Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/367/16-к

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2017 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, працюючого викладачем Сингурівської музичної школи та за сумісництвом викладачем ЗОШ с.Кодня Житомирського району Житомирської області, не інваліда, не депутата, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
з участю сторін
кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
02 липня 2016 року, об 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись на території домогосподарства, що розташоване в АДРЕСА_2 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, що проявилися з приводу сварки, на побутовій основі потерпілого ОСОБА_5 , з батьком обвинуваченого ОСОБА_3 , - ОСОБА_7 , де під час даного конфлікту, ОСОБА_3 , діючи умисно та бажаючи настання негативних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкодженнь, застосовуючи фізичне насильство, наніс один удар лівою рукою стиснутою у кулак по обличчю потерпілого ОСОБА_5 , заподіявши при цьому останньому тілесні ушкодження у вигляді: рани в підочній ділянці правого ока, синця на нижній повіці правого ока, що супроводжувалися ЗЧМТ, струсом головного мозку, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи за № 149 від 23.08.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.125 КК України визнав повністю. Та надав суду показання, підтвердивши те, що він дійсно 02 липня 2016 року, об 13 годині 30 хвилин знаходився на території домогосподарства, що розташоване в АДРЕСА_2 . До даного господарства він прийшов вияснити і розібратися із потерпілим ОСОБА_5 , навіщо останній образив та побив його батька ОСОБА_7 . В ході розмови з ОСОБА_5 , той закрив своєю долонею його обличчя. Внаслідок таких дій ОСОБА_5 , він обурився, і з метою провчити останнього наніс один удар лівою рукою стиснутою у кулак по обличчю потерпілого ОСОБА_5 . Після нанесеного ним удару по обличчю потерпілого, останній упав. Під час вказаного конфлікту ОСОБА_5 , йому тілесних ушкоджень не завдав. Жалкує про те що сталося. У вчиненому щиро кається. Заявлений цивільний позов ОСОБА_5 , не визнає, оскільки сам потерпілий будучи в нетверезому стані спровокував бійку.
Потерпілий ОСОБА_5 , у судовому засіданні надав показання підтвердивши обставини нанесення йому тілесних ушкодженнь ОСОБА_3 , 02.07.2016 року, об 13.30 годині, на території домогосподарства, що розташоване в АДРЕСА_2 , що викладені у обвинувальному акті. При цьому зазначивши, що він є інвалідом війни ІІ-ї групи , воїном інтернаціоналістом. Так, 02.07.2016 року, об 13.30 годині на території вказаного домогосподарства ОСОБА_3 , став до нього безпричинно чіплятися, з приводу нібито образи ним його батька ОСОБА_7 . Обвинувачений провокував його на бійку, при цьому виражаючись у його бік ненормативною лексикою. Будь-яких дій у бік обвинуваченого ОСОБА_3 , він не вчиняв. В ході розмови ОСОБА_3 , безпричинно наніс йому один удар, рукою стиснутою у кулак по обличчю, після чого він упав і вдарившись головою втратив свідомість. Викликав швидку медичну допомогу. Від нанесених тілесних ушкоджень він перебував протягом п`яти днів на стаціонарному лікуванні в КУ «Олевська ЦРЛ». Заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд задовольнити поданий позов до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення у повному обсязі. Стосовно обрання до ОСОБА_3 , виду та міри кримінального покарання посилається на розсуд суду.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , надала суду свідчення про те, що 02.07.2017 року, об 13.30 годині, ОСОБА_3 , знаходячись на території домогосподарства, що розташоване в АДРЕСА_2 , наніс один удар рукою стиснутою у кулак по обличчю ОСОБА_5 , після чого останній упав і вдарившись головою втратив свідомість.
Свідок ОСОБА_9 , у судовому засіданні надав свідчення про те, що 02.07.2017 року, об 13.30 годині, ОСОБА_3 , знаходячись на території домогосподарства, що розташоване в АДРЕСА_2 , у його присутності, під час суперечки, наніс один удар лівою рукою стиснутою у кулак по обличчю ОСОБА_5 , після чого останній упав і вдарившись головою втратив свідомість, однак через декілька хвилин піднявся. Чи саме ОСОБА_5 , викликав швидку та поліції йому невідомо.
