Дата документу 15.08.2017 Справа № 554/6388/17
Провадження № 1-кс/554/5550/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2017 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
З показів потерпілого ОСОБА_4 було відомо, що йому спричинив тілесні ушкодження, шляхом пострілу в ногу з пристрою для відстрілу гумовими кулями, ОСОБА_5 під час сварки біля квартири за місцем проживання.
В подальшому слідством було встановлено, що ОСОБА_5 є працівником Кременчуцького РВП ГУ НП в Полтавській області та кримінальне провадження передане за підслідністю до слідчого відділу прокуратури Полтавської області.
Свідок ОСОБА_6 повідомив, що 24.05.2017 він відпочивав на річці ОСОБА_7 разом з колегою ОСОБА_8 , вживали спирті напої, після чого вирішили піти подивитись футбол до іншого колеги ОСОБА_9 . ОСОБА_10 вирішив зайти до себе додому переодягнутись. Приблизно в 20 годин прийшли до його будинку, піднялись на 4-й поверх, ОСОБА_10 зайшов до квартири, а ОСОБА_6 залишився стояти коло східців. Приблизно через 5-10 хвилин з ліфту вийшов невідомий раніше хлопець, як потом з`ясувалось це був ОСОБА_11 , він підійшов до дверей тамбуру, спитав у свідка хто він та що тут робить. Свідок відповів, що чекає його сусіда. Він почав підозрювати, що свідок щось вкрав. ОСОБА_6 назвав йому тільки своє ім`я. ОСОБА_11 почав казати, що він опер з сільського відділу поліції, показав своє посвідчення, вимагав надати анкетні дані. Свідок теж йому відповів, що він поліцейський, на що ОСОБА_11 вимагав від нього посвідчення. На що ОСОБА_6 повідомив, що посвідчення при собі не має, воно залишено вдома. Розмова відбувалась на підвищених тонах, в цей час вийшов ОСОБА_10 та почав заспокоювати ОСОБА_11 . Гамма почав висловлюватись нецензурно в їх сторону, ОСОБА_10 взяв його за плечі та намагався відвести в сторону, а той в свою чергу дістав з сумки, яка висіла через плече, пістолет по типу револьвера та почав кричати, що буде стріляти. Гамму намагались словесно заспокоїти, але останній вистрелив в ногу ОСОБА_12 . Після пострілу ОСОБА_10 впав на підлогу, свідок викликав швидку і поліцію по 102. Також після пострілу вийшли батьки ОСОБА_11 , які звинувачували їх в тому, що ОСОБА_6 наркоман. Гамма був присутній, допомоги не надавав, а навпаки казав, що ОСОБА_6 нічого не докаже, тобто не докаже, що він стріляв. Хвилин через 10 приїхала бригада ШМД, патрульна поліція, начальник УПП. ОСОБА_13 лікарі забрали, а ОСОБА_6 залишився на місті. Потім свідка було доставлено до наркологічного диспансеру, де останній пройшов освідування на стан сп`яніння, відповідно до висновку ОСОБА_6 був тверезий.
Слідчий в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити з підстав в ньому наведених.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
Клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області юриста 1 класу ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, що було вилучено в ході огляду 24.05.2017 та 25.05.2017, а саме:
-пістолет-револьвер «Корнет С» № НОМЕР_1 чорного кольору, споряджений 5 патронами та 1 стріляною гільзою;
-3 змиви речовини бурого кольору та 3 контрольні змиви;
-гумовий шарик помаранчевого кольору.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1