Справа № 645/1844/17
Провадження № 1-кп/645/339/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2017 року м. Харків
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, уродженця с. Бабаї, Харківського району, Харківської області, не одруженого, має на утримання малолітню дитину 2012 року народження, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не засудженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.3 КК України,
27 березня 2017 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не сплативши за проїзд, зайшов через двері виходу на станцію метро «Армійська», яка знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Московський, 218А-М, чим порушив п.п. 4.1.2, 4.2.1. «Правил користування Харківським метрополітеном», затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України» №712 від 10.08.2004. Після чого, до останнього підійшов інспектор сектору патрульної поліції №2 патрульної поліції відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_5 , який ніс добове чергування на станції метро «Армійська» у форменому одязі та виконував свої службові обов`язки, передбачені ч.1 ст. 41 Закону України «Про Національну поліцію». Інспектор сектору патрульної поліції №2 ОСОБА_5 представився та вказав ОСОБА_4 на те, що потрібно сплатити за проїзд та, що згідно «Правил користування метрополітеном», знаходитись у метрополітені у нетверезому стані забороняється. На неодноразові зауваження ОСОБА_5 ОСОБА_4 почав нецензурно висловлюватися, втікати від співробітника поліції, на законні вимоги ОСОБА_5 покинути станцію ОСОБА_4 не реагував. У зв`язку з цим, ОСОБА_5 та охоронець метрополітену ОСОБА_6 взяли ОСОБА_4 під руки та почали виводити з приміщення метрополітену, останній в цей час перешкоджав їм вивести його, піджимаючи ноги та продовжуючи нецензурно висловлюватися в бік поліцейських та громадян, які перебували у приміщенні метрополітену, погрожуючи співробітнику поліції нанесенням тілесних ушкоджень. Знаходячись у підземному переході на станції метро «Армійська», ОСОБА_4 почав вириватись та чинити опір законним вимогам працівника поліції, під час опору ОСОБА_4 , намагаючись звільнитись від ОСОБА_5 , який тримав його за ліву руку, спробував нанести удар правою ногою в область паху ОСОБА_5 , однак останній закрився правою рукою, та ОСОБА_4 влучив у кисть правої руки ОСОБА_5 , після чого, відповідно до вимог п.1 «а» ч.З ст.45 Закону України «Про Національну поліцію» інспектором сектору патрульної поліції №2 до ОСОБА_4 застосовано спеціальний засіб кайданки. В результаті вищевказаних протиправних дій, ОСОБА_4 грубо порушив громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилася у нецензурних висловлюваннях у бік представника поліції, громадян, які перебували у приміщенні метрополітену та нанесенні інспектору сектору патрульної поліції №2 ОСОБА_5 , середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я понад трьох тижнів (21 день) та в період вчинення хуліганських дій чинив опір представникові влади, з метою позбавити можливості останнього виконати свій обов`язок з охорони громадського порядку.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винними у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.3 КК України, щиро розкаявся, пояснив суду про обставини вчиненого ними кримінального правопорушення., зазначивши, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи, події вчинення ним кримінального правопорушення вірно відображені.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечу. З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_4 а суд кваліфікує за ч. 3 ст.296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, пов`язане з опором представнику влади, який виконував обов`язки з охорони громадського порядку.
Вину обвинуваченого ОСОБА_4 а в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 у суд вважає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, передбачені ст. 67 КК України, судом визнається вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого ОСОБА_4 а встановлено, що він раніше не засуджений, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Призначаючи ОСОБА_4 у покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, за змістом ст. 12 КК України, є умисним кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшує та обтяжує покарання, особу обвинуваченого, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 а та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статті, яка передбачає відповідальність за вчинене, із звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75 КК України, оскільки його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції від суспільства.
Окрім того, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням покласти на засудженого ОСОБА_4 а обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а також додатково обов`язок, необхідний і достатній для його виправлення, передбачений п.2 ч.2 ст. 76 КК України
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_4 а винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч.3 КК України та призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 а від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
У зв`язку зі звільненням засудженого ОСОБА_4 а з випробуванням покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи,
Також додатково покласти на засудженого ОСОБА_4 а обов`язок, передбачений п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази у справі диск СD-RV 700 МВ 80 МIN з надписом «VIDEX eхсellent» помаранчевого кольору №НLD 629 UC26163878В4, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити там зберігати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя