Справа № 1-11/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2011 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі : судді Пятковського В.І.

секретаря Іванишин Х.І.

з участю прокурорів Гнідана Р.М., Данищука Д.М., потерпілого ОСОБА_1, захисників : ОСОБА_2, ОСОБА_3, громадських захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу про обвинувачення :

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні малолітня дитина, до арешту працюючого начальником лінійного пункту міліції на станції Івано-Франківськ УМВС України в Івано-Франківській області, раніше не судимого, гр. України,

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні перестаріла мати, до арешту працюючого начальником відокремленого вагонного депо ОСОБА_8 ДТГО «Львівська залізниця», раніше не судимого, гр. України,

- за ст. 368 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудні, як службові особа, вимагали та отримали хабар від фізичної особи, в інтересах якої використали надану їм владу і службове становище, що було вчинено за попередньою змовою групою осіб і поєднане з вимаганням хабара.

Даний злочин було скоєно при наступних обставинах.

Так підсудні працюючи, ОСОБА_6 на посаді начальника лінійного пункту міліції на станції Івано-Франківськ УМВС України в Івано-Франківській області маючи спеціальне звання старший лейтенант міліції і у відповідності до вимог статей 1, 2, 3 Закону України «Про боротьбу з корупцією» являюячись суб»єктом корупційного діяння та ОСОБА_7 на посаді начальника відокремленого підрозділу "Вагонне депо ОСОБА_8" ДТГО "Львівська залізниця", будучи службовими особами, що наділені організаційно-розпорядчими і адміністративно-господарськими обов'язками переслідуючи корисливі мотиви, діючи всупереч інтересів служби, за попередньою змовою між собою, з метою отримання незаконної наживи, в період з 12 по 19 травня 2010 року вимагали та отримали в два прийоми хабар в розмірі 30 000 грн. та 200 Євро від ОСОБА_1 за непритягнення його до кримінальної відповідальності по факту вчинення ним 12 травня 2010 крадіжки металобрухту з території вагонного депо станції ОСОБА_8 Львівської залізниці та невчинення дій по звільненню його з роботи по даному факту.

Так 12 травня 2010 р. близько 23 год. підсудний ОСОБА_6 на території вагонного депо станції ОСОБА_8 Львівської залізниці затримав слюсаря ремонтно-рухомого складу вагонного депо станції ОСОБА_8 Львівської залізниці ОСОБА_1, який на власному автомобілі марки "Москвич" намагався вивезти за територію вагонного депо металобрухт чорних металів в кількості близько 150 кг.

ОСОБА_6, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, всупереч інтересам служби, в порушення вимог кримінально-процесуального кодексу України не розпочав першочергові дії по розкриттю виявленого злочину, а зателефонував до начальника вагонного депо ОСОБА_8 та запросив прийти на місце події.

Прибувши на територію депо ОСОБА_8 прийшов до місця затримання потерпілого і довідавшись про обставини події зі слів ОСОБА_6 та ОСОБА_1, що став просити не притягувати його до відповідальності і не звільняти з роботи, обіцяючи при цьому повернути викрадений металобрухт, діючи умисно, з метою отримання незаконної наживи, вступив в злочинну змову з ОСОБА_6, з яким домовились про спільне отримання хабара від потерпілого.

Зі згоди ОСОБА_6, ОСОБА_7 озвучив перед потерпілим вимогу передачі 5 тис. доларів США, за відсутність негативних наслідків можливого звільнення з роботи та притягнення до кримінальної відповідальності.

Сприймаючи вказані вимоги реально і не бажаючи для себе зазначеного потерпілий відповів, що зможе дати їм в якості хабара гроші в сумі еквівалентній 1500 доларів США. Однак підсудний ОСОБА_6 незважаючи на це, продовжуючи свої дії діючи, за попередньою змовою з ОСОБА_8, став повторно вимагати хабар від ОСОБА_1. При цьому зловживаючи своїм службовим становищем, забрав у останнього ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію автомобіля, посвідчення водія та мобільний телефон і наказав негайно їхати по гроші, повідомивши, що буде чекати на нього разом з ОСОБА_8 у службовому кабінету останнього.

За даних обставин, потерпілий з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, 13 травня 2010 р. у службовому кабінеті ОСОБА_8 передав йому в якості хабара гроші в сумі 11000 грн. та 200 Євро, що по курсу НБУ становило 2010.95 грн., а всього на загальну суму 13 010.95 грн., які той отримав наказавши покласти на аркуш паперу, що знаходився на його робочому столі.

Після цього, підсудний ОСОБА_6 наказав потерпілому розвантажити викрадений металобрухт на території депо, повернув йому ключі від автомобіля, посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і через підсудного ОСОБА_7 поставив перед ним категоричну вимогу передати другу частину хабара до неділі 16 травня 2010 р.

Перед дачею хабара потерпілий звернувся в УСБУ в Івано-Франківській області із відповідною заявою.

19 травня 2010 р. близько 19 год. 40 хв. потерпілий зустрівся із підсудним ОСОБА_7 в м. Коломиї у автомобілі останнього марки "Мазда" на Привокзальній площі, де виконуючи вказівку підсудного сів до нього в автомобіль і почув, що суму хабара зменшено на 1 тис. доларів США, тобто до 19 тис. грн., які на вимогу ОСОБА_8 передав останньому, загорнувши в аркуш паперу і поклавши його в бардачок автомобіл, після чого покинув салон.

Підсудний ОСОБА_7 керуючи власним автомобілем поїхав на вулицю Чайковського в м. Коломию, де поблизу будинку № 12 на нього чекав ОСОБА_6, який сів у салон автомобіля і як тільки вони почали ділити між собою гроші, були затримані співробітниками УСБУ УМВС України в Івано-Франківській області.

В судовому засіданні підсудні свою вину у скоєному злочині визнали повністю і дали суду наступні показазння.

Так ОСОБА_6 зазначив, що 12 травня 2010 року ввечері спільно з оперуповноваженим ЛПМ ОСОБА_9 на ст. Коломия близько 23 год. на території вагонного депо зупинили легковий автомобіль, яким керував ОСОБА_1, потерпілий по справі. Перевіривши документи водія оглянув автомобіль і виявив у багажнику металічні пружини вагою біля 150 кг. Розуміючи, що потерпілий їх викрадає з терирорії депо подзвонив і повідомив про даний факт його керівника, начальника депо ОСОБА_8. По приїзді останнього розповів про обставини і той переговоривши із ОСОБА_1, підійшов і повідомив, що ОСОБА_1 просить не порушувати проти нього кримінальну справу і не звільняти з роботи. Після цього він вирішив із ОСОБА_8 отримати від ОСОБА_1 хабар в сумі 5000 доларів США і ОСОБА_8 підійшовши до ОСОБА_1 озвучив це. Спочатку потерпілий не погоджувався, а після поїхав додому і через деякий час повернувся у кабінет ОСОБА_8, де вони його чекали і привіз 11000 грн. і 200 євро, які передав ОСОБА_8. Вказаними грошима пізніше поділилися. Решту суми зобов»язали привезти до неділі 16 травня 2010 р. Факт крадіжки ніде не реєстрував, перевірку по ньому не проводив.

19 травня 2010 р. під вечір йому подзвонив ОСОБА_8 і вони домовилися про зустріч біля парку в м. Коломиї по вул. Чайковського, де в автомобілі ОСОБА_8 їх було затримано разом із грошима, які той отримав від ОСОБА_1.

У вчиненому щиро розкаюється, просить врахувати молодий вік, наявність на утриманні малолітньої дитини та не карати суворо.

