років ВЛКСМ в м.Харкові зі сторони проспекту Тракторобудівників в напрямку вул. Гвардійців Широнінців зі швидкістю 60 км/год, діючи в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які передбачають, якщо у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, проїжджаючи пішохідний перехід, скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які перетинали проїжджу частину з права наліво відносно напрямку його руху на заборонений сигнал світлофора.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер від отриманих ушкоджень в лікарні. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 23/81-А від 08.06.2012 року причиною смерті ОСОБА_9 явилась тяжка черепно-мозкова травма та її ускладнення.
Потерпілій ОСОБА_10 згідно висновку судово-медичної експертизи № 656-А від 20.04.2012 року були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді закритого оскольчатого перелому обох кісток лівої гомілки у верхній третині зі зміщенням, закритого перелому локтівого отростка лівої локтевої кістки зі зміщенням, закритого краєвого перелому наружного мищелку правої великоберцової кістки без зміщення.
Крім того, 30 березня 2012 року, приблизно о 23-45 годині, після наїзду на пішоходів в районі перехрестя пр.50 років ВЛКСМ та вул. Гвардійців Широнінців в м.Харкові, суб`єктивно усвідомлюючи, що своїми діями поставив потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в небезпечне для життя становище, нехтуючи моральними и правовими нормами, які передбачають надання допомоги людям, що перебувають у небезпечному для життя стані, та маючи таку можливість, ОСОБА_7 , діючи умисно, переслідуючи мету уникнути кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, втік з місця події, залишивши ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в небезпеці.
Не погодовшись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник, адвокат ОСОБА_8 подали на нього апеляційні скарги в яких просять вирок Московського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2016 року змінити шляхом його пом`якшення та призначення ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 286 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного та додаткового покарання з випробуванням з іспитовим строкм на 3 роки. Крім того обвинувачений та адвокат ОСОБА_8 просять звільнити ОСОБА_11 від призначеного покарання за ч.1 ст. 135 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та виключити із вироку призначення ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст. 70 КК України.

В обгрунтування вимог вказують на те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має позитивну характеристику за місцем мешкання, у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має хвору матір на онкологічне захворювання,1951 року народження, щиро розкаявся у вчиненому, притензій зі сторони потерпілого ОСОБА_9 відсутні, а потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні просила лише покарати обвинуваченого та не зазначала, що сурово. Крім того посилаються і на те, що ОСОБА_7 рухався на зелений сигнал світлофора, а потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 будучи в стані алкогольного спяніння намагались перебігти дорогу на червоний сигнал світлофора та на неосвітлюваній ділянці дороги.

Заслухавши доповідача; пояснення обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу свого захисника, просив їх задовольнити; думку прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляцій в частині скасування засудження ОСОБА_7 за ч.1 ст. 135 КК України в зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності; дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та захисника підлягають частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Встановлені судом фактичні обставин справи, висновки суду про винність ОСОБА_7 і кваліфікація його дій відповідають матеріалам справи та вивченим доказам, сумнівів у колегії суддів не викликають і в апеляційній скарзі не заперечуються.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 29 лютого 2016 року судом першої інстанції у відношенні ОСОБА_7 був ухвалений вирок, яким він був засуджений за ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України, із застосуванням ст.70 КК України, до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Відповідно до ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Відповідно до ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Надаючи оцінку доводам апеляційних скарг, колегія суддів зазначає, що в теперішній час строк давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.135 КК України сплив, тому, вирок районного суду в цій частині слід скасувати , а провадження закрити.

При призначенні покарання за ч.2 ст. 286 КК України суд першої інстанції діяв з дотриманням вимог ст.65 КК України. З достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставину що пом`якшує покарання у виді щирого каяття, відсутність обставин , що обтяжують покарання, і призначив покарання, яке є достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи, що наслідками скоєння ОСОБА_7 злочину стала смерть однієї та травмування другої людини , а також те, що ОСОБА_7 вчинив злочин через незначний проміжок часу після спливу іспитового строку, призначеного за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.06.2010р. за ч.2 ст. 286 КК України , яким останнього було засуджено до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки та звільненням від відбування основного покарання з випробуванням строком на 2 роки , доводи апеляційної скарги щодо наявності у ОСОБА_7 хворої матері та про порушення ПДР пішоходами , на думку колегії суддів суттєво не впливають на суспільну небезпеку як скоєного ОСОБА_7 злочину так і його особи.

Тому колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України не можна вважати таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є явно несправедливим через суворість.

Керуючись ст.ст. 405,407,408 КПК України судова колегія ,-

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 29.02.2016 року відносно ОСОБА_7 змінити.

В частині засудження ОСОБА_7 за ч.1 ст.135 КК України вирок скасувати, а кримінальне провадження в цій частині, за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст.135 КК України, закрити на підставі ст.49 КК України, в зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Виключити з вироку призначення ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів на підставі ст.70 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання, призначеного ОСОБА_7 вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.02.2016 року, строк попереднього ув`язнення з 01 березня 2016 року до 16 березня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим , який тримається під вартою , - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді -