Справа № 203/3199/16-к
Провадження № 1-кс/0203/843/2016
УХВАЛА
25 жовтня 2016 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3- ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд та зобов`язання органів досудового розслідування та прокурора у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004489 вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :
08 липня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про скасування відносно нього запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд та зобов`язання органів досудового розслідування та прокурора у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0004489 вчинити певні дії, в обґрунтування якого посилався на те, що 08 вересня 2011 року в рамках кримінальної справи №65109057 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на підписку про невиїзд. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2013 року кримінальна справа № 65109057 направлена на додаткове розслідування, а 17 жовтня 2013 року відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 0004489, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 342 КК України, проте рішення про повідомлення про підозру, а також обрання відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжних заходів в рамках даного кримінального провадження органами досудового розслідування не приймалось. Між тим, згідно інформації з реєстру УІ3 ГУНП в Дніпропетровській області у відношенні ОСОБА_5 наявні відмітки про обрання запобіжного заходу у вигляді арешту за постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2011 року та зміну запобіжного заходу (арешт) на підписку про невиїзд за постановою того ж суду від 08 вересня 2011 року в межах вже неіснуючої кримінальної справи №65109057, яка не відповідає теперішнім обставинам, що обмежує права ОСОБА_5 , оскільки являється перешкодою в реалізації права останнього на отримання закордонного паспорту, відтак з урахуванням уточнень від 16 серпня 2016 року, просив скасувати міру запобіжного заходу застосовану відносно нього 08 вересня 2011 року у вигляді підписки про невиїзд, скасувати постанову органу досудового слідства від 30 березня 2011 року про пред`явлення ОСОБА_5 обвинувачення за ч. 1 ст. 342 КК України, а також просив зобов`язати процесуального керівника у кримінальному провадженні №0004489 або керівника місцевої прокуратури №3, а також орган досудового слідства Центрального ВНП ДМУ ГУНП в Дніпропетровській області виставити відповідні статистичні картки про скасування міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 та повідомити УІЗ ГУНП в Дніпропетровській області про скасування вказаного запобіжного заходу та постанов про пред`явлення обвинувачення ОСОБА_5 .

В судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні проти скасування міри запобіжного заходу не заперечувала, оскільки міра запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд обиралась в рамках кримінальної справи №65109057, яка була направлена на додаткове розслідування після чого рішення про повідомлення про підозру ОСОБА_5 не приймалось, а міра запобіжного заходу не обиралась, відтак на сьогоднішній день відсутні підстав для залишення ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд. Щодо задоволення іншої частини вимог клопотання заперечувала.

Слідчий суддя заслухавши прокурора, заявника та його захисника, вивчивши подане клопотання та додані до нього документи, матеріали кримінального провадження № 0004489, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що постановою слідчого прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська від 30 березня 2011 року ОСОБА_5 притягнутий в якості обвинуваченого в рамках кримінальної справи №65109057, за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України(а.с. 69-71).

Також судом встановлено, що постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2011 року в рамках кримінальної справи №65109057 відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 змінена міра запобіжного заходу з підписки про невиїзд на тримання під вартою, проте постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2011 року відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знову змінена міра запобіжного заходу з тримання під вартою на підписку про невиїзд (а.с. 57).

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2013 року кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. ст. 342, ч.2 ст. 345 2 КК України повернута прокурору Кіровського району м. Дніпропетровська на додаткове розслідування, міра запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишена без змін (а.с. 5-10).

17 жовтня 2013 року слідчим Кіровського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004489 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 342 КК України (а.с. 51).

Також встановлено, що в рамках кримінального провадження №0004489 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 342 КК України органами досудового розслідування рішення щодо повідомлення про підозру, а також обрання відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 будь-якого запобіжного заходу не приймалось, що підтверджується листом Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 за №94-4654 вих-16 від 08 липня 2016 року, а також матеріалами кримінального провадження №0004489 (а.с. 34).

Згідно листа УІ3 ГУНП в Дніпропетровській області від 11 травня 2016 року вбачається, що у автоматизованому обліку УІ3 ГУНП в Дніпропетровській області наявні відомості про надання ОСОБА_5 статусу «обвинуваченого» та обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд в рамках кримінальної справи №65109057 (а.с. 17).

Згідно до ст. 274 КПК України (1960 року) під час розгляду справи суд, при наявності до того підстав, може своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо підсудного. При обранні запобіжного заходу у вигляді застави або тримання під вартою суд повинен керуватися відповідними статтями глави 13 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 165 КПК України (1960 року) запобіжні заходи у вигляді застави, взяття під варту застосовуються лише за вмотивованою постановою судді чи ухвалою суду. Інші запобіжні заходи застосовуються за постановою органу дізнання, слідчого, прокурора, судді або за ухвалою суду. Обов`язки, передбачені статтею 149-1 цього Кодексу та покладені на особу суддею, судом, можуть бути змінені чи скасовані лише постановою судді або ухвалою су ду.

