Провадження №11-кп/772/532/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув «14» березня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці подання начальника Вінницької виправної колонії №86 про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Тростячик Тростянецького району
Вінницької області, громадянина України, українця,
проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
- 22.05.2006 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
-01.06.2009 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту;
-01.02.2010 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі:
-23.07.2013 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185, ст. 71, ст. 72 КК України доо 3 років 3 місяців позбавлення волі.
По даній справі засуджений 03.04.2014 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 , ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
за апеляційною скаргою із доповненнями засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від «16» січня 2017 року, -
В с т а н о в и в :
До Вінницького міського суду Вінницької області 27.12.2016 року надійшло подання начальника Вінницької виправної колонії (№86) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .
Клопотання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_6 , станом на 30.10.2016 рік відбув ? строку покарання. Комісія установи на засіданні 01.11.2016 року прийняла рішення про винесення клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2017 року відмовлено в задоволенні подання начальника Вінницької виправної колонії УДПС України у Вінницькій області № ( 86) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 з підстав, що в матеріалах про умовно-дострокове звільнення останнього відсутні докази процесу виправлення засудженого.
Не погодившись із рішенням суду засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу із доповненнями, в яких ставить питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2017 року щодо нього, та прийняти рішення про задоволення подання установи про його умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі. Свої вимоги засуджений мотивує тим, що суд відмовляючи в задоволення подання не врахував тих обставин, що являється єдиним годувальником в сім`ї, дружина його є інвалідом 1 групи, також на його утриманні знаходиться малолітня дитина .
Заслухавши доповідача, міркування прокурора про законність ухвали суду про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_8 , дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги із доповненнями засудженого ОСОБА_8 суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 , відповідно до вироку Тростянецького районного суду Вінницької області, засуджений за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі. В установі ВК (№86) відбуває покарання з 11.11.2013 року. Станом на 30.10.2016 р. відбув ? строку покарання.
Відповідно до рішення комісії установи від 01.11.2016 року, протокол № 21, останні прийняли рішення про клопотання перед судом про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 з місць позбавлення волі.
Згідно вимог ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається із подання установи, засуджений ОСОБА_6 , за час відбування покарання в установі став на шлях виправлення та перевиховання, що відповідно підтверджує і характеристика на засудженого.
На підставі вимог ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення при умовах, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Суд першої інстанції, розглядаючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, повинен враховувати поведінку засудженого під час всього строку відбування покарання, з`ясувати, чи дотримується засуджений правил внутрішнього розпорядку, чи не вчиняв він останнім часом порушень режиму відбування покарання чи інших правопорушень, який вплив він справляє на засуджених, у чому саме проявляється його належне ставлення до праці, однак суд не обґрунтував у мотивувальній частині ухвали свою відмову в задоволенні, а тільки зазначив, що засуджений неодноразово звільнявся умовно достроково від відбування покарання, що не являється підставою відмови в умовно достроковому звільненні з місць позбавлення волі.
Разом з тим, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 п.13 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що матеріали про умовно-дострокове звільнення, повинні містити характеристику, що відображає процес виправлення засудженого та стосується всього періоду відбування ним покарання, дані про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.
Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_6 , яка була предметом дослідження в суді першої інстанції, останній за час відбування покарання в установі став на шлях виправлення, за що 12 січня 2015 року, 07 квітня 2015 року, 04 жовтня 2016 року заохочувався адміністрацією установи, разом з тим має дисциплінарні стягнення 30 листопада 2015 року за створення конфліктної ситуації та 17 травня 2016 року за вживання спиртних напоїв.
Крім того, 19 листопада 2016 року на засудженого ОСОБА_6 накладено дисциплінарне стягнення, - догана, за допущення порушення режиму відбування покарання, а саме, що 02 листопада 2016 року засуджений ОСОБА_6 о 21 год. 15 хв. під час обходу виробничої зони у останнього було виявлено мобільний телефон.
Також 21 ґрудня 2016 року о 09 год. 00 хв., під час обходу виробничої зони засуджений ОСОБА_6 висловлювався брутальною лайкою, погрожував фізичною розправою іншому засудженому, за що на нього накладено постановою від 30 грудня 2016 року дисциплінарне стягнення у вигляді сурової догани.
Тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_6 твердо на шлях виправлення та перевиховання не став, допускав систематичні порушення режиму утримання, тому відмовив в задоволенні подання начальника установи про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 з місць позбавлення волі..
Твердження засудженого ОСОБА_6 , що на його утриманні знаходиться дружина інвалід 1 групи, та малолітня дитина, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд
П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу і доповненнями засудженого ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2017 року про відмову в задоволенні подання начальника Вінницької виправної колонії УДПС України у Вінницькій області (№86) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , - залишити без змін.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_6 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: