1Справа № 335/7438/15-к 1-кп/335/80/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , представника ТОВ «СМУ-10 Запоріжінвестбуд» - ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , секретаря судового засідання ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, маючого середню освіту, працює слюсарем-ремонтником на ПАТ «Запорізька кондитерська фабрика», не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 22.04.2002 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік;

- 29.09.2003 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, ст. 72 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці. 18.10.2006 року умовно-достроково звільнений від відбуття покарання, невідбутий строк покарання 1 рік 8 місяців 3 дні;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 01 липня 2015 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, будучи робітником та перебуваючи на території ТОВ СМУ-10 «Запоріжінвестбуд», що розташоване на ділянці місцевості по вулиці Антенній 18 у місті Запоріжжі, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, таємно викрав частини стрілового обладнання монтажного крану „МГК 25, а саме: обойму гакову (основний гак для підняття вантажів, вантажністю понад 25 тонн), вартістю 31 000 гривень; обойму гакову (додатковий гак для підняття вантажів, вантажністю понад 5 тонн), вартістю 10 000 гривень, після чого попрямував до пункту приймання металобрухту, що розташований по вулиці Калібровій, 15 у м. Запоріжжя, де здійснив продаж вище вказаного стрілового обладнання, за що отримав грошові кошти. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ТОВ СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» матеріальні збитки на загальну суму 41 000 гривень.
Крім того, 03 липня 2015 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 будучи робітником та перебуваючи на території ТОВ СМУ-10 «Запоріжінвестбуд», що розташоване на ділянці місцевості по вулиці Антенній 18 у місті Запоріжжя, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав частину стрілового обладнання монтажного крану „МГК 25, а саме: атмосферний компресор для накачування повітря, вартістю 12 000 гривень, після чого попрямував до пункту приймання металобрухту, що розташований по вулиці Калібровій, 15 у м. Запоріжжя, де здійснив продаж вище вказаного стрілового обладнання, за що отримав грошові кошти. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ТОВ СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» матеріальні збитки на суму 12 000 гривень.
Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_4 за епізодом від 01.07.2015 року кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, (крадіжка) та за епізодом від 03.07.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, дослідивши та проаналізувавши зібрані по справі докази, які представлені стороною обвинувачення і докази, які зібрані в ході судового розгляду кримінального провадження, оцінивши їх, вислухавши пояснення представника потерпілого та цивільного позивача, свідків та обвинуваченого, суд прийшов до наступних висновків.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав повністю та пояснив, що у 2015 році він неофіційно влаштувався на роботу різноробочим, назву підприємства не пам`ятає, але знає, що його генеральним директором був ОСОБА_7 . На роботу його приймав чоловік на прізвище ОСОБА_8 у офісі, який розташований по АДРЕСА_2 . Вказаний чоловік надавав вказівки, яку роботу він повинен був виконувати і де. Так, в липні 2015 року він разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 працював на території ділянки, яка розташована по АДРЕСА_3 . За вказівкою ОСОБА_8 , вони повинні були збирати та очищувати цеглини. Крім того, ОСОБА_8 зазначив, що якщо ними буде знайдено метал, то вони можуть його забрати і здати у якості премії. Ділянка на вулиці Антенній, 18 дуже велика занедбана територія, на якій розташовані гаражі, склади, кучі із цеглинами, які він та інші працівники і розбирали. Заробітну плату він отримував особисто від ОСОБА_8 .

Також зазначив, що у період своєї роботи він дійсно знаходив дрібні металеві предмети та здавав їх у пункт прийому металобрухту, що розташований по вулиці Калібровій. Так, одного разу він здавав дрібні металеві предмети, які привозив на тракторі, а другий раз він із ОСОБА_9 здавав іржавий металевий предмет, що мав вигляд тачки на колесах із двома привареними трубами, який на території по АДРЕСА_3 знайшов ОСОБА_9 . Цей металевий предмет на пункт прийому металобрухту він привозив із своїм другом ОСОБА_11 , на його автомобілі. Після чого отримав грошові кошти у розмірі 300 грн., які було розподілено між ним, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