Заміна одного запобіжного заходу іншим або його скасування, зміна або скасування обов`язків, передбачених статтею 149-1 цього Кодексу та покладених на особу, здійснюється органом дізнання, слідчим, прокурором, суддею чи судом з додержанням вимог, передбачених частиною першою цієї статті.

У разі закриття справи, закінчення строку тримання під вартою, якщо цей строк не продовжено в установленому законом порядку, та в інших випадках звільнення особи з-під варти на стадії досудового слідства здійснюється на підставі постанови органу дізнання чи слідчого, які проводять досудове слідство у справі, або прокурора, про що вони негайно повідомляють суд, який обрав цей запобіжний захід. Звільнення з-під варти у кримінальних справах, що знаходяться в судовому провадженні, здійснюється лише за рішенням судді або суду.

Обов`язки, передбачені статтею 149-1 цього Кодексу та покладені на особу при застосуванні запобіжного заходу, скасовуються або змінюються, коли в них відпаде необхідність або коли виникне необхідність в їх зміні. Запобіжний захід скасовується або змінюється, коли відпаде необхідність у запобіжному заході або в раніше застосованому запобіжному заході.

Запобіжний захід, крім застави або взяття особи під варту, обраний прокурором, може бути скасовано або змінено слідчим або органом дізнання лише за згодою прокурора.

В пункті 9 Коментарів Верховного суду України до розділу Х ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ Кримінального процесуального кодексу України (редакція 2012 року) роз`яснено, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Якщо запобіжні заходи (стаття 149 КПК 1960 року), арешт майна (стаття 126 КПК затвердженого в 1960 року), відсторонення від посади (стаття 158 КПК 1960 року) були застосовані до дня набрання чинності цим Кодексом, то дія цих обмежень прав і свобод особи, щодо якої вони були застосовані, триває і після набрання чинності цим Кодексом. Їх дія закінчується терміном, обставиною чи подією, з якими процесуальний закон, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, пов`язував їх зміну, скасування чи припинення.

Згідно до ч. 1 ст. 148 КПК України (1960 року) запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

За частиною 2 статті 177 КПК України (редакція 2012 року) підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, після повернення кримінальної справи №65109057 прокурору на додаткове розслідування та внесення слідчим відомостей до ЄРДР, органами досудового розслідування рішення щодо повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 342 КК України не приймалось, проте після притягнення постановою слідчого прокуратури останнього в якості обвинуваченого він продовжує перебувати в цьому статусі, враховуючи, що про зміну обвинувачення чи повідомлення про підозру його не повідомлялось. Так само не проводились і інші слідчі дії у встановлений для цього КПК (редакція 2012 року) строк, як і не вирішувалось питання щодо застосування будь-якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0004489, а тому враховуючи що на сьогоднішній день підстави для залишення ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд відсутні слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для скасування запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд відносно ОСОБА_5 , застосовану 08 вересня 2011 року.

Пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України (редакція 2012 року) визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, апеляційного суду області, міст Києва та Севастополя. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Крім того, відповідно до змісту розділу II КПК України слідчий суддя під час досудового розслідування у справі вирішує питання про застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження як привід, накладення грошового стягнення, тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом, відсторонення від посади, тимчасовий доступ до речей і документів, тимчасове вилучення майна, арешт майна, затримання особи, запобіжні заходи про проведення негласних слідчих (розшукових) дій тощо.

Відтак клопотання ОСОБА_5 в частині скасування постанови органу досудового слідства про пред`явлення ОСОБА_5 обвинувачення, а також зобов`язання процесуального керівника або керівника місцевої прокуратури №3 та орган досудового слідства Центрального ВНП ДМУ ГУНП в Дніпропетровській області виставити відповідні статистичні картки про скасування міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 та повідомлення УІЗ ГУНП в Дніпропетровській області про скасування вказаного запобіжного заходу та постанов про пред`явлення обвинувачення ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, оскільки вирішення вказаних питань не віднесено до компетенції слідчого судді.

Керуючись п. 18 ч.1 ст. 3, ч. 2 ст. 177,110, 132, 201 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд та зобов`язання органів досудового розслідування та прокурора у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004489 вчинити певні дії задовольнити частково.

Міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, застосовану 08 вересня 2011 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 , 1982 року народження - скасувати.

В задоволенні іншої частини клопотання ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1