Підсудний ОСОБА_7 в своїх показаннях вказав, що 12 травня 2010 р. ввечері до нього подзвонив ОСОБА_6 і попросив терміново приїхати на станцію. Будучи там побачив ОСОБА_1, який являвся його підлеглим, слюсарем з ремонту рухомого складу вагонного депо ОСОБА_8 і почув про викрадення ним пружин. Поспілкувавшись із ОСОБА_6 та потерпілим зрозумів, що проти останнього може бути порушена кримінальна справа і що його буде звільнено з роботи. Як керівникові потерпілого йому цього не хотілося і крім того він добре знав ОСОБА_1 та його сім»ю, а тому бажав йому допомогти. ОСОБА_6 сказав, що для позитивного вирішення даного питанння ОСОБА_1 повинен привезти 5000 доларів США. Підійшовши до ОСОБА_1 озвучив йому цю вимогу і одразу почув, що сума велика.Деякий час вони вели розмову про зменшення суми, однак це ні до чого не привело і ОСОБА_1 поїхав додому, а через кілька годин привіз 11000 грн. і 200 євро, які передав йому у службовому кабінеті. Одразу на вулиці вказану суму віддав ОСОБА_6. Там же потерпілому було ще раз вказано про необхідність до неділі 16 травня передати решту суми.

Після цього в наступні дні він кілька разів розмовляв з потерпілим по телефону, так як той не міг зібрати необхідну суму і просив її зменшити, проте ОСОБА_6 з цим не погоджувався.

19 травня 2010 р. в другій половині дня він зустрівся із потерпілим біля вокзалу і повідомив про зменшення суми на 1000 доларів. Тут же у автомобілі потерпілий перерахував і залишив йому на чистому аркуші паперу 19000 грн. По телефону він домовився із ОСОБА_6 про зустріч у місті на вул. Чайковського. Як тільки ОСОБА_6 підсів до нього у автомобіль і витягнув із бардачка гроші їх затримали працівники СБУ.

У вчиненому щиро розкаюється, розмуміє, що вчинив зле і що допомогу ОСОБА_1 слід було надавати іншим чином. Просить врахувати дані обставини, негативний стан здоров»я, наявність на утриманні перестарілої матері і не карати суворо.

Вина підсудних також знайшла підтвердження в показаннях потерпілого і свідків допитаних у судовому засіданні.

Так потерпілий ОСОБА_1 вказав, що того вечора заїхав на територію депо і вирішив взяти у багажник автомобіля кілька старих металевих пружин, щоб здати у металолом. Спільно з ним у автомобілі знаходився односельчанин ОСОБА_10. При виїзді із території їх зупинили працівники міліції і виявили вказаний факт. Підсудний ОСОБА_6 одразу сказав, що у нього будуть великі проблеми, що за вказані дії його посадять у тюрму та звільнять з роботи. На його просьби підсудний, який представився начальником міліції на ст. Коломия, не реагував і викликав по телефону начальника депо, підсудного ОСОБА_7, який являвся його начальником. По приїзді останнього він розуміючи можливість порушення кримінальної справи і звільнення з роботи став проситися не фіксувати ці події, проте ОСОБА_8 вислухавши його і поговоривши із ОСОБА_6, через кілька хвилин підійшов до нього і показав жест розкритою долонею, що означало цифру 5 і до бавив словами «зеленню». З цього жесту та слів зрозумів, що повинен да ти їм 5000 доларів США. Він одразу відповів, що сума є дуже великою і дати її не має змоги, проте ці перемовини ні до чого не привели. ОСОБА_6 забрав у нього посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, довіреність на право керування автомобілем та ключі від машини і мобільний телефон. Боячись негативних наслідків поїхав додому і повернувшись біля 3 год. ночі зайшов у кабінет ОСОБА_8, де його чекали обоє підсудних і залишив ОСОБА_8 11000 грн. і 200 євро, які мав дома. І знову став проситися, щоб не вимагали більше, однак йому відмовили і поставили умову привезти решту суми до неділі 16 травня 2010 р. Тоді він вирішив звернутися у СБУ.

