справа № 165/2180/16-к
провадження №1-кп/165/188/16
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
27 грудня 2016 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Нововолинського міського суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел..Домбаровський-3 Оренбургської області Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 26.11.2008 року за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 31.08.2011 року за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, звільнено 10 червня 2014 року ухвалою Рівненського районного суду від 02.06.2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році»; вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 10.03.2016 року за ч.2 ст.190 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст.75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-
встановив:
ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, для власного вживання, незаконно придбав канабіс, який є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено та перемістив його за адресою: АДРЕСА_1 , де тимчасово проживав, та залишив незаконно зберігати для власного вживання без мети збуту.
11 вересня 2016 року близько 12 год. у квартирі АДРЕСА_2 в ході огляду виявлено та вилучено безбарвний напівпрозорий пакет з полімерного матеріалу з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка, згідно висновку експерта №484/482 від 20.09.2016 року, являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою (в перерахунку на висушену речовину) 98,36 г., який належав ОСОБА_4 і який він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.
Правова кваліфікація умисних дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
На підставі ч.1 ст.474 КПК України до суду, разом із обвинувальним актом, надійшла угода про визнання винуватості від 31.10.2016 року, укладена між прокурором Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та ОСОБА_4 , який є обвинуваченим у цьому ж кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю та беззастережно.
Додаткові обов`язки для обвинуваченого ОСОБА_4 , які були б пов`язані з співпрацею у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, угодою не передбачається.
Покарання, узгоджене сторонами угоди та на призначення якого згідний обвинувачений ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України у вигляді обмеження волі на строк 2роки, на підставі ч.1 ст.71 КК України приєднати частину невідбутого покарання за вироком Нововолинського міського суду від 10.03.2016 року, остаточно визначити покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців.
Наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, а саме: для прокурора, обвинуваченого та його захисника є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу та наслідки невиконання угоди сторонам зрозумілі.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості, оскільки угода відповідає вимогам ст.472 КПК України та укладена добровільно. Наслідки затвердження даної угоди йому зрозумілі.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, угоду про визнання ним винуватості просить затвердити, оскільки укладена ним добровільно і він погоджується на покарання узгоджене в угоді.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з того, що відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Злочин, у скоєнні якого обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України віднесений до злочинів середньої тяжкості,потерпілі відсутні. Міра покарання погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.309 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4, ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про підстави для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Керуючись ст. 100, ст.314, ст.373, ст.374, ст.468, ст.472, ст.474, ст.475 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, призначивши покарання у вигляді обмеження волі на строк 2(два) роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України приєднати частину невідбутого покарання за вироком Нововолинського міського суду від 10 березня 2016 року, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
Речові докази наркотичні засоби: речовину, яка являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою 98,36 г, поміщений в експертний пакет № 2231277 знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні в розмірі 330 (триста тридцять) грн. 15 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

-обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_6