печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність компетентних посадових осіб прокуратури Київської області у кримінальному провадженні № 0000096, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчих групи слідчих прокуратури Київської області в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно положень ст. 169 КПК України, посилаючись на наступні факти та обставини.

06.10.2015 старшим слідчим в ОВС СУ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_6 проведено обшук нежитлових приміщень № № 203, 209 будівлі літ. «Щ» по АДРЕСА_1 . Водночас в приміщенні № 202 вказаної будівлі, серед інших речей та документів, було вилучено належні ОСОБА_4 17 картин відомих художників.

Стверджуючи про те, що вказані картини утримуються органом досудового розслідування без законних на те підстав, за відсутності рішення суду про їх арешт, що порушує право ОСОБА_4 на вільне володіння та користування належним майном, заявник просить зобов`язати орган досудового розслідування повернути тимчасово вилучене майно у виді 17 квартир.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи та вимоги скарги.

Прокурор та/або слідчий в кримінальному провадженні № 0000096, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду в судове засідання не з`явились, що у відповідності до вимог ст. 306 КПК України не перешкоджає вирішенню скарги.

Заслухавши пояснення адвоката в обґрунтування доводів скарги, вивчивши матеріали судового провадження, приходжу до наступного висновку.

Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Судовим розглядом встановлено, що 06.10.2015 старшим слідчим в ОВС СУ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_6 під час здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0001942 від 25.05.2015 проведено обшук нежитлових приміщень № № 203, 209 будівлі за літ. «Щ» по АДРЕСА_1 . Водночас в приміщенні № 202 вказаної будівлі, серед інших речей та документів, вилучено належні ОСОБА_4 17 картин відомих художників. Зазначені обставини підтверджуються протоколом обшуку від 06.10.2015.

14.03.2016 прокуратурою Київської області з кримінального провадження № 0001942 від 25.05.2015 виділено у окреме провадження матеріали щодо предметів, вилучених під час проведення вищевказаного обшуку, серед яких 17 картин. Виділеним матеріалам присвоєно реєстраційний номер кримінального провадження № 0000096.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл Fia проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Більше того, сам по собі факт надання дозволу на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення певних речей та документів, предметів і грошових коштів ще не вказують на те, що вилучені речі, предмети та документи відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України. Зазначене також обґрунтовується тим. що у випадку вилучення майна, яке, за переконанням органу досудового розслідування, містить відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення чи здобуте злочинним шляхом, тощо, він не пізніше наступного робочого дня зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України про його арешт, довівши наявність обставин, визначених ст. 98, ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З доводів скарги слідує, і зазначені обставини прокурором не спростовані, що орган досудового розслідування не звертався до слідчого судді з клопотанням в порядку ст. ст. 170- 172 КПК України про арешт вилучених під час обшуку 17 картин, індивідуальні та родові ознаки яких перераховані в протоколі обшуку від 06.10.2015.

Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року. Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62. від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо па відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).

Отже, за відсутності судового рішення про арешт 17 картин в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України, вони вважаються тимчасово вилученим майном та підлягають негайному поверненню володільцю, у зв`язку з чим скарга адвоката в цій частині визнається слідчим суддею обґрунтованою.

Вимоги скарги про зобов`язання орган досудового розслідування повідомити, які експертизи продовжились щодо вилучених картин на стадії досудового розслідування, не можуть бути предметом судового розгляду за скаргою про повернення тимчасово вилученого майна, у зв`язку з чим скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 98, 100, 168, 169, 171, 173, 303. 305, 307, 309, 372. 376. 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність компетентних посадових осіб прокуратури Київської області у кримінальному провадженні № 0000096, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити частково.

Зобов`язати компетентних посадових осіб прокуратури Київської області у кримінальному провадженні № 0000096 повернути негайно ОСОБА_4 17 картин, вилучених згідно протоколу обшуку від 06.10.2015 р. по кримінальному провадженню № 0001942 старшим слідчим в ОВС СУ ГУ МВС України в Київській області підполковником міліції ОСОБА_6 в ході обшуку нежитлових приміщень №№ 203, 209 будівлі за літерою «Щ» по АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1