Таких предметів, як: обойма гакова (основний гак для підняття вантажів, додатковий гак для підняття вантажів), атмосферний компресор для накачування повітря, він не бачив на територіїпо АДРЕСА_3 та відповідно не виносив їх з цієї території. Разом з тим, зазначив, що на вказаній території монтажного крану ніколи не бачив. Пояснив, що іржавий металевий предмет, який мав вигляд тачки на колесах із двома привареними трубами, він вважав металобрухтом, а не компресором. Про те, що цей предмет є саморобним компресором, він почув від приймальника металобрухту, коли здавали його. Що таке стрілове обладнання йому не відомо.

Пояснив, що йому неодноразово погрожували власники цієї території та казали, що гаки та компресор були нові та у робочому стані. Про ці факти він повідомляв працівників правоохоронних органів, проте ніякого реагування не відбувалося.

Допитана в якості представника ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд», яке є потерпілим та цивільним позивачем у кримінальному провадженні, ОСОБА_3 пояснила, що на балансі ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» знаходиться монтажний кран «МКГ 25» у повній комплектації, який придатний до використання та знаходився на території ділянки по вулиці Антенній, 18 у м. Запоріжжя, за усною домовленістю між директором ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» ОСОБА_12 з власником цієї ділянки (дані про власника їй не відомі). Монтажний кран придбано на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2007 року, який укладено між ФОП ОСОБА_13 та ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд». Вартість стрілового обладнання крану МКГ-25, станом на 01.04.2016 року, складає 53 000 грн., у тому числі: обойма гакова (основний гак для підняття вантажів, вантажністю понад 25 тонн), вартістю 31 000 гривень; обойма гакова (додатковий гак для підняття вантажів, вантажністю понад 5 тонн), вартістю 10 000 гривень; атмосферний компресор для накачування повітря, вартістю 12 000 гривень.
13.07.2015 року працівниками ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» було виявлено крадіжку вказаного обладнання, про що було подано відповідну заяву до правоохоронних органів. Дані осіб, які повідомили про крадіжку та осіб, які охороняли вказану територію на момент крадіжки їй не відомі. Технічні характеристики вказаного обладнання їй не відомі.
Цивільний позов, пред`явлений підприємством, представником якого вона є, підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, стягнувши з ОСОБА_4 на користь товариства матеріальні збитки, завдані злочином, в сумі 53 000 грн.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 пояснив, що знайомий з обвинуваченим ОСОБА_4 , проте ніяких відносин з ним не має. Він працював трактористом на підприємстві, назву якого не пам`ятає, в період з травня по грудень 2015 року. На роботу його приймав ОСОБА_15 у офісі по вулиці Комсомольській у м. Запоріжжі. Він працював на тракторі ЮМЗ ЕО 2620, який належав цьому підприємству. Працював на різних ділянках міста. У липні 2015 року, він виконував роботу на ділянці по АДРЕСА_3 . Як він пояснив це велика занедбана територія, на якій були розташовані якісь гаражі, склади, а також по всій ділянці розкидані різні великі та малі деталі, гаки. У цей період, на цій ділянці працював і ОСОБА_16 та багато інших робітників. Чим займався ОСОБА_16 йому не відомо.

Зазначив, що про крадіжку якогось обладнання (гаків, строп, компресора) він дізнався зі слів слідчих, які до нього приїжджали та говорили йому, що це він трактором вивозив якісь гаки та кран, показавши темне фото на мобільному телефоні, на якому були сліди від трактора. Гаки та кран, про які казали слідчі, він не міг потягнути своїм трактором, оскільки це неможливо технічно, так як вони дуже важкі. Вручну їх також неможливо переносити.

Також пояснив, що на цій території монтажного крану у робочому стані він ніколи не бачив, були тільки розкидані великі деталі обладнання, у тому числі він бачив розібраний іржавий компресор. Разом з тим, зазначив, що всі великі деталі, які він бачив у липні 2015 року на цій ділянці так і лежали до грудня 2015 року. Зазначив, що на своєму робочому тракторі ніякого металобрухту з території ніколи не вивозив та до пункту прийому металобрухту не здавав.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_4 особисто не знає. Працює приймальником металобрухту по АДРЕСА_2 . Одного дня, влітку 2015 року, ввечері, до нього приїхали два хлопці, які привезли іржавий, розламаний компресор, який виглядав як перемичка із двома трубами (не в робочому стані, двигуна та мотора у нього не було). Він його зважив та заплатив їм приблизно 200 або більше гривень. Після цього, приблизно десь через місяць, його викликали до міліції та показували одне фото, на якому був зображений один із хлопців, який здавав цей компресор ( ОСОБА_16 ), якого він впізнав.

Крім того, пояснив, що такі металеві предмети як обойма гакова (основний та додатковий гаки) та працюючий, новий компресор ніхто йому не здавав. На пункту металобрухту він працював один.

При наданні йому судом для огляду протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.07.2015 року, підтвердив справжність своїх підписів, проте зазначив, що не пам`ятає як все відбувалося при складанні цього протоколу, не читав його зміст, а фото, на якому зображений ОСОБА_16 бачив і впізнав його.

Також, у судовому засіданні було досліджено наступні письмові докази.

Довідка ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд», в якій зазначено, що на балансі цього товариства знаходиться монтажний кран «МКГ 25» (інв.№МКГ 25/1) у тому числі обойма гакова, основний гак для підняття вантажів (інв. №ОкМКГ 25/1), обойма гакова (інв. №ОкМКГ 25/2), додатковий гак для підняття вантажів, а також компресор для накачування повітря (інв. №КНВД 1). Станом на 13.07.2015 року вартість вказаного обладнання монтажного крану МКГ 25 складає 53 000 грн., у тому числі: обойма гакова (основний гак для підняття вантажів, вантажністю понад 25 тонн), вартістю 31 000 гривень; обойма гакова (додатковий гак для підняття вантажів, вантажністю понад 5 тонн), вартістю 10 000 гривень; атмосферний компресор для накачування повітря, вартістю 12 000 гривень (т.1 а.с.93).
Довідка ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» від 07.04.2016 року, в якій зазначено, що станом на 01.04.2016 року вартість стрілового обладнання монтажного крану «МКГ 25» складає 53 000 грн., а саме: обойма гакова (основний гак для підняття вантажів, вантажністю понад 25 тонн), вартістю 31 000 гривень; обойма гакова (додатковий гак для підняття вантажів, вантажністю понад 5 тонн), вартістю 10 000 гривень; атмосферний компресор для накачування повітря, вартістю 12 000 гривень (т.1 а.с.169).
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.07.2015 року, згідно якого ОСОБА_17 впізнав чоловіка на ім`я ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ), який 01.07.2015 року та 03.07.2015 року, перебуваючи по вул. Калібровій у м. Запоріжжя, здав йому компресор та два металевих крюки (т.1 а.с.94-96).

Копія договору купівлі-продажу від 22.06.2007 року, який укладено між ОСОБА_13 та ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд», предметом якого є монтажний кран «МКГ 25» у повній комплектації відповідно до технічних документів (т.1 а.с.172-173).
Копія акту приймання передачі від 23.06.2007 року до договору купівлі-продажу від 22.06.2007 року, згідно якого ОСОБА_13 передано у власність ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» монтажний кран «МКГ 25» у повній комплектації відповідно до технічних документів (т.1 а.с.174).
Копія паспорта крану монтажного «МКГ-25» (дублікат) (т.1 а.с.175-201).
Копія листа НДЕКЦ ГУМВС України в Запорізькій області від 31.07.2015 року № 18/1-3589, відповідно до якого визначити вартість частини стрілового обладнання монтажного крану «МГК 25», а саме: обойми гакової (основний гак для підняття вантажів, вантажністю понад 25 тонн), обойми гакової (додатковий гак для підняття вантажів, вантажністю понад 5 тонн), атмосферного компресору для накачування повітря, за умови відсутності на вказаних виробах будь-яких маркувальних знаків та позначень - не надається можливим, оскільки відсутні методики та методичні рекомендації (т.1 а.с. 34).
Підводячи підсумки судового розгляду кримінального провадження, суд враховує основні засади кримінального судочинства.

