Справа № 132/1570/17
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
13 червня 2017 р.

Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000236 від 7 квітня 2017 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Душанбе, Таджикістан, українця, громадянина України, освіта середня технічна, одруженого, жителя АДРЕСА_1 , завідуючого складом матеріалів та напівфабрикатів ТОВ «Термінус» м.Калинівка Вінницької області, раніше не судимого,

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до посадової інструкції, затвердженої 28.10.2016 року директором ОСОБА_6 , ОСОБА_3 є службовою особою та відповідно до п.п. 2.3 керує роботою підсобних працівників під час навантаження, вивантаження вантажів і розташування їх в середині складу, відповідно до п.п. 2.9. дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку та правил і норм безпеки з охорони праці, відповідно до п.п.3.6. повинен знати правила організації вантажно-розвантажувальних робіт, п.п.3.8 повинен знати законодавчі та нормативно-правові акти з охорони праці та пожежного захисту під час зберігання і переміщення матеріалів, та відповідно до п.п.3.10 повинен знати правила і норми охорони праці та правила техніки безпеки.

Так, 10.02.2017 року біля 14:00 год. ОСОБА_3 , порушуючи вимоги п.5.1 ГОСТ 12.3.009-76 «Роботи вантажо - розвантажувальні», загальні вимоги безпеки, п.2.9 Посадової інструкції комірника TOB «Термінус» затвердженої наказом директора ОСОБА_6 від 28.10.2016 року, ч.3 р.1 п. 5 , Правил охорони праці під час вантажо - розвантажувальних робіт, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 19.01.2015 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 03.02.2015 №124/26569, з метою пришвидшити процес розвантаження автомобіля, маючи намір опустити гідравлічний борт, не знаючи органів керування, самовільно втрутився в роботу автомобільного підйомника, натиснув невірну кнопку на пульту керування гідравлічним бортом автомобіля «МАН» д.н. НОМЕР_1 , внаслідок чого, замість горизонтального опускання, було увімкнено механізм його відкривання і верхня сторона гідравлічного борта опустилася та піддон із заготовками для виробництва дверей, упав на землю, травмувавши ліву ногу підсобного робітника TOB «Термінус» ОСОБА_5 , який у той момент знаходився перед піддоном та виконував свої функціональні обов`язки.

Згідно висновку експерта № 74/80 від 23.05.2017 року у ОСОБА_5 мало місце тілесне ушкодження у вигляді відкритого поперечного уламкового перелому нижньої третини діафаза обох кісток лівої гомілки зі зміщенням. Дане ушкодження по давності утворення відповідає строку, вказаному в постанові і виникло від дії тупого твердого предмету (предметів) та являлося небезпечним в момент спричинення, тому належить до тяжкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями скоїв порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.272 КК України, що заподіяло шкоду здоров`ю потерпілому.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.

29.09.2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення. Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України. Також вказаною угодою сторони погодили покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 272 КК України у виді штрафу в доход держави в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят ) грн. Крім цього, ОСОБА_3 зобов`язаний повністю відшкодувати, після закінчення лікування, потерпілому ОСОБА_5 спричинену матеріальну шкоду.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлено. В угоді про примирення потерпіла і обвинувачений зазначили, що ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язався повністю відшкодувати, після закінчення лікування, потерпілому ОСОБА_5 спричинену матеріальну шкоду.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали угоди про примирення між потерпілим і обвинуваченим, вислухавши думку прокурора, яка підтримала вимогу про затвердження даної угоди про примирення, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 29.05.2017 року.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої та середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_3 , відповідно ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження даної угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

За таких обставин, суд вважає доведеним у судовому засіданні, що ОСОБА_3 своїми умисними діями скоїв порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження, при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Такі його дії підлягають кваліфікації по ч.1 ст. 272 КК України - як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, що заподіяло шкоду здоров`ю потерпілому. Відповідно вчиненому кримінальному правопорушенню належить призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену із потерпілим ОСОБА_5 міру покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення потерпілого ОСОБА_5 із підозрюваним ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

Речові докази по даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 29.05.2017 року укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.272 КК України, і призначити йому узгоджене із потерпілим ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят ) грн.

Вирок може бути оскарженим на протязі 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Калинівський районний суд Вінницької області.

Суддя: