УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт, який надійшов із Одеської місцевої прокуратури №3, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003193 від 05.05.2016 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирного, Червоноармійського району, Житомирської області, громадянина України, неодруженого, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, який не має постійного місця проживання, раніше неодноразово судимого,
- обвинуваченого за ч. 1 ст.259 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 , суд

ВСТАНОВИВ:
В порядку ст.331 КПК України суд поставив перед учасниками судового провадження питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .
У судовому провадженні прокурор ОСОБА_4 вважав за доцільне продовжити строки тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на строк 60 днів, заперечував проти зміни запобіжного заходу.
У судовому провадженні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , та просила змінити обраний запобіжний захід на особисте зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_3 погодився із думкою захисника.
Заслухавши учасників судового провадження, а також дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного.
У відповідності до ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , суд приймає до уваги те, що він обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, офіційно не працевлаштований, не має постійного місця проживання у м.Одесі, у зв`язку з чим, обвинувачений ОСОБА_3 у разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, може переховуватись від суду,перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, тобто продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3-5 ч.1 ст.177 КПК України.
На підставі викладеного, враховуючи вимоги ст.197 КПК України, суд приходить до висновку, що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на строк шістдесят днів.
На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що немає законних підстав для зміни запобіжного заходу указаному обвинуваченому, так як, на теперішній час, суд вважає, що інша міра запобіжного заходу не здатна забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. ст.177,178,182,183,194,197,331,371,372,392 КПК України /2012 р./, суд -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання захиснику обвинуваченого ОСОБА_3 адвокату ОСОБА_5 та обвинуваченому ОСОБА_3 відмовити.
Продовжити строк дії обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області на строк 60 /шістдесят/ днів.
Строк дії ухвали про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з 23.01.2017 р. та припиняє свою дію 24.03.2017 р.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.
Копію ухвали вручити прокурору, захиснику обвинуваченого, обвинуваченому, та направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суддя ОСОБА_1 .
23.01.2017