629/4783/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2016 року смт. Близнюки
Слідчий суддя Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Близнюки Харківської області скаргу ОСОБА_3 на рішення старшого слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001203 від 27 травня 2015 року, -
В С Т А Н О В И В :
26 грудня 2016 року до Близнюківського районного суду Харківської області надійшла скарга ОСОБА_3 на дії слідчого, в якій він просить скасувати, як незаконну постанову слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 від 30 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження за № 0001203 від 27 травня 2015 року за ч. 1 ст. 296 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення та направити вищевказані матеріали кримінального провадження для подальшого розслідування та прийняття законного рішення за фактом хуліганства та погроз судді з боку ОСОБА_5 .

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_3 вказує на вчинення щодо нього та членів його родини хуліганства з боку гр-на ОСОБА_5 , відповідні відомості внесені до ЄРДР за № 0001203 від 27 травня 2015 року.

05.12.2016 по пошті на ім`я ОСОБА_3 від старшого слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 йому надійшла постанова від 30.11.2016 про закриття вказаного кримінального провадження. У цьому кримінальному провадженні він є потерпілим, а отже особою яка вправі оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Також вказує, що закриваючи кримінальне провадження слідчий не в повній мірі виконав вимоги ст.ст. 8-11, 22-27,65,84-102, 214,284 КПК України, а тому вона підлягає скасуванню.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 на задоволені своєї скарги наполягав, посилаючись на обставини викладені в ній.

Старший слідчий ОСОБА_4 , будучи своєчасно та належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду скарги у судове засідання не з`явився, надавши телефонограму про розгляд скарги у його відсутність у зв`язку з його відрядженням.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених КПК України.

Зважаючи на вищезазначені положення закону та враховуючи імперативно встановлені скорочені терміни розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України, а також те що кожна сторона про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином і з урахуванням принципу диспозитивності була наділена судом можливістю скористатися своїм правом надати докази на підтвердження своїх вимог і заперечень, думку заявника щодо необхідності розглянути його скаргу за таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності слідчого та на підставі наданих доказів.

Вислухавши пояснення заявника ОСОБА_3 , перевіривши його скаргу та додані до неї матеріали, вважаю що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України потерпілим на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні є потерпілим та 05.05.2016 року був допитаний слідчим згідно протоколу допиту. З цього протоколу вбачається, що потерпілий ОСОБА_3 повідомив ст. слідчого, що саме ОСОБА_5 шляхом телефонних дзвінків, будучи в нетверезому стані, на його мобільний телефон, а також шляхом надіслання СМС повідомлень неодноразово, тривалий час погрожував фізичною розправою йому та членам його родини, принижував тощо.

На ці ж обставини ОСОБА_3 вказав і у своїх заявах від 06.04.2016, 22.08.2016, 09.09.2016, 09.10.2016 та 07.11.2016 поданих до Лозівської місцевої прокурори Харківської області та Лозівський ВП ГУНП в Харківській області крім того зазначивши в них, що в діях ОСОБА_5 він вбачає склад злочину, передбачений не тільки ст. 296 КК України, а також і ст. 377 КК України.

Із Витягу з кримінальних проваджень вбачається, що Лозівською місцевою прокуратурою Харківської області 23.08.2016 та 10.10.2016 до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 296 та ч.1 ст. 377 КК України.

З листа Лозівської місцевої прокуратури Харківської області від 25.08.2016 року вбачається, що кримінальні провадження №№ 0001203, 0001659, 0000050 об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0001203 на підставі ч.1 ст. 217 КПК України.

При розгляді скарги встановлено, що дійсно постановою ст. слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 від 30 листопада 2016 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001203 від 27.05.2015 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, обґрунтовуючи своє рішення ст. слідчий послався на наступне.

В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 висловлювався в адресу ОСОБА_3 нецензурними словами, що підтверджено СМС повідомленнями. Із текстів СМС не вбачається погроз ОСОБА_3 фізичною розправою. Вислови ОСОБА_5 можуть принижувати честь та гідність ОСОБА_3 .. ОСОБА_5 відмовився давати свідчення.

