Справа № 283/1247/15-к
У Х В А Л А
23 березня 2017 року
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно неповнолітнього ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст.187,ч.3,187,ч.4,115,ч.2,п.6 КК України. Справа до суду надійшла 05.06.2015 року, підготовче засідання було проведено 01.07.2015 року.
Повторне проведення підготовчого судового засідання було ініційовано судом в зв"язку з тим, що попередніми рішеннями судом було відмовлено неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 в розгляді справи судом присяжних, оскільки йому як особі, яка вчинила злочин у неповнолітньому віці, не може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, що не відповідає правовим позиціям, висловленим Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 18.01.2017 року (лист №223-106/0/4-17 від 20.01.2017 р.).
Під час проведення підготовчого засідання прокурором зазначено про відсутність підстав, передбачених ст.314,ч.3,п.1-4 КПК України.
Захисником обвинуваченого заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокуророві, оскільки не було дотримано вимоги ст.384,ч.1 КПК України, так як прокурором обвинуваченому не було роз"яснено можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних, письмове роз"яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних не додано до обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, які надійшли до суду.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України по справі №5-111кс15 (постанова від 25.06.2015 року) ВСУ дійшов висновку про те, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, яка імплементована у національне законодавство України й міститься у статті 21 КПК України; критерії визначення складу суду, повноважного на розгляд кримінального провадження, встановлені нормою статті 31 КПК України, якою передбачено право на розгляд справи судом присяжних; саме до компетенції суду присяжних законодавець відніс розгляд особливо тяжких злочинів, за які передбачено найбільш суворий вид покарання - довічне позбавлення волі, а також встановив інший, відмінний від загального, порядок роз`яснення обвинуваченому права на суд присяжних; статтею 384 КПК України визначено, що прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних, при цьому письмове роз`яснення прокурора додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду, суд також зобов`язаний роз`яснити право на розгляд справи судом присяжних під час підготовчого судового засідання та у разі, якщо обвинувачений заявить таке клопотання, призначити кримінальне провадження до розгляду саме таким складом суду; інформування обвинуваченого про можливість розгляду кримінального провадження щодо нього судом присяжних ще до початку судового розгляду надасть йому можливість підготуватись до реалізації такого права і його рішення з цього питання буде виваженим та обґрунтованим і тільки у такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.
З матеріалів провадження вбачається, що процесуальний прокурор не роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_6 можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних та не долучив відповідне письмове роз`яснення до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Враховуючи висновок Верховного Суду України із приводу застосування статті 384 КПК України по справі №5-111кс15 про те, що право на розгляд кримінального провадження судом присяжних є невід`ємною складовою права обвинуваченого на захист; порушення такого права свідчить про невиконання прокурором, судом вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на розгляд його справи в порядку кримінального провадження судом, утвореним відповідно до закону, і є порушенням права на розгляд його справи судом, визначеним законом; прокурор під час досудового розслідування, але у будь-якому разі до моменту складання обвинувального акта, повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних; письмове роз`яснення прокурора повинно бути додано до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування; невиконання прокурором вимог статті 384 КПК України, в силу вимог пункту третього частини третьої статі 314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акта прокуророві, в підготовчому судовому засіданні встановлено підставу для повернення обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам КПК України.
За таких обставин клопотання захисника ОСОБА_8 підлягає задоволенню. Враховуючи, що поверненню підлягає лише обвинувальний акт з додатками, а в даний час матеріали кримінального провадження містять велику кількість інших матеріалів, то вказані документи для їх повернення підлягають вилученню з матеріалів судового провадження.
Керуючись ст.314 КПК України, -
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку у встановлений законом строк.
Головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
копія згідно оригіналу