Справа № 127/416/17
Провадження №11-кп/772/686/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув «13» квітня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці подання начальника Вінницької виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№86) ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_7 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Рубіжне Луганської області
громадянина України,
українця, раніше судимого:
-04.03.1997 року Кремінським районним судом
Луганської області за ст. 140 ч.2, 44, 86-1, 229-6
ч.1, 42 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення
волі з конфіскацією майна; 16.06.2000 року звільнений
по амністії;
-17.03.2003 року Кремінським районним судом
Луганської області за ст. 395 КК України до 1 місяця
арешту. Звільнений 17.04.2003 року по відбуттю покарання;
-16.09.2004 року Кремінським районним судом
Луганської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 14.11.2006 року умовно достроково на 9 місяців 1 день;
-25.12.2009 року Сватівським районним судом
Луганської області за ст. 309 ч.1 КК України до 3 місяців арешту. Звільнений 18.05.2010 року по відбуттю строку покарання;
-25.01.2010 року Кремінським районним судом
Луганської області за ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 6 місяців арешту;
-10.12.2010 року Кремінським районним судом
Луганської області за ст. 309 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 23.01.2013 року умовно-достроково на 10 місяців 25 днів.
-25.03.2013 року Кремінським районним судом
Луганської області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту. Звільнений 08.05.2013 року по відбуттю строку покарання.
-04.03.2014 року Кремінським районним судом Луганської області за ст. 190 ч.2 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.
По даній справі засуджений 15.09.2014 року Кремінським районним судом Луганської області за ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 309 ч.2, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_8
за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08 лютого 2017 року, -
В с т а н о в и в :
Згідно матеріалів провадження, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання начальника Вінницької виправної колонії УДПтС України у Вінницькій області (№86) ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .
Подання мотивоване тим, що ОСОБА_7 відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Кремінського районного суду Луганської області від 15.09.2014 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.06.2016 року ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 15.09.2014 року по 16.10.2014 року включно у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Станом на 14.12.2016 року ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання. Комісія установи на засіданні 20.12.2016 року, протоколом № 24, прийняла рішення про порушення клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого, що зумовило звернення до суду з вказаним поданням.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 лютого 2017 року в задоволенні подання начальника Вінницької виправної колонії №86 УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 відмовлено.
Мотиви мотивовані судом тим, що хоча з матеріалів подання та особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_7 , в ході відбування покарання, дисциплінарних стягнень не мав, за сумлінну поведінку та ставлення до праці 6 разів був заохочений адміністрацією установи, разом з тим, після звернення до суду установою з поданням, засуджений ОСОБА_7 порушив режим утримання відбування покарання, що підтверджується постановою від 18.01.2017 року про тимчасове поміщення на 48 годин засудженого ОСОБА_7 в дисциплінарний ізолятор, карцер установи виконання покарань. З вказаної постанови вбачається, що засудженого ОСОБА_9 18.01.2017 року було виявлено з ознаками алкогольного сп`яніння.
Не погодившись із рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу , в якій просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2017 року про відмову йому в застосуванні умовно дострокового звільнення від відбування покарання, в зв`язку з її незаконністю. Направити матеріали провадження щодо нього на новий судовий розгляд.
Свої вимоги мотивував тим, що за період відбування покарання засуджений ОСОБА_7 зарекомендував себе з позитивної сторони, заперечує факт знаходження його в карцері установи виконання покарань, режим утримання відбування покарання він не порушував, а тому на його думку є всі підстави звільнити його від відбування покарання умовно достроково.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, по даній справі засуджений 15.09.2014 року Кремінським районним судом Луганської області за ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 309 ч.2 , ст. 70, ст. 71 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.06.2016 року ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 15.09.2014 року по 16.10.2014 року включно у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку: 15.09.2014 року.
Кінець строку: 14.02.2018 року.

На підставі вимог ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення при умовах, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Суд першої інстанції, розглядаючи клопотання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, повинен враховувати поведінку засудженого під час всього строку відбування покарання, з`ясувати, чи дотримується засуджений правил внутрішнього розпорядку, чи не вчиняв він останнім часом порушень режиму відбування покарання чи інших правопорушень, який вплив він справляє на засуджених, у чому саме проявляється його належне ставлення до праці, тому суд першої інстанції обґрунтовуючи у мотивувальній частині ухвали свою відмову в задоволенні клопотання , зазначив, що засуджений неодноразово звільнявся умовно достроково від відбування покарання, порушив режим утримання відбування покарання, за що був поміщений в дисциплінарний ізолятор, тому обґрунтовано й дійшов до висновку про відмову в умовно достроковому звільненні з місць позбавлення волі.
Відповідно до роз`яснень п.17 постанови пленуму Верховного суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії . Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.

Відповідно до матеріалів провадження, які були предметом дослідження в судовому засіданні встановлено, що за період відбування покарання, адміністрацією Вінницької ВК №86 до засудженого ОСОБА_7 6 разів застосовувались заходи заохочень. Дисциплінарних стягнень не має.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів провадження та як вірно зазначено в ухвалі суду першої інстанції , після звернення до суду установою з поданням, засуджений ОСОБА_7 порушив режим утримання відбування покарання, що підтверджується постановою від 18.01.2017 року про тимчасове поміщення на 48 годин засудженого ОСОБА_7 в дисциплінарний ізолятор, карцер установи виконання покарань. З вказаної постанови вбачається, що засудженого ОСОБА_9 18.01.2017 року було виявлено з ознаками алкогольного сп`яніння.

Нестабільність поведінки ОСОБА_9 , який відбуває покарання за вчинення злочину його посередня загальна та психологічна характеристика не свідчать про те, що він виправився.
Засуджений ОСОБА_9 не оскаржував постанову про тимчасове поміщення його на 48 годин в дисциплінарний ізолятор, за перебування в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що засуджений ОСОБА_9 не довів сумлінною поведінкою своє виправлення, оскільки відбуває покарання за особливо тяжкий злочин, його характеристика не свідчить про те, що він виправився .

Хоча ст. 81 КК України не зобов`язує враховувати при умовно достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки і ставлення до праці, апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги враховує і ту обставину, що засуджений ОСОБА_9 неодноразово судимий.
З огляду на викладене та на особу засудженого, апеляційний суд дійшов до переконливого висновку, що суд першої інстанції на підставі всебічного, повного, об`єктивного і неупередженого розгляду справи правильно встановив, що засуджений під час відбування покарання не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці саме в установі відбування покарання, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Крім того, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.06.2016 року ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 15.09.2014 року по 16.10.2014 року включно у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2017 року про відмову у задоволенні подання начальника Вінницької виправної колонії №86 УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 , - залишити без зміни.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: