Справа №635/778/16-к
Провадження №1-кп/635/203/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретар судових засідань ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буди Харківського району Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Буди Харківського району Харківської області, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, працюючої кондитером ТОВ ПКП «Авеста», проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
22 листопада 2015 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_4 став свідком бійки між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , яка мала місце біля магазину «33», розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Буди, вул. Лисенко, 13. Одразу після бійки ОСОБА_3 покинув місце пригоди, а ОСОБА_4 підняв мобільний телефон, який лежав на землі у тому місці де відбулась бійка. На запитання ОСОБА_4 про власника мобільного телефону, ОСОБА_7 повідомив, що він належить йому. 22 листопада 2015 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вийняв з кишені куртки знайдений мобільний телефон і повідомив, що він належить ОСОБА_3 . При перевірці рахунку на мобільному телефоні ОСОБА_5 виявила наявність грошових коштів у розмірі 300 гривень. Після чого у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які розуміли, що власником мобільного телефону «Nokia» С2-01 та грошових коштів на рахунку сім-карти є ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Nokia» С2-01 та грошових коштів, які знаходились на рахунку сім карти. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, прийняли рішення розділити зазначене майно. Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, обернув на свою користь мобільний телефон «Nokia» С2-01, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду на суму 375 гривень. У ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з рахунку сім-карти з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, вона з мобільного телефону ОСОБА_8 ІМЕІ НОМЕР_1 , в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора ПрАТ «МТС УКРАЇНА» з номером НОМЕР_2 , шляхом використання послуги «переказ коштів» за допомогою SMS-запитів здійснила переказ грошових коштів на чотири номери телефонів, а саме: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , тим самим спричинила ОСОБА_3 матеріальну шкоду на суму 300 гривень.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшли угоди про примирення, укладені між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_3 29 грудня 2015 року, та між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_3 29 грудня 2015 року.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі підозри, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість в обсязі підозри, щиро розкаялася у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи, що між потерпілим та підозрюваними досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень ст.471, ч.5 ст.474, 475 КПК України.

Під час досудового розслідування між підозрюваним ОСОБА_4 , якому було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і потерпілим ОСОБА_3 29 грудня 2015 року була досягнута угода про примирення та підписана сторонами. При укладанні зазначеної угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину в обсязі підозри, а також сторони досягли згоди на призначення останньому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Під час досудового розслідування між підозрюваною ОСОБА_5 , якій було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і потерпілим ОСОБА_3 29 грудня 2015 року була досягнута угода про примирення та підписана сторонами. При укладанні зазначеної угоди ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість у вчиненні злочину в обсязі підозри, а також сторони досягли згоди на призначення останній покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Суд вважає необхідним затвердити умови угод і ухвалити вирок на підставі таких угод з наступних мотивів.

Угоди про примирення відповідають вимогам КПК України, підстав для відмови в затвердженні угод, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено. Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України. Разом з тим, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену відбування покарання з випробовуванням згідно ч. 3 ст. 75 КК України визначаються виключно судом, у зв`язку з чим визначені сторонами угоди тривалість іспитового строку та обов`язки, що покладаються на особу, судом не враховуються .

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заявив, що він цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення та наслідки її невиконання.

Обвинувачена ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заявила, що вона цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення та наслідки її невиконання.

Потерпілий ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні заявив, що він цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення та наслідки її невиконання.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами кримінального провадження угоди і що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, інтересам суспільства та держави і даним осіб обвинуваченого ОСОБА_4 , який не має судимості, не одружений, не працює, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога за фактом зловживання спиртними напоями, та обвинуваченої ОСОБА_5 , яка не має судимості, до кримінальної відповідальності притягується вперше, одружена, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює кондитером ТОВ ПКП «Авеста», на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, крім того обвинувачені повністю визнали свою вину та щиро розкаялися у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Витрати на залучення експерта по проведенню судової товарознавчої експертизи, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373-376, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 29 грудня 2015 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з іспитовим строком 1 рік.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Затвердити угоду про примирення від 29 грудня 2015 року, укладену між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України засуджену ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з іспитовим строком 1 рік.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_5 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі по 61,50 гривень з кожного.

Речовий доказ диск DVD TDK з об`ємом пам`яті 4,7 Гб, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0004514, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди може бути оскаржений:

-обвинуваченими, їх захисниками, законними представниками виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладання угоди;

-потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладання угоди.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий суддя