Справа № 453/478/17
№ провадження 1-кп/453/110/17
В И Р О К
іменем України
24 травня 2017 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

та обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орява Сколівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.05.2017 року за ч. 2 ст. 289, ст. 395 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, вирок не вступив у законну силу, судимість не погашена,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,-

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, а умисно повторно вчинив нові кримінальні правопорушення, зокрема 18.06.2016 року близько 02 год. 00 хв. він, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом марки VIPER моделі ZS150J, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , котрий належить ОСОБА_5 на праві власності, прийшов до гаража останнього, що розташований по АДРЕСА_2 , де, переконавшись, що його ніхто не бачить та поблизу нікого немає, руками викрутив навісний замок, відсунув металевий засув на вхідних дверях, відчинив їх та проник всередину приміщення, де руками через відчинені двері викотив зазначений транспортний засіб з приміщення гаражу на дорогу, після чого сів за його кермо, за допомогою ключа, що знаходився у замку запалювання, запустив двигун та поїхав у напрямку м. Стрий Львівської області. По дорозі, у с. Дуліби Стрийського району Львівської області обвинувачений ОСОБА_4 заховав транспортний засіб, яким він незаконно заволодів, у лісовому масиві, а згодом розпорядився ним на власний розсуд. Внаслідок вказаних вище неправомірних дій обвинувачений ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 8 400 грн..
Він же, 01.12.2016 року близько 18 год. 00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у приміщення, прийшов до належного на праві власності ОСОБА_6 будинку, розташованого по АДРЕСА_3 , де, переконавшись, що його ніхто не бачить та поблизу нікого немає, руками зірвав навісний замок на вхідних дверях вказаного будинку і проник всередину, звідки таємно викрав велосипед марки «Україна» і викотив його на вулицю, звідки поїхав. У подальшому обвинувачений ОСОБА_4 розпорядився викраденим велосипедом на власний розсуд, продавши його ОСОБА_7 .. Внаслідок вказаних вище неправомірних дій обвинувачений ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 500 грн..
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та підтвердив наведені в обвинувальних актах обставини. На даний час він щиро кається у скоєному, просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини провадження і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції з вказано приводу, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена повторно.

Його ж дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаним із проникненням у приміщення.

Обтяжуючою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, суд вбачає рецидив злочинів.

Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, суд вбачає його щире каяття у скоєному та активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра КЗ Сколівського РР «Сколівська ЦРЛ» не перебуває. Суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, відбував покарання у місцях позбавлення волі, а судимість не погашена у встановленому порядку, заподіяна ним майнова шкода потерпілим не відшкодована.

З урахуванням наведених обставин, суд під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкціями ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією майна.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Крім того, судом встановлено, що вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.05.2017 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 та ст. 395 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна, строк відбування покарання рахується з 01.01.2017 року. Таким чином, після постановлення вказаного вище вироку встановлено, що ОСОБА_4 винен ще і в інших кримінальних правопорушеннях, вчинених ним до постановлення такого вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до ухвалення попереднього вироку, то покарання призначається за правилами, передбаченими у частинах 1-3 цієї статті. У цьому випадку у строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими у ст. 72 цього Кодексу.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне до призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за даним вироком суду приєднати частково невідбуте ним покарання, призначене за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.05.2017 року і призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією майна.

Також слід вирішити питання щодо стягнення судових витрат у даному кримінальному провадженні, пов`язаних із проведенням судової товарознавчої експертизи, а також вирішити долю визнаних у таких кримінальних провадженнях речових доказів.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Його ж визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 за вказані кримінальні правопорушення призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та обрати йому міру покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області, ухваленим 11 травня 2017 року у кримінальному провадженні № 453/233/17 (провадження № 1-кп/456/236/17) і остаточно ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 6 (шість) місяців з конфіскацією майна.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави 351 (триста вісімдесят одну) грн. 84 коп. витрат за проведення судової товарознавчої експертизи № 9/111 від 22.03.2017 року.

Речові докази: велосипед марки «Україна», два болотники та багажник до нього повернути ОСОБА_6 .

Речовий доказ: номерний знак НОМЕР_1 повернути ОСОБА_5 .

Речовий доказ: навісний замок-колодку з ключем до нього знищити.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1