Справа № 738/939/17
№ провадження 1-в/738/216/2017
УХВАЛА

26 червня 2017 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3

представника установи ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія № 91» спільне подання адміністрації ДУ «Менська виправна колонія № 91» та спостережної комісії Менської районної державної адміністрації про заміну частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме обмеженням волі засудженому ОСОБА_5 ,
В С Т А H О В И В:
Адмiнiстрацiя ДУ «Менська виправна колонія № 91» та спостережна комісія Менської райдержадмiнiстрацiї подали до суду спільне подання про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме обмеженням волі, засудженому ОСОБА_5 , посилаючись на те, що засуджений став на шлях виправлення, при цьому відбув 1/2 частину призначеного строку покарання, стягнень не має та має одне заохочення.

Представник установи в судовому засіданні подання підтримав.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити, та вказав на заяву яка міститься в матеріалах справи.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку щодо недоцільності застосування до засудженого заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме обмеженням волі, оскільки сам засуджений проти цього заперечує.

Заслухавши пояснення представника установи, засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.04.2015 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна з позбавленням права займати певні посади на 3 роки зі штрафом у прибуток держави у сумі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.07.2015 року вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.04.2015 року в частині призначення покарання скасовано. Вважається засудженим та призначене покарання за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного майна, на підставі ст. 54 КК України позбавлений спеціального звання - прапорщик міліції, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки та зі стягненням штрафу в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 4250,00 грн. В решті вирок залишений без змін.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетроської області від 08.09.2016 року зараховано в строк відбуття покарання час знаходження його під вартою з 02.10.2014 року по 04.06.2014 року включно, вираховуючи строк відбуття призначеного покарання з дня затримання.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 28.09.2016 року скорочено невідбуту частину строку покарання на половину на підставі ст. 6 ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 10.06.2016 року зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 02.10.2013 року по 04.6.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому обчислюється з 08.06.2016 року.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбула покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Частиною третьою статті 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

Ставлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Такий висновок повинен бути застосований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування у виправній трудовій колонії, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Отже, законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом суду, а не обов`язком і така заміна може бути застосована за певних умов.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 дійсно відбув 1/2 частину призначеного строку покарання та став на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка, ставлення до праці та до персоналу виправної колонії, наявність заохочень.

Однак, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.

Суд виходить з того, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є законним інтересом засудженого, а не адміністрації виправного закладу, а тому суд має право замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, але в цей же час суд не пов`язаний представленими доказами і повинен приймати до уваги думку самого засудженого.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що доводи засудженого ОСОБА_5 про погіршення його становища є слушними, в зв`язку з чим він заперечує проти задоволення подання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні спільного подання адміністрації ДУ «Менська виправна колонія № 91» та спостережної комісії Менської районної державної адміністрації про заміну частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме обмеженням волі засудженому ОСОБА_5 .

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:
В задоволенні спільного подання адміністрації ДУ «Менська виправна колонія № 91» та спостережної комісії Менської районної державної адміністрації про заміну частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме обмеженням волі засудженому ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаpжена до апеляцiйного суду Чернігівської області через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1