Справа № 569/7842/17
УХВАЛА

23 травня 2017 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 з участю прокурора ОСОБА_2 розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання прокурора військової прокурор військової прокуратури Рівненського гарнізону майора юстиції ОСОБА_2 , про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Малі Телковичі, Володимирецького району, Рівненської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця призваного за мобілізацією, старшого водія-гранатометника артилерійського взводу артилерійської батареї артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , сержанта,, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-
встановив:
Прокурор військової прокурор військової прокуратури Рівненського гарнізону майор юстиції ОСОБА_2 звернувся до суд із клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 14 липня 2015 року гр. ОСОБА_3 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією до Збройних Сил України.
Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) №201 від 28 серпня 2015 року сержант ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду старшого водія-гранатометника артилерійського взводу артилерійської батареї артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , де проходить військову службу по даний час.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України сержант ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні оголошена часткова мобілізація, заходи якої тривають на даний час.
Разом із тим, сержант ОСОБА_3 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем, із метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану близько 08 год. 00 хв. 27 жовтня 2015 року самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася на території НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) та відправився у невідомому напрямку.
27 жовтня 2016 року, у зв`язку з неможливістю вручення повідомлення про підозру особисто ОСОБА_3 через не встановлення його місцезнаходження, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 повідомив, що являється безпосереднім командиром для солдата ОСОБА_3 . Дійсно 27 жовтня 2015 року ОСОБА_3 самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася на території ІНФОРМАЦІЯ_3 та до військової частини не повернувся.
27 жовтня 2016 року винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_3 в розшук.
ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.
На виклики до військової прокуратури Рівненського гарнізону підозрюваний ОСОБА_3 не з`являється.
На даний час підозрюваний ОСОБА_3 вчиняє продовжуваний злочин, а отже наявні ризики передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 28 жовтня 2016 року надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_3 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із встановленням терміну дії ухвали до 28 квітня 2017 року.
Однак, вжитими заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_3 та його затримати не вдалося, а тому на даний час виникла необхідність повторного звернення із клопотанням до слідчого судді.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також те, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, викладені в описовій частині цього клопотання, ухиляється від органів досудового слідства, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не дозволить запобігти цим ризикам.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили надати дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_3 .
Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.
Частиною 4 вищевказаної статті передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:
підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;
одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 408 КК України.
Враховуючи, що ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про необхідність явки до слідчого для проведення необхідних слідчих дій, до слідчого на виклик не з`явився, про причини своєї неявки та місцеперебування слідчого не повідомив, за місцем реєстрації місця проживання протягом тривалого часу не проживає, на дзвінки за контактними номерами операторів мобільного зв`язку, що знаходяться у нього в користуванні, не відповідає та переховується від органів досудового розслідування, а тому враховуючи вищезазначене вважаю, що є достатні підстави для надання дозволу на затримання підозрюваного, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,187-190,372 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора - задоволити.
Надати дозвіл на затримання із метою приводу ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Малі Телковичі, Володимирецького району, Рівненської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця призваного за мобілізацією, старшого водія-гранатометника артилерійського взводу артилерійської батареї артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , сержанта, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України, для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Після затримання підозрюваного ОСОБА_3 , до Рівненського міського суду не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання, а також негайно вручити копію даної ухвали підозрюваному.
Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_3 , чи по закінченню шести місяців із дати постановлення ухвали 19 листопада 2017 року, або відкликання її прокурором.
Ухвала постановлена за клопотанням прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону майора юстиції ОСОБА_2 .
Копію ухвали направити для виконання, в Головне управління Національної поліції в Рівненській області та для нагляду за додержанням законності прокурору Рівненської області.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1