Справа № 533/492/16-к
Провадження № 1-кп/ 533/57/16
В И Р О К
іменем України
16 серпня 2016 р. Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачуваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козельщині кримінальне провадження № 0000144 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився і мешкає в АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, освіта середня спеціальна, не працює, не одружений, засуджений вироком Козельщинського районного суду 23.05.2016 р. за ст. 185 ч. 1 ККУ до 240 годин громадських робіт,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 09.05.2016 року близько 02 години 00 хвилин, перебуваючи неподалік домоволодіння ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_2 , помітив на подвір`ї велосипед марки «Десна», чорного кольору.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 впевнившись у відсутності небезпеки викриття зі сторони господарів та інших осіб, маючи вільний доступ, шляхом відчинення незамкнених вхідних воріт до території домоволодіння ОСОБА_5 , зайшов на територію, звідки таємно викрав велосипед марки «Десна» вартістю 2000 грн. З викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник,а в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні щодо кримінального провадження підсудний ОСОБА_4 , винним себе визнав повністю і показав, що 09.05.2016 року близько 02 години 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись у відсутності небезпеки викриття зі сторони господарів та інших осіб, маючи вільний доступ, шляхом відчинення незамкнених вхідних воріт до території домоволодіння ОСОБА_5 , зайшов на територію, звідки таємно викрав велосипед марки «Десна».

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Відповідно протоколу огляду домоволодіння потерпілої встановлено відсутність велосипеда.

З довідки ПП «Маранда» вбачається,що вартість викраденого велосипеда становить 2000 грн.

Зважаючи на те, що, свою винність у вчиненому діянні підсудний визнав повністю і дав покази, що вчинив злочин саме при зазначених обставинах, суд, при визначенні порядку дослідження доказів, заслухавши думку прокурора та підсудного, визнав недоцільним дослідження інших доказів в тому числі проведення допиту свідків.

Суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України переконався, що учасники судового провадження правильно розуміють обставини справи, не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що сторони будуть позбавлені права оскаржити обставини кримінального правопорушення які підтверджують свідки в апеляційному порядку.

Дослідивши, проаналізувавши і оцінивши в судовому засіданні всі докази в тому числі в їх сукупності суд вважає, що ОСОБА_4 , скоїв повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжку) - злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про покарання підсудного суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання підсудного суд визнає його щире каяття,відшкодування завданої шкоди та те, що потерпіла не наполягає на суворій мірі покарання.

З метою виправлення і попередження нових злочинів, керуючись ст.65 КК України суд визначає необхідне і достатнє покарання для підсудного у виді обмеження волі.

Враховуючи зазначені обставини справи суд вважає, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України.

Приймаючи до уваги,що за попереднім вироком підсудний засуджений до реальної міри покарання, яку до цього часу не відбув,а за даним вироком звільняється від відбуття покарання і керуючись п.23 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» попередній вирок необхідно виконувати окремо.

В результаті дослідження доказів у даній справі, враховуючи міру покарання за даним вироком суд дійшов висновку не застосовувати ч.4 ст.70 КК України.

Суд враховує, що запобіжний захід обвинувачуваному не обирався і сторони не заявили клопотання про обрання запобіжного заходу.

На основі викладеного і керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні і відповідно до статті 185 ч. 2 КК України призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати його повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок Козельщинського районного суду від 23.05.2016 р. відносно ОСОБА_4 виконувати самостійно.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Козельщинський районний суд.

Суддя