Так, ст. 2 КПК України встановлює, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України, та аналогічна позиція держави закріплена й у ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6 грудня 1998 р. (п.146) у своєму рішенні Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

За змістом ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, у тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат, і обов`язок доказування вказаних обставин, згідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно із ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно достатті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення не знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, виходячи з наступного.

Оцінюючи письмові докази по справі, а саме: копію договору купівлі-продажу від 22.06.2007 року, який укладено між ОСОБА_13 та ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд»; копію акту приймання передачі до Договору купівлі-продажу від 22.06.2007 року; довідки ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» про знаходження на балансі монтажного крану МКГ 25, в тому числі стрілового обладнання та його вартість; копію паспорта крану монтажного МКГ-25 (дублікат), суд приходить до висновку, що вказані докази лише доводять факт належності ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» монтажного крану МКГ-25, в комплекті якого є стрілове обладнання.
Як пояснювала у судовому засіданні представник ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд», монтажний кран МКГ-25, невід`ємними частинами якого є стрілове обладнання та атмосферний компресор, перебував за усною домовленістю на ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , у придатному для використання стані.
Проте, суду не надано жодного доказу на підтвердження місця знаходження монтажного крану та його частин (стрілового обладнання та компресора) станом на 01 та 03 липня 2015 року. Факт знаходження монтажного крану за адресою: м. Запоріжжя, вул. Антенна, 18, у період з 01 липня 2015 року по 03 липня 2015 року, тобто на момент зникнення, за версією сторони обвинувачення, його частин, належними та допустимими доказами не підтверджено. Огляд місця події, внаслідок якого можна було би встановити наявність за вказаною вище адресою монтажного крану та відсутність у ньому його частин, викрадення яких інкримінується ОСОБА_4 , органом досудового розслідування не проводився.
Як вбачається з копії паспорта крану монтажного «МКГ-25» (дублікат), у розділі „сведения о месте нахождении крана (т.1 а.с.196) в останньому записі вказано дві адреси місця знаходження крану, а саме: м. Запоріжжя, вул. Антенна, 18 та АДРЕСА_4 , проте, у вказаному розділі не зазначено дат, як при попередніх відмітках про знаходження крану, а тому вказані обставини не можуть достовірно свідчити про те, що монтажний кран із зазначеним в обвинувальному акті стріловим обладнанням 01 липня 2015 року та 03 липня 2015 року знаходилися за адресою: АДРЕСА_3 .
Так, із показань свідка ОСОБА_14 , який в період липня 2015 року працював трактористом на вказаній ділянці, вбачається, що монтажного крану в робочому стані, у тому числі і атмосферного компресора для накачування повітря, за адресою: АДРЕСА_3 не було, а були тільки великі іржаві деталі, які лежали там і після липня 2015 року.
Відтак, доводи сторони обвинувачення щодо знаходження на ділянці місцевості по вул. Антенній, 18 у м. Запоріжжя 01 та 03 липня 2015 року стрілового обладнання, зокрема: обойми гакової (основний гак для підняття вантажів); обойми гакової (додатковий гак для підняття вантажів); атмосферного компресора для накачування повітря, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження належними та допустимими доказами.
При цьому, показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо віднайдення ним разом із ОСОБА_20 та здачі іржавого обладнання, схожого на компресор, узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_17 , який приймав вказане обладнання, як металобрухт, та візуально описав його аналогічно майну, яке описував обвинувачений ОСОБА_4 . Показання свідка ОСОБА_17 та обвинуваченого ОСОБА_4 узгоджуються між собою та є логічними. Крім того, наявність іржавого обладнання на території за адресою: м. Запоріжжя, вул. Антенна, 18 підтвердив і свідок ОСОБА_14 .
З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведен, що обладнання, яке здавав ОСОБА_4 у пункті прийому металобрухту по вул. Калібровій в м. Запоріжжі є саме тим атмосферним компресором, про крадіжку якого заявляв ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» та викрадення якого інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 згідно обвинувального акту, оскільки представник потерпілої особи у судовому засіданні наполягала саме на тому, що викрадений у товариства компресор перебував у робочому стані, в комплектації крану монтажного «МКГ 25».
Доводи сторони обвинувачення щодо заволодіння ОСОБА_4 частиною стрілового обладнання монтажного крану, зокрема, обоймою гаковою (основний гак для підняття вантажів); обоймою гаковою (додатковий гак для підняття вантажів) також є безпідставними та не доведеними, оскільки жодними із досліджених при судовому розгляді справи доказом не підтверджені.
В судовому засіданні жоден із допитаних свідків факт знаходження у липні 2015 року монтажного крану із стріловим обладнанням на території по АДРЕСА_3 та факт здачі гаків на металобрухт не підтвердив. Вказані обставини не підтверджені стороною обвинувачення і письмовими доказами.
Суд критично оцінює наданий стороною обвинувачення в якості письмового доказу протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.07.2015 року, згідно якого свідок ОСОБА_17 впізнав чоловіка на ім`я ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ), який 01.07.2015 року та 03.07.2015 року, перебуваючи по вул. Калібровій у м. Запоріжжя, здав йому компресор та два металевих крюки, оскільки відповідно до положень ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 зазначав, що впізнає ОСОБА_4 , як особу, яка одного разу, влітку, але коли саме він не зміг назвати, здавала йому іржаве обладнання, компресор у неробочому стані, як металобрухт. Разом з тим, зазначені у протоколі впізнання обставини щодо дат 01.07.2015 року та 03.07.2015 року здачі компресора та факт здачі металевих крюків ОСОБА_4 у судовому засіданні свідком не були підтверджені і з його показами, які надані у судовому засіданні, вони не узгоджуються. Як зазначав у судовому засіданні свідок, фотокартка ОСОБА_4 для впізнання йому пред`являлася без фотокарток інших осіб і він дійсно впізнавав обвинуваченого, як особу яка здавала йому металобрухт. Згодом він підписував якийсь протокол, але змісту його не читав. У судовому засіданні категорично заперечив факт здачі йому будь-яких крюків із монтажного крану, як обвинуваченим так і іншими особами.

Підстав сумніватися у наданих свідком в судовому засіданні показаннях судом не встановлено, у зв`язку з чим суд вважає, що викладені у протоколі пред`явлення особи для впізнання обставини щодо дат здачі ОСОБА_4 та об`єктів здачі, зокрема, крюків від монтажного крану, не можна вважати беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_4 у інкримінованих йому злочинах, оскільки достовірність викладених у протоколі від 18.07.2015 року фактів в судовому засіданні не була підтверджена.

Більш того, наданий протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.07.2015 року може підтверджувати лише той факт, що ОСОБА_4 здавав на металобрухт певні об`єкти, проте, не підтверджує самого факту викрадення частин стрілового обладнання монтажного крану МКГ 25 з території по вул. Антенній в м. Запоріжжі та взагалі наявність цих предметів за вказаною адресою у липні 2015 року.

В ході судового розгляду кримінального провадження не доведено час та місце вчинення крадіжок частин стрілового обладнання монтажного крану «МКГ 25», які викладені слідчим і прокурором у обвинувальному акті.

Згідно з ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій засобами, передбаченими цим Кодексом.

За змістом ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин події злочину покладається на слідчого та прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Доведення події злочину передбачає достовірне встановлення наявності передбаченого кримінальним законом суспільно небезпечного діяння, його наслідків, причинного зв`язку між діянням і його наслідками, часу, місця, способу, обстановки, засобів вчинення злочину, безпосереднього об`єкта злочину, предмета посягання, особи і змісту поведінки потерпілого тощо.