В наступні дні спілкувався по телефону із підсудними, здебільшого із ОСОБА_8 і просив зменшити суму, однак той відповідав, що це від нього не залежить.

19 травня 2010 р. отримав у СБУ 22000 грн.і приїхав з ними у м. Коломию, де поблизу вокзалу зустрівся із підсудним ОСОБА_7 і передав йому у автомобілі 19000 грн., оскільки почув від нього, що суму хабара зменшено на 1000 доларів. Дану суму перерахувавши загорнув у аркуш паперу і по вказівці ОСОБА_8 поклав у бардачок його автомобіля.

На даний час немає до підсудних жодних претензій ні матеріального, ні морального характеру. З приводу покарання покладається на погляд суду, проте на суворому не наполягає.

Свідок ОСОБА_9, працівник лінійного віддлу міліції на ст. Коломия дав показання, що ввечері 12 травня 2010 р. перебував на робочому місці і проводив відпрацювання території станції, спільно із начальником міліції, підсудним ОСОБА_6. При виїзді із вагонного депо біля 23 год. зупинили автомобіль, яким керував ОСОБА_1, потерпілий по справі. ОСОБА_6 перевірив його документи і виявив, щось у багажнику, що саме не знає, так як йому не говорили, а сам він туди не заглядав. Після цього ОСОБА_6 подзвонив до ОСОБА_8 і той приїхавши став розмовляти, то з ОСОБА_1, то з ОСОБА_6. Він особисто стояв збоку на деякій відстані і суті розмов не чув. Через деякий час ОСОБА_1 кудись поїхав, а він спільно із ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ще одним мужчиною, який знаходився у автомобілі ОСОБА_1 пішли на станцію і чекали Слободяна.Через кілька годин той повернувся і зайшов у кабінет ОСОБА_8, з якого вони перед тим вийшли. Там ці двоє були недовго. ОСОБА_11 поспілкувався з ОСОБА_6 і вони розійшлися. Знає, що ніякої реєстрації факту викрадення із депо металобрухту не було і перевірка по цьому не проводилася.

Свідок ОСОБА_10 вказав, що 12 травня 2010 р. був у м. Коломиї і домовився із ОСОБА_1, що довезе його автомобілем у село. Пізно ввечері вони виїжджали із роботи ОСОБА_1 і на виїзді із території депо були зупинені працівниками міліції, які забрали документи ОСОБА_1 і підсудний ОСОБА_6 викликав по телефону начальника ОСОБА_1, підсудного ОСОБА_7. Коли той приїхав, стоячи з боку на деякій відстані чув, що мова ішла про гроші, які мав би заплатити ОСОБА_1, бо інакше їх заберуть у міліцію. Після бачив, як ОСОБА_1 вивантажував металобрухт, а потім ОСОБА_1 поїхав доддому, а він залишився з підсудніми і ще одним працівником міліції. Десь через 2-3 години ОСОБА_1 повернувся і заходив у кабінет ОСОБА_11. ОСОБА_11 звідти потерпілий отримав від ОСОБА_6 документи і ключі від автомобіля і вони поїхали додому. По дорозі ОСОБА_1 розповів йому, що за викрадені пружини від нього вимагають 5000 доларів США і що він уже передав 11000 трн. і 200 євро. Жалівся, що сума 5000 доларів є дуже великою.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зазначили, що 19 травня 2010 р. їх було запрошено в якості понятих у СБУ в Івано-Франківській області, де в їх присутності було помічено спеціальним порошком 22000 грн., купюрами по 500 грн. і передано ОСОБА_1. Після цього вони поїхали у м. Коломию, де сиділи у автомобілі і рухалися за автомобілем ОСОБА_11, у який перед тим біля вокзалу, сідав ОСОБА_1 і повідомив, що залишив у бардачку 19000 грн. Біля парку на одній із вулиць у автомобіль ОСОБА_11 сів ОСОБА_6 і одразу вони підійшли до цього автомобіля. Також до підсудних різко наблизилися і працівники СБУ і при відкритті дверей було виявлено вказані 19000 грн., які знаходилися на листку паперу між передніми сидіннями. В їх присутності гроші було вилучено. Також було зроблено змиви з рук підсудних. На одній із рук обох підсудних були цяточки, які давали характерне свічення. Ці змиви, гроші та аркуш паперу на якому вони знаходилися були поміщені у поліетиленові пакети, які при них були опечатані та скріплені їх підписами.

