Дата документу Справа № 311/226/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №311/226/17-к Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/778/158/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
14 лютого 2017 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження №0001857 відомості про яке внесені до ЄРДР 1 вересня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 .

За матеріалами кримінального провадження встановлено, що до апеляційного суду звернувся прокурор у кримінальному провадженні із апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 2 лютого 2017 року, якою в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді особистої поруки строком на два місяці, до 02 квітня 2017 року.

Призначено поручителями: ОСОБА_9 , 1976 року народження, проживає у АДРЕСА_3 , ОСОБА_10 , 1973 року народження, проживає у АДРЕСА_4 , яким роз`яснити їх обов`язки, і те, що у разі невиконання взятих на себе зобов`язань на них буде накладено грошове стягнення у розмірі від десяти до двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати, а також право і порядок відмови від взятих на себе зобов`язань.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки передбачені п.п.1, 3 ч.5 ст.194 КПК України.

Процесуальне рішення слідчий суддя мотивував тим, що надані докази не давали підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, та не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_6 скасувати і постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що слідчим суддею, взагалі не прийняті до уваги доводи клопотання. Прокурор вважає, що у зв`язку із виконанням посадових обов`язків підозрюваним існує реальний ризик можливості його впливу на свідків, які йому підзвітні і підконтрольні. Вважає що вказівка слідчого судді про те що голова Дніпрорудневської міської ради звернувся за роз`ясненням рішення Апеляційного суду з приводу виконання рішення суду і наявності касаційного оскарження цього рішення, не спростовує той факт що перебування ОСОБА_6 на посаді міського голови сприяло вчиненню ним кримінального правопорушення.

За ухвалою слідчого судді, слідчий СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області звернувся з клопотанням, погодженим із начальником Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області, про тимчасове відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.382КК України.

В клопотанні слідчий зазначив, що слідчим відділенням Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0001857, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 вересня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 згідно рішення першої сесії сьомого скликання Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області №1 від 19 листопада 2015 року обрано на посаду Дніпрорудненського міського голови Василівського