З`ясовуючи обставини вчиненого ОСОБА_3 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, судом також було досліджено матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , (характеристики надані з місця проживання, навчання та роботи, вимогу на судимість, довідки щодо стану здоров`я, місця реєстрації).
Таким чином, суд допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, вчинене проти життя та здоров`я особи, що виразилося в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_5 .
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого та віктимну поведінку потерпілого ОСОБА_5 .
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є невеликої тяжкості, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, визнав свою винність у судовому засіданні, враховуючи його вік, має постійне місце роботи, яка пов`язана із вихованням дітей - працює викладачем, характер вчиненого кримінального правопорушення, його поведінку при вчиненні кримінального правопорушення та після його вчинення, а також думку прокурора, який просить суд застосувати до обвинуваченого вид покарання, що пов`язаний із обмеженням волі та думку потерпілого ОСОБА_5 , щодо застосування до обвинуваченого виду і міри кримінального покарання, віктимну поведінку потерпілого ОСОБА_5 , який своїми діями спровокував його побиття обвинуваченим, а також враховуючи суспільну думку щодо почесного звання вчитель, і не компроментації даної професії, суд приходить до висновку про можливість обрання до ОСОБА_3 , кримінального покарання у виді штрафу в мінімальних межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.
Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є необхідною і цілком достатньою для ОСОБА_3 , його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
По кримінальному провадженню заявлено цивільний позов ОСОБА_5 , у порядку ст.128 КПК України до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням, який просить суд стягнути з обвинуваченого на його користь понесену внаслідок протиправних дій обвинуваченого матеріальну шкоду в сумі 1716.00 грн., та моральну шкоду в сумі 5 000.00 грн.
Внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , завдано шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_5 . Сума матеріальної шкоди, яка була понесена потерпілим для закупівлі ліків під час його лікування в умовах стаціонару становить 1716.00 грн., що підтверджується фіксальними чеками (а.с.20,21). Внаслідок чого, у обвинуваченого, в силу статті 1195 ЦК України виникає обов`язок відшкодувати потерпілому матеріальну шкоду.
Приписами частини 1 статті 1195 ЦК України визначено, що фізична особа, яка завдала шкоду ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому витрати на придбання ліків.
Вирішуючи питання відносно стягнення із обвинуваченого ОСОБА_3 , завданої його протиправними, злочинними діями потерпілому ОСОБА_5 , моральної шкоди, суд вважає що діями ОСОБА_3 , завдано ОСОБА_5 , моральної (немайнової) шкоди, яка виразилась в перенесені останнім психічних та фізичних страждань. Враховуючи характер і тривалість страждань ОСОБА_5 , стан його здоров`я, наслідки, істотність вимушених змін в його життєвих стосунках, розмір моральної шкоди яку просить стягнути з обвинуваченого, суд з врахуванням всіх обставин у їх сукупності та матеріального положення ОСОБА_3 , співрозмірність нанесеної моральної шкоди, причини її виникнення та завдання, вважає, що позов ОСОБА_5 , підлягає до задоволення частково, в сумі 1500.00 грн., з врахуванням доведеності розміру спричиненої моральної шкоди, і віктимної поведінки потерпілого.
Відповідно до положень ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Статтею 1167 ЦК України встановлено підстави відповідальності за завдану моральну шкоду і зазначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом України.
Статтею 60 ЦПК України крім того покладено обов`язок доказування і подання доказів сторонами. Із зазначеної статті слідує, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не обиралися.
На підставі наведеного та керуючись ст.8 Конституції України, ст.ст.95, 127-129, 179, 314-318, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.12, 50-53, 65-67, ч.2 ст.125 КК України та ст.ст. 22, 23, 1167, 1195 ЦК України, суд
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу, у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Цивільний позов задовольнити частково стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , працюючого викладачем Сингурівської музичної школи та за сумісництвом викладачем ЗОШ с.Кодня Житомирського району Житомирської області, на користь потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) грн., 00 коп., завданої матеріальної шкоди та 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн., 00 коп., завданої моральної шкоди, а всього на загальну суму 3216 (три тисячі двісті шістнадцять) грн., 00 коп. В решті позову відмовити за безпідставністю.
До набрання вироком суду законної сили, обрати засудженому: ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1