Справа № 460/1122/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселиця Кельменецького району Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою світою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -
в с т а н о в и в :
обвинувачений ОСОБА_5 01 липня 2014 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби. Наказом командира військової частини польова пошта В НОМЕР_2 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду заступника командира бойової машини навідника оператора 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону. ОСОБА_5 10.12.2014 року, близько 08.00 год., умисно, самовільно, без поважних причин, з метою ухилитися від військової служби, залишив військову частину польова пошта В НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та перебував поза її межами по теперішній час.
В ході досудового розслідування між прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості від 13.03.2017, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження, згідно якої сторони домовилися про те, що ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України. Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, враховуючи можливість виправлення засудженого без відбування покарання, згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену міру покарання, при цьому пояснив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердення угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, в обсязі обвинувачення, реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Враховуючи викладене, суд, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч.1ст. 408КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання.
Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 408 КК України, оскільки оскільки він, будучи військовослужбовцем, вчинив самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби (дезертирство).
Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, які не є тяжкими, особу ОСОБА_5 , який за місцем проживання характеризується позитивно, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягався, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину як обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому за наявності вказаних обставин суд вважає за можливе призначення узгодженого покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, та звільнення згідно ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 рік.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про визнання винуватості від 13.03.2017, укладену між прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні,
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Застосувати до засудженого ОСОБА_5 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Відповідно до ст.76 КК України, під час іспитового строку зобов`язати засудженого ОСОБА_5 протягом іспитового строку не покидати територію військової частини - польова пошта НОМЕР_1 без дозволу командира військової частини, а у разі його звільнення з військової служби, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.
Командиру військової частини - польова пошта В НОМЕР_2 здійснювати контроль за поведінкою засудженого військовослужбовця ОСОБА_5 , а у разі його звільнення з військової служби, контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором - з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1