В постанові зазначено, що грубо громадський порядок порушено не було, оскільки смс-повідомлення лайливого та образливого характеру надходили на мобільний телефон ОСОБА_3 , а також те, що хоча формально дії ОСОБА_5 порушують спокій ОСОБА_3 , принижують його честь та гідність, але такі дії ОСОБА_5 не супроводжуються особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, висловлювання, які містять в смс-повідомленнях , адресованих ОСОБА_3 не містять вербалізовану ( виражену словами, які підпадають під семантику слів «вбивство», «насильство»), погрозу вбивством, тому відсутня об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст.296, ч. 1 ст.129, ч. 1 ст.377 КК України.

Із заяв ОСОБА_3 , протоколу його допиту вбачається, що він вказує на свідків вчинення ОСОБА_5 злочинів щодо нього, а також членів своєї сім`ї. Проте з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження не вбачається, що ці особи допитувались слідчим.

Крім того, з постанови про закриття кримінального провадження не вбачається, що була проведена додаткова комплексна судова лінгвістична (семантико-текстуальна) експертиза писемного мовлення та судова криміналістична експертиза матеріалів та засобів відео-, звукозапису, оскільки після призначення первинних експертиз, ОСОБА_3 згідно його заяв від 22.08.2016 року, 09.09.2016 року, 09.10.2016 року та 07.11.2016 повідомляв слідчого про продовження надходження на його мобільний телефон СМС повідомлень аналогічного змісту.

Також, з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження не вбачається, що проводились слідчі дії по встановленню особи, якій належать номери мобільних телефонів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Крім того, слідчий суддя зазначає, що мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження від 30.11.2016 року не відповідає її резолютивній частині, оскільки в мотивувальній частині постанови слідчий робить висновок про відсутність об`єктивної сторони злочинів передбачених ч.1 ст. 296, ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 377 КК України, а об`єднане кримінальне провадження закриває за ч.1 ст. 296 КК України.

Також, слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 від 28 серпня 2015 року було скасовано постанову слідчого СВ Лозівського МВ ГУ МВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001203 від 27.05.2015, в якій вказано всі причини та підстави прийнятого слідчим суддею рішення.

Проте, з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 30.11.2016 року не вбачається, що ухвала суду від 28.08.2015 року була виконана в повному обсязі , а саме допитані свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та члени родини ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті обставини, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Проте, при прийнятті постанови про закриття кримінального провадження від 30.11.2016 року цих вимог закону слідчим не дотримано, обставини кримінального провадження всебічно та повно не досліджені, зібрані по справі докази в їх сукупності не оцінені.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини, приходжу до висновку, що слідчим не в повному обсязі було виконано вимоги ст.ст. 2, 9, 40, 93, 94 КПК України, не вичерпані всі процесуальні можливості та не проведені всі необхідні слідчі дії для перевірки обставин, відомості за якими були внесені до ЄРДР у даному кримінальному провадженні та які викладені у заявах ОСОБА_3 про кримінальні правопорушення.

За таких обставин скарга в частині скасування постанови про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню, а постанова про закриття кримінального провадження від 30.11.2016 року скасуванню.

Разом з тим, скарга в частині направлення матеріалів кримінального провадження № 0001203 від 27 травня 2015 року за ч. 1 ст. 296 КК України для подальшого розслідування та прийняття законного рішення за фактом хуліганства та погроз судді з боку ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, оскільки вищезазначені матеріали слідчим ОСОБА_4 до суду не надавались.

За таких обставин слід дійти висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково, а постанова старшого слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 від 30.11.2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001203 скасуванню, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Постанову старшого слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 від 30.11.2016 про закриття кримінального провадження № 0001203 від 27.05.2015 за ч.1 ст. 296 КК України скасувати.
В іншій частині скаргу залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1