Справа № 738/137/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/91/2017
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 08 лютого 2017 року, якою задоволено подання в.о. начальника Менської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№91) про конфіскацію на користь держави мобільного телефону, вилученого у ОСОБА_7 під час проведення обшуку,-

в с т а н о в и л а :

31 січня 2017 року до суду Менського районного суду надійшло подання в.о. начальника Менської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області № 91 про конфіскацію бувшого у використанні мобільного телефону «Samsung Duos», білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 на користь держави, який було виявлено 15.01.2017 року в близько 11.00 год. під час проведення неповного обшуку засудженого ОСОБА_7 капітаном внутрішньої служби ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 08 лютого 2017 року подання було задоволено.

Не погодившись із даним рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та передати вилучений мобільний телефон на зберігання до його звільнення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого обґрунтовані доводами апеляційної скарги, думку прокурора, який частково погодився з апеляційною скаргою, пропонував скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якої задовольнити подання в.о. начальника виправної колонії № 91 про конфіскацію забороненого предмета, вилученог у засудженого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали, що надійшли з суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.

Свої висновки апеляційний суд обґрунтовує наступним чином.

Як вбачається з матеріалів провадження в.о. начальника Менської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№ 91) ОСОБА_9 про конфіскацію бувшого у використанні мобільного телефону «Samsung Duos», білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 на користь держави, який було виявлено 15.01.2017 року в близько 11.00 год. під час проведення неповного обшуку засудженого ОСОБА_7 капітаном внутрішньої служби ОСОБА_8 .

Сам засуджений пояснив, що дійсно у нього був вилучений мобільний телефон, який належить на праві власності його дружині та перебував у нього лише в користуванні.

Задовольняючи клопотання в.о. начальника Менської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№ 91) ОСОБА_9 про конфіскацію на користь держави вилученої у засудженого забороненої речі, суд виходив з того, що під час проведення неповного особистого обшуку у засудженого ОСОБА_7 виявлено та вилучено заборонений до зберігання мобільний телефон.

Рішення суду першої інстанції постановлене з порушеннями правил кримінального судочинства, передбачених кримінальним процесуальним кодексом, тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню.

Так, відповідно до вимог ч.7 ст.102 КВК України, зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях , вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання, зокрема, про конфіскацію таких речей та предметів відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до положень вказаної норми закону і зокрема ч.4 ст. 539 КПК України, у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

І хоча слідчий суддя в своїй ухвалі послався на вимоги вказаної вище норми закону, проте застосував її всупереч точному змісту, не викликавши в судове засідання прокурора та засудженого, або організувавши відеоконференцзв`язок з установою по виконанню покарань, тобто не забезпечив особі права постати перед судом у випадку, коли зачіпаються її майнові інтереси і до того ж ця особа позбавлена волі.

Крім того, розглядаючи подання в.о. начальника Менської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області № 91, слідчий суддя послався на додаток № 9 до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 25 грудня 2003 року № 275, які на даний час втратили чинність.

Тому апеляційний суд прийшов до переконання, що вказані вище порушення кримінального процесуального закону є підставою для скасування оскаржуваного рішення та необхідності постановлення нової ухвали, обґрунтовуючи її таким чином.

Згідно з додатком № 6 до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань (пункт 3 розділу ІІІ), затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 29 грудня 2014 року №2186/5, засудженим забороняється зберігати, зокрема, мобільні телефони і зарядні пристрої до них.

15 січня 2017 року у засудженого ОСОБА_7 було вилучено мобільний телефон марки «Samsung Duos»,яким він користувався, що підтверджується протоколом вилучення заборонених предметів №5 від 15.01.2017 року (а.с.5), актом проведеного обшуку засудженого (а.с.6), письмовими поясненнями засуджених (а.с. 8,9) та самого засудженого ОСОБА_7 (а.с.7), який не заперечував факту виявлення забороненого предмету та пояснив, що він належить його дружині.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить висновку про необхідність конфіскації вилученої у засудженого забороненої до зберігання речі та неможливості передачі її засудженому до звільнення.

Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 про неналежність йому вилученого у нього телефону на увагу не заслуговують, оскільки будь-які докази цьому відсутні.

З огляду на вказане, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали.

В апеляційній скарзі засудженого ставиться питання про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді. Колегія суддів апеляційного суду, вивчивши обставини справи, дійшла висновку, що законом не передбачено можливості оскарження ухвали слідчого судді, яка винесена в порядку ст. 102 Кримінально-виконавчого кодексу. Проте за обставин, коли право особи постати перед судом унаслідок невиклику її в судове засідання було порушене, апеляційний суд вважає за потрібне поновити це її право, застосовує правила ч. 6 ст. 9 КПК і на підставі загальних засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України, зокрема доступу до правосуддя та змагальності сторін, вважає за можливе розглянути по суті апеляційну скаргу засудженого, а оскільки він не був викликаний в суд першої інстанції, про винесене відносно нього судове рішення не знав, йому слід поновити пропущений строк на подачу апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись п.п.6,7 ст.102 , п.п. 3,4 ст. 107 КВК України, ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Поновити ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 08 лютого 2017 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Задовольнити подання в.о. начальника Менської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№91). Мобільний телефон «Samsung Duos», білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 вилучений у ОСОБА_7 під час проведення обшуку конфіскувати на користь держави.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4