Справа № 344/1612/17
Провадження № 1-кс/344/382/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0003147 від 18.07.2016р.,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в якому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання просив накласти арешт на майно підозрюваного у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, - ОСОБА_5 , зокрема на нежитлові приміщення XXV, XXIX за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 34125766, та квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 30369522.

Прокурор клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив таке задоволити, а розгляд клопотання провести без виклику власника майна з метою забезпечення його арешту.

Власник майна підозрюваний ОСОБА_5 на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України в судове засідання не викликався.

Заслухавши прокурора та дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за вчинення якого також передбачено покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 79383202 від 01.02.2017р. ОСОБА_5 на праві власності належать нежитлові приміщення XXV, XXIX за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 34125766, та квартира за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 30369522.

Стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначене вище майно підозрюваного може бути конфісковане у випадку призначення судом відповідного додаткового покарання.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на нежитлові приміщення XXV, XXIX за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 34125766, та квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 30369522, - які на праві власності належать підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , - заборонивши їх відчуження та розпорядження ними.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1