Справа № 611/864/16-К
Провадження № 1-кп/611/8/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2017 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачених : ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , законних представників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , представника служби у справах дітей - ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового Харківської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 квітня 2016 року за № 0000156 відносно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Близнюки Харківської області, українця, громадянина України, навчається у Лозівському професійному ліцеї №36, судимого: 1) 16 вересня 2015 року Близнюківським районним судом Харківської області за ч.ч.2,3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст.ст. 75,104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, 2) 26 вересня 2016 року тим же судом за ст.ст.185 ч.2, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селища Близнюки Харківської області, українця, громадянина України, навчається у Лозівському професійному ліцеї №36, не судимого, проживаючого по АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Миролюбівка Близнюківського району Харківської області, українця, громадянина України, навчається у Лозівському професійному ліцеї №36, не судимого, проживаючого по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
30 березня 2016 року приблизно о 21 годині 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_5 разом з неповнолітніми ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 перебували у вагоні №2 електропотягу № 6858 сполученням «Гаврилівка-Лозова» під час його стоянки на станції Гаврилівка Донецької залізниці, де помітили раніше невідомого їм ОСОБА_4 , біля якого на лавці знаходилася сумка з його особистими речами.
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 вирішили відкрито заволодіти майном ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер дій, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , діючи спільно та злагоджено, підійшли до потерпілого ОСОБА_4 , після чого , застосовуючи до останнього фізичне насильство, яке не є небезпечним для його життя чи здоров`я, що виразилося в утримуванні останнього, відкрито заволоділи його майном: сумкою господарською, розкладним ножем, 2-ма марлевими бинтами, 2-ма упаковками вати , 2-ма флаконами зі спиртом, 2-ма флаконами з перекисом водню, 2-ма флаконами з фурациліном, 2- ма шприцами , 4 блістерами «Анальгіну», 2-ма тюбиками стрептоцидової мазі, 2-ма флаконами настою бояришника, 4 блістерами «Парацетамолу», 2-ма блістерами фурациліну, 4 блістерами «Тетрацикліну», пляшкою горілки «Пшенична», рулоном туалетного паперу, 1 кг сала, 1 хлібиною, 1 пачкою лез для гоління, помазком для гоління, 4 пачками цигарок ТМ «Президент», чим спричинили потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 537 грн. 90 коп.
Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області ві 29 листопада 2016 року ОСОБА_13 визнаний винним у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та до останнього застосований примусовий захід виховного характеру у виді обмеження дозвілля.

Будучи опитаними у судовому засіданні у якості обвинувачених , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України , визнали частково, пояснили, що дійсно 30 березня 2016 року приблизно о 21 годині 30 хвилин вони разом з малолітнім ОСОБА_13 перебували у вагоні №2 електропотягу № 6858 сполученням «Гаврилівка-Лозова» під час його стоянки на станції Гаврилівка Донецької залізниці, коли побачили раніше незнайомого їм чоловіка, а ним виявився ОСОБА_14 .
Потім, застосовуючи до останнього фізичне насильство, що виразилося в утримуванні потерпілого за шию та руки, відкрито заволоділи його майном : сумкою господарською, розкладним ножем, 2-ма флаконами зі спиртом, 1 флаконом з перекисом водню, 1 блістером «Анальгіну», 2-ма тюбиками стрептоцидової мазі, 2 блістерами «Парацетамолу», пляшкою горілки , 200 гр сала, вартістю 35 грн.; 1/2 частини хлібини, 1 пачкою лез для гоління, помазком для гоління, 4 пачками цигарок ТМ «Президент».

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили також, що свою вину за ч.2 ст. 186 КК України не визнають у повному обсязі з тих причин, що не викрадали частину зазначеного в обвинувальному акті майна ОСОБА_4 , а саме: 2 марлеві бинти, 2 упаковки вати , 2 флакони зі спиртом, 1 флакон з перекисом водню, 2 флакони з фурациліном, 2 шприци, 3 блістери анальгіну, 2 тюбики стрептоцидової мазі, 2 флакони настою бояришника, 2 блістери «Парацетамолу», 2 блістери фурациліну, 4 блістери «Тетрацикліну», рулон туалетного паперу, 800 гр. сала, та 1/2 частини хлібини.

Вина ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, повністю доведена в судовому засіданні сукупністю досліджених та перевірених в судовому засіданні наступних доказів.

Петерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 30 березня 2016 року приблизно о 21 годині 30 хвилин він перебував в електропотязі № 6858 сполученням «Гаврилівка-Лозова» у вагоні №2 під час його стоянки на станції Гаврилівка Донецької залізниці, коли до нього підішли раніше невідомі йому неповнолітні особи, серед яких, як він дізнався пізніше, були ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , після чого вони , утримуючи його за шию та за руки, відкрито заволоділи його майном: сумкою господарською, розкладним ножем, 2-ма марлевими бинтами, 2-ма упаковками вати , 2-ма флаконами зі спиртом, 2-ма флаконами з перекисом водню, 2-ма флаконами з фурациліном, 2- ма шприцами , 4 блістерами «Анальгіну», 2-ма тюбиками стрептоцидової мазі, 2-ма флаконами настою бояришника, 4 блістерами «Парацетамолу», 2-ма блістерами фурациліну, 4 блістерами «Тетрацикліну», пляшкою горілки «Пшенична», рулоном туалетного паперу, 1 кг сала вартістю 35 грн.; 1 хлібиною, 1 пачкою лез для гоління, помазком для гоління, 4 пачками цигарок ТМ «Президент».
Потерпілий пояснив також, що всі зазначені медични препарати він придбав за рецептом лікаря у той же день в одній із аптек м.Лозова Харківської області.
Вартість викраденого майна підтверджується відповідними довідками (а.с.31,32).

Суд критично ставиться до показань обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , даними в судовому засіданні, в тій частині, що вони не викрадали 2 марлеві бинти, 2 упаковки вати , 2 флакони зі спиртом, 1 флакон з перекисом водню, 2 флакони з фурациліном, 2 шприци, 3 блістери анальгіну, 2 тюбики стрептоцидової мазі, 2 флакони настою бояришника, 2 блістери «Парацетамолу», 2 блістери фурациліну, 4 блістери «Тетрацикліну», рулон туалетного паперу, 800 гр. сала, та 1/2 частини хлібини.

Пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в цій частині суд вважає такими, що не відповідають дійсності, оскільки дані ними з метою пом`якшити свою долю, так як ці пояснення суперечать показанням потерпілого ОСОБА_4 .
Крім того, суд враховує ту обставину, що обвинувачені повністю сплатили потерпілому ОСОБА_4 вартість викраденого майна, зазначеного в обвинувальному акті.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, оскільки вони за попередньою змовою групою осіб, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито, а ОСОБА_15 , крім того, повторно, викрали чуже майно.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд враховує наступні обставини справи:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке кримінальним законом віднесено до категорії тяжких.

- особи обвинувачених , які за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених, у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, неповнолітній вік, а також добровільне відшкодування завданих потерпілому ОСОБА_4 збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи зазначені вище дані про особи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд вважає можливим виправлення останніх без відбування покарання, а тому відповідно до ст.ст.75,104 КК України звільняє їх від відбування покарання з випробуванням з покладенням на них обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що останньому слід обрати покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, лише у виді позбавлення волі.

Вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 26 вересня 2016 року ОСОБА_5 засуджений за ст.ст.185 ч.2, 71 КК України до 4 років 3 міс. позбавлення волі.

З урахування зазначеного, суд вважає за необхідне відповідно до ч.4 ст.70 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_5 за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 26 вересня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75,104 КК України, ст.ст.324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, призначивши покарання : 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України до покарання , призначеного ОСОБА_5 за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 26 вересня 2016 року у виді 5 місяців позбавлення волі, і за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців .

Початок строку відбування ОСОБА_5 покарання вираховувати з 26 вересня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання те покарння, що відбуте за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 26 вересня 2016 року за період з 26 вересня 2016 року по 12 квітня 2017 року,

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання його перебування в установах попереднього ув`язнення за період з 26 вересня 2016 року по 12 квітня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнати виними у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, призначивши кожному з них покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,104 КК України звільнити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два ) роки.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Барвінківський районний суд Харківської області протягом 30 діб з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в тож же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1