Аналізуючи у сукупності надані прокурором та представником ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» і досліджені в ході судового розгляду кримінального провадження докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вони не доводять в цілому, поза розумним сумнівом, події кримінальних правопорушень, тобто, що взагалі кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується ОСОБА_4 , були вчинені.

При цьому, суд вважає достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони обвинувачення на надання ними доказів для підтвердження, насамперед, події вчинення кримінального правопорушення, та вини обвинуваченого у їх вчиненні.

Протягом судового розгляду кримінального провадження, стороною обвинувачення не забезпечено явку свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , про допит яких прокурором заявлялося клопотання. При цьому, суд прияв стороні обвинувачення у здійсненні виклику свідків у судове засідання шляхом направлення судових повісток, за адресами, які зазначені у реєстрі матеріалів досудового розслідування, проте, судові повістки, направлені на адресу вказаних свідків, повернулися до суду не врученими з відмітками поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, судом неодноразово постановлялися ухвали про застосування примусового приводу до свідків по даному кримінальному провадженню, виконання яких доручалося відповідним відділенням поліції, проте, ухвали суду про здійснення примусового приводу належним чином виконані не були, свідки для їх допиту у судовому засіданні до суду не доставлені.

З огляду на те, що стороною обвинувачення протягом всього часу розгляду кримінального провадження неналежним чином здійснювалися їх права та обов`язки, з огляду на тривалість знаходження кримінального провадження у суді, що свідчить про наявність достатнього часу для забезпечення явки у судові засідання свідків, судом визнано недоцільним подальший виклик свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , про допит яких було заявлено прокурором.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 373 КПК України встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Аналіз перерахованих вище доказів на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, оцінених судом у сукупності за своїм внутрішнім переконанням, з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності, на переконання суду свідчить про те, що наявність самої події, яка могла би бути розцінена як злочин, виходячи з висунутого обвинувачення та наданих доказів, стороною обвинувачення не доведена.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_4 необхідно визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 та ч. 2 ст.185 КК України та виправдати його на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України.

При цьому, слід звернути увагу, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено неповно та поверхнево, стороною обвинувачення достовірно не встановлено чи були вчинені кримінальні правопорушення, про які заявляло ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд», огляд місця події, як і огляд самого монтажного крану МКГ 25, не проводився. Не дивлячись на те, що стрілове обладнання, викрадення якого інкримінується ОСОБА_4 , як зазначала у судовому засіданні представник ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» є частиною монтажного крану МКГ 25, який станом на липень 2015 року перебував у придатному для використання стані, слідчим взагалі не встановлено місце знаходження цього монтажного крану, а також не встановлено відсутності чи наявності його частин, викрадення яких інкриміновано ОСОБА_4 .
В ході проведення досудового розслідування стороною обвинувачення взагалі не встановлено способу викрадення майна - частини стрілового обладнання монтажного крану МКГ 25, з огляду на їх габарити та вагу.

Звертає на себе увагу і той факт, що докази належності ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд» на праві власності монтажного крану, зокрема, договір купівлі-продажу від 22.06.2007 року, укладений між ОСОБА_13 та ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд», акт приймання передачі до Договору купівлі-продажу від 22.06.2007 року, паспорт на кран монтажний МКГ-25 (дублікат) не були долучені до матеріалів кримінального провадження на стадії досудового розслідування, а долучалися вже при судовому розгляді кримінального провадження за клопотанням представника ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд». Тобто, орган досудового розслідування, направляючи до суду обвинувальний акт, взагалі не встановив приналежність майна, викрадення якого ставиться в обвинувачення ОСОБА_4 , ТОВ «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд».
Оскільки в ході судового розгляду кримінального провадження не доведено, що кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , були вчинені, то цивільний позов підлягає залишенню без задоволення, на підставі ч. 2 ст. 129 КПК України.

Керуючись ст. ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати невинуватим та виправдати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України, за недоведеністю вчинення злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст.185 КК України .

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СМУ-10 «Запоріжінвестбуд до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином залишити без задоволення.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1