Дата документу Справа № 310/1939/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/458/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 310/1939/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 (дистанційно),

захисника-адвоката ОСОБА_8 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно, в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Бердянського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 від 04.04.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 2 (два) місяці.

Обвинуваченого ОСОБА_7 негайно доставити до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_1 та звільнити з-під варти.

Ухвала слідчого судді діє до 13 червня 2017 року.

Заборонено підозрюваному ОСОБА_7 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 :

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного мешкання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не відвідувати місця продажу та вживання алкогольних напоїв.

Згідно зі змістом судового рішення, 05.04.2017 року до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення саме підозрюваним ОСОБА_7 зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, який має місце реєстрації постійного проживання, думку потерпілої, яка просила застосувати більш м`який вид запобіжного заходу до свого сина, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, встановивши заборону залишення житла цілодобово, є достатнім і таким, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також необхідним для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжити свою злочинну діяльність і негативно вплинути на хід досудового розслідування та перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною і невмотивованою, тому підлягає скасуванню, оскільки викладені у судовому рішенні висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу в повній мірі не враховано, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), яке згідно ст. 12 КК України, віднесене до категорії злочинів середньої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років. ОСОБА_7 раніше судимий за скоєння корисливого злочину, судимість за який в передбаченому законом порядку не знята та не погашена, знову вчинив умисні корисливі злочини. Крім того, слідчим СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області 03.03.2017 року ОСОБА_10 винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_7 у розшук. 13.04.2017 року підозрюваного було затримано на підставі ухвали слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05.04.2017 року про дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_7 , перебуваючи під домашнім арештом, може залишити житло, переховуватись від органів досудового слідства та суду з метою виїзду за кордон.

На підставі викладеного, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення клопотання слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного та його захисника, які просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які неможливо запобігти шляхом застосування іншими більш м`якими запобіжними заходами, а тому з урахуванням того, що у матеріалах клопотання відсутні будь-які дані про неявку належним чином повідомленого підозрюваного до слідчого та суду, суддя прийшов до висновку про те, що менш суворий запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт, може вважатись достатнім для виконання покладених на ОСОБА_7 обов`язків.

Крім того, як зазначив сам обвинувачений, знаходячись за кордоном на заробітках, він не знав про існування відносно нього кримінального провадження. Проте, після повернення завжди з`являвся за викликом слідчого і не переховувався від слідчого.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 , покладених на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_7 під вартою є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним кодексом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 вже розглядається в суді першої інстанції, а тому питання, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу до обвинуваченого можуть бути вирішені в порядку ст. 331 КПК України за наявності необхідних підстав.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , характеризуючих даних про його особу, а саме, наявності зареєстрованого постійного місця проживання, стану здоров`я (хворіє на цукровий діабет 1 типу з ускладненою катарактою), обрав запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Бердянського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 від 04.04.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 2 місяці до 13 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4