Справа № 755/8672/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" липня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006303 від 07.05.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, з метою повторного вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом, 06.05.2017 року, приблизно о 21 год.30 хв., перебуваючи по вул. Ентузіастів 11 м. Києві, підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 2108» бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . Після цього, використовуючи заздалегідь заготовлений предмет у вигляді Т-подібної відмички, відкрив замок водійської двері вказаного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, а саме на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 проник до салону автомобіля марки «ВАЗ 2108» бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , після чого сів за його кермо.

В подальшому, перебуваючи на водійському сидінні вказаного автомобіля, ОСОБА_5 , використовуючи заздалегідь заготовлену для вчинення злочину Т-подібну відмичку, запустив двигун й рушив з місця, тим самим повторно незаконно заволодів транспортним засобом, що належить ОСОБА_6 ..

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, визнав повністю, надав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, ОСОБА_5 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за обставин, встановлених судом.

Тож, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації, позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність зв`язків з антигромадськими елементами, індивідуальні властивості особи: стать, вік, стан здоров`я, родинний стан (одружений, має на утриманні неповнолітню доньку 2007 року народження), спосіб життя, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, конкретні обставини, що характеризують поведінку винної особи до вчинення караного діяння, пов`язані з вчиненням правопорушення, після вчинення діяння та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 289 КК України у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про застосування додаткового покарання, суд враховує що ст.ст. 51 і 52 КК України встановлено, що одним із додаткових покарань, яке може бути застосовано до осіб, визнаних винними у вчиненні злочинів, є конфіскація майна. Відповідно до статті 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК України.

При цьому відповідно ч. 2 ст. 289 КК України передбачено призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією майна або без такої.
Враховуючи що внаслідок скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 транспортний засіб «ВАЗ 2108» бежевого кольору, (реєстраційний знак д.н.з. НОМЕР_1 ) , не зазнав пошкоджень, технічний стан даного ТЗ не погіршився та він був повернутий власнику, суд вважає за необхідне не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді конфіскації майна.
При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді утримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України і дані про його особу, слід залишити без змін до набранням вироком законної сили.

При зарахуванні в строк відбуття покарання обвинуваченому терміну його попереднього ув`язнення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Так, під час затримання та обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ч.5 ст. 72 КК України була чинна в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII, яка передбачала зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З 21 червня 2017 року набрав чинності закону від 18 травня 2017 року за № 2046-VIII, згідно якого ч. 5 ст. 72 КК України викладено в новій редакції, що передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
За таких обставин в строк відбування покарання ОСОБА_5 слід зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 07 травня 2017 року по 20 червня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, час попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили за правилами ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явлено обвинуваченні за ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

В строк відбуття покарання зарахувати ОСОБА_5 час попереднього ув`язннення з 07.05.2017 по 20.06.2017 включно за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З 21.06.2017 по день набрання вироком законної сили час попереднього ув`язнення ОСОБА_5 зарахувати в строк вібуття покарання в порядку ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один позбавлення волі.

Речові докази в кримінальному провадження № 0006303: автомобіль марки «ВАЗ 2108» бежевого кольору, реєстраційний знак д.н.з. НОМЕР_1 залишити у власності власника ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «Samsung» GT-С3050 чорного кольору, типу «слайдер» імеі НОМЕР_2 , в якому знаходиться см кратка мобільного оператора ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_3 та наручний годинник з металевим ремінцем сірого кольору «Командирские», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серї НОМЕР_4 на втомобіль ВАЗ 2108 д.нз. НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «Нокіа» Е5-00 чорного кольору, з сірими вставками, імеі НОМЕР_6 , без встановленої сім картки мобільного оператора, зв`язка, на якій висить сім ключів від замків з ланцюжком сірого кольору та одним магнітним ключем, спортивні штани марки «Адідас» чорного кольору з трьома білими полосами по боках, на яких знаходяться сліди речовини бурого кольору біологічного походження, спортивну кофту марки «Адідас» чорного кольору з трьома білими полосами по боках, на якій знаходяться сліди речовини бурого кольору біологічного походження повернути власнику ОСОБА_5 ; Т-подібну викрутку знищити.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С у д д я : ОСОБА_1