Ухвала
іменем україни

13 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції, на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року засуджено:
- ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна;
- ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
За ч. 2 ст. 307 КК ОСОБА_5 визнано невинуватим та виправдано у зв`язку із недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинено засудженим.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пункту 4 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки прокурор, вказуючи на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, як на підставу для скасування оскаржуваних судових рішень, належного обґрунтування зазначеної позиції не наводить. Натомість він заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та вказує на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, п. 6 розділу XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції, на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити без руху.
Встановити прокурору семиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _______________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3