Також вина підсудних підтверджується і іншими зібраними по справі письмовими доказами дослідженими і перевіреними в судовому засіданні, зокрема :

даними протоколу огляду місця події від 19 травня 2010 року з якого видно, що у автомобілі підсудного ОСОБА_7 виявлено та вилучено 19000 грн., які знаходилися у згорнутому аркуші паперу (т.1 а.с.27-32);

даними протоколу огляду та вручення ОСОБА_1 19 травня 2010 року грошей в сумі 22000 грн., які до того були оброблені спеціальною речовиною, що при ультрафіолетовому освітленні світиться яскраво-зеленим кольором та світлокопією вказаних купюр (т.1 а.с.9-26);

даними експертизи спеціальних хімічних речовин № 0591 від 26 травня 2010 року, згідно висновків якої на представлених для дослідження грошових купюрах вручених згідно протоколу огляду місця події від 19 травня 2010 р. виявлено спеціальну хімічну речовину з яскравою жовто-зеленою люмінесценцією, яка містить люмінофор, однаковий з люмінофором, що міститься в речовині Промінь-1 з аркуша паперу (т.1 а.с.164-167);

висновком експертизи спеціальних хімічних речовин № 0593 від 26 травня 2010 року, якою встановлено, що на представленому для дослідження ватному тампоні зі змивами з салону автомобіля ОСОБА_11, з місця між передніми сидіннями виявлено спеціальну хімічну речовину з яскравою жовто-зеленою люмінесценцією, яка містить люмінофор, однаковий з люмінофором, що міститься в речовині Промінь-1 з аркуша паперу (т.1 а.с.185-187):

даними криміналістичної експертизи № 09/07-181 від 25 травня 2010 року якою підтверджено, що спосіб нанесення зображення та первинні елементи захисту на купюрах предметі хабара відповідають купюрам, які знаходяться в офіційному обігу (т.1, а.с.176-177);

даними судових експертиз спеціальних хімічних речовин за №№ 0595 та 0596 від 26 та 27 травня 2010 року згідно яких на представлених для експертного дослідження ватних тампонах із змивами з правих рук підсудних виявлено спеціальну хімічну речовину з яскравою жовто-зеленою люмінесценцією. Речовина, виявлена на ватному тампоні має спільну родову належність із речовиною з аерозольного балона Промінь-1 (т.1 а.с.195-197, 226-228);

даними висновку судової експертизи спеціальних хімічних речовин № 0592 від 27 травня 2010 р. які встановили, що на представленому для експертного дослідження аркуші паперу з написом: "Рахунок, підприємець Івасютин № 415", що був вилучений з автомобіля ОСОБА_11, виявлено спеціальну хімічну речовину з яскравою жовто-зеленою люмінісценцією. Речовина, виявлена на ватному тампоні має спільну родову належність із речовиною з аерозольного балона Промінь-1 (т.1 а.с.216-218);

довідкою, виданою в.о. начальника ЛВ на станції Івано-Франківськ, згідно якої підсудний ОСОБА_6 станом на 19 травня 2010 р. перебував при виконанні своїх службових обовязків (т.1 а.с.51);

копією наказу начальника УМВС України на Львівській залізниці № 63о/с від 23 жовтня 2009 р., згідно якого ОСОБА_6 призначено на посаду начальника лінійного пункту міліції на ст.Коломия, лінійного відділу на ст.Івано-Франківськ (т.1 а.с.54-55);

