Справа № 128/4200/16-к
УХВАЛА
13 січня 2017 року

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

Обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вінниці обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001613 від 21.11.2016р., який надійшов Вінницької місцевої прокуратури відносно ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження не заперечували проти призначення судового розгляду кримінального провадження, враховуючи, що підстав для прийняття рішень згідно п.п. 1 4 ч.3 ст. 314 КПК України не вбачається.
Підстав для здійснення судового розгляду в кримінальному провадженні в закритому судовому засіданні не встановлено.
Під час досудового розслідування даного кримінального провадження обвинуваченому було обрано запобіжний захід тримання під вартою.

Прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою терміном на 60 діб.

Дане клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, є раніш неодноразово судимим і знову вчинив злочин, може переховуватися від суду, тому, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Потерпілий підтримав пропозицію прокурора щодо призначення кримінального провадження до розгляду.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечив, просив строк тримання під вартою не продовжувати, враховуючи відшкодування ОСОБА_5 шкоди потерпілому.

ОСОБА_5 підтримав думку свого захистника.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Запобіжний захід до ОСОБА_5 було застосовано за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України.
Вирішуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
При цьому, суд враховує, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , віднесений відповідно до ст.12 КК України, до тяжких злочинів, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення покаранням - від 3 до 6 років позбавлення волі, що дає достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може, з метою уникнення від покарання, незаконно впливати на потерпілого та свідків, які підлягають виклику до суду, уникати явки до суду, та може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Враховує суд і ту обставину, що обвинувачений звільнившись з Вінницької ВК №86 26.06.2014р. був знову повідомленим про підозру у вчиненні злочину 30.11.2016р.
Відтак, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, суд вважає виправданим тримання ОСОБА_5 під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Обставин, які є перешкодою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, - не встановлено.
У зв`язку із викладеним, на підставі ч.2 ст.315 та ч.3 ст.331 КПК України, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_5 є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Враховуючи ту обставину, що на даний час судовий розгляд даного кримінального провадження лише призначається, суд заслухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, вважає за необхідне продовжити термін тримання під вартою ОСОБА_5 строком до 2 місяців.

Враховуючи вимоги норм розділу ІІ КПК України, зокрема, ст. ст. 177,183,199, а також вищевказані обставини, суд вважає, що більш м`які заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду даного кримінального провадження.

Підозрюваному ОСОБА_5 слід залишити міру запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 314, 315, 331 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0001613 від 21.11.2016р., який надійшов Вінницької місцевої прокуратури відносно ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України 23 січня 2017 року на 16 год. 15 хв. одноособово у відкритому судовому засіданні.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити на термін на 2 місяці до 13 березня 2017 року.

У судове засідання викликати прокурора, потерпілого, та доставити обвинуваченого.
Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження не пізніше, ніж за п`ять днів до початку судового розгляду.
Копію ухвали направити для виконання начальнику УВП№1 м. Вінниці.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: