Провадження № 1-кс/200/6916/14
12 листопада 2014 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю скаржника ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_2 про скасування арешту майна, -
10 листопада 2014 року до суду надійшла скарга ОСОБА_2 у якій він прохає постановити ухвалу, якою скасувати накладений арешт на частину грошових коштів у сумі 150000 гривень, які належать йому особисто.
У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надала аналогічні її тексту.
Захисник також скаргу підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні її тексту та поясненням скаржника. Додатково пояснив, що підставами для скасування арешту є те, що підозру по справі ОСОБА_2 не пред`явлено, а відтак, накладено арешт на майно, володільцем якого він є, безпідставно.
Прокурор вважала скаргу такою, що не підлягає задоволенню. Пояснила, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2014 року на вилучені у ході обшуку у автомобілі марки АУДІ, моделі А6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_7 , а керує якою ОСОБА_2 , грошові кошти у сумі 232830 гривень накладено арешт. Рішення про накладення арешту прийнято обґрунтовано, так як по справі може бути заявлено цивільний позов. На даний час по справі підозру нікому не пред`явлено.
Слідчий також вважав, що скарга не підлягає задоволенню. Пояснення надав аналогічні поясненням прокурора. Додатково пояснив, що він знаходиться у групі слідчих і інформацією по справі володіє не у повному обсязі. Однак, наскільки йому відомо, цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено, підозру нікому, у тому числі і ОСОБА_2 , не пред`явлено.
Згідно з вимогами п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України, в ухвалі про обшук житла чи іншого володіння особи повинні міститись відомості про речі, документи та осіб, для виготовлення яких провадиться обшук. Відповідно до вимог ч.ч. 5, 7 ст. 236 КПК України, обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен провадитися у обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку; при обшуку слідчий та прокурор мають право оглядати та вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження; вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів, які вилучено законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Згідно з ч. 1 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожний, хто законно затримав особу у порядку, передбаченому ст.ст. 207-208 КПК України. Нормою ч. 2 ст. 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку; слідчий суддя або суд під час досудового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, визначеним у ст. 167 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно негайно повинно бути повернуто особі, у якої його було вилучено. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (процесуальні дії), які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, володільцем тимчасово вилученого майна, його захисником. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Згідно з вимогами ч. 3 цієї статті, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Розглянувши скаргу та надані до неї додатки, заслухавши пояснення скаржника та його захисника, пояснення слідчого, з`ясувавши думку прокурора, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 26, 303, 307, 369, 371-372, 395 КПК України, -
Скаргу ОСОБА_2 про скасування арешту майна задовольнити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2014 року на грошові кошти у загальній сумі 232830 гривень, вилучені 31 жовтня 2014 року при обшуку у автомобілі марки АУДІ, моделі А6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , скасувати.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.
Суддя ОСОБА_1