копією наказу начальника Львівської державної залізниці № 199/вк від 26 липня 1999 р. згідно якого ОСОБА_11 призначений на посаду начальника вагонного депо ОСОБА_8 (т.1 а.с.109);

довідкою в.о. начальника ЛВ на станції Івано-Франківськ № 2/1-2208 від 28 травня 2010 р., та світлокопією журналу реєстрації заяв та повідомлень про злочини ЛВ на ст.Івано-Франківськ, відповідно до яких в ЛВ на ст.Івано-Франківськ заяви та повідомлення за фактом вчинення ОСОБА_1 крадіжки металобрухту з вагонного депо ОСОБА_8 ДТГО "Львівська залізниця" протягом 2010 р. не реєструвались, що підтверджує умисел ОСОБА_6 на отримання хабара від ОСОБА_1 за не притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинену крадіжку (т.1 а.с.131-140).

Таким чином в судовому засіданні знайшла підтвердження вина підсудних як службових осіб в одержанні хабара за виконання в інтересах того, хто дає хабар дій з використанням наданої їм влади та службового становища, що було вчинене за попередньою змовою групою осіб і поєднане з вимаганням хабара, тобто скоєнні злочину передбаченого ст. 368 ч.2 КК України.

При обранні покарання підсудним суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину та дані про їх особи.

Обставин, що обтяжують покарання підсудним суд не вбачає.

До обставин, що помякшують покарання підсудному ОСОБА_6 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину суд відносить перше притягнення до кримінальної відповідальності, розкаєння у вчиненому, просьбу потерпілого суворо не карати, позитивну характеристику, наявність на утриманнні малолітньої дитини, а тому вважає за можливе застосувати до нього ст. 69 КК України і обрати йому більш м»який вид покарання ніж зазначений в санкції статті за якою він обвинувачується.

До обставин, що помякшують покарання підсудному ОСОБА_7 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину суд відносить перше притягнення до кримінальної відповідальності, щире розкаєння у вчиненому, просьбу потерпілого суворо не карати, позитивну характеристику, сприяння слідству в розкритті злочину, наявність на утриманні перестарілої матері інваліда та негативний стан здоров»я, а тому вважає за можливе і до нього застосувати ст. 69 КК України і обрати йому більш м»який вид покарання ніж зазначений в санкції статті за якою він обвинувачується.

Речові докази звернути за належністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним за ст. 368 ч.2 КК України та застосувавши ст. 69 КК України призначити покарання два роки позбавлення волі, з конфіскацією однієї другої частини майна, яке належить засудженому на праві власності, з позбавленням права займати атестовані посади у правоохоронних органах повязані з виконанням функцій представника органу влади, строком на три роки.

ОСОБА_7 визнати винним за ст. 368 ч.2 КК України та застосувавши ст. 69 КК України призначити покарання один рік шість місяців позбавлення волі, з конфіскацією однієї другої частини майна, яке належить засудженому на праві власності з позбавленням права обіймати посади пов»язані з організаційно-розпорядчими і адміністративно-господарськими обов'язками строком на три роки на підприємствах установах і організаціях всіх форм власності.

Початок строку відбуття покарання засудженим рахувати з 19 травня 2010 року.

Запобіжний захід засудженим до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Речові докази : 19000 грн., компакт диск, дві відеокасети, які перебувають на зберіганні у Івано-Франківській обласній прокуратурі повернути СБУ в Івано-Франківській області; чотири мобільні телефони засуджених звернути в рахунок конфіскації майна; службове посвідчення засудженого ОСОБА_6, ватні тампони зі змивами рук засуджених, змивами кришки бардачка та салону автмобіля засудженого ОСОБА_7 і аркуш паперу формату А4 з написом «Рахунок підприємець Івасютин № 145» в опечатаному вигляді знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд на протязі пятнадцяти діб, засудженими з часу отри мання копії вироку, решту учасниками судового розгляду з моменту проголошення.

Суддя П'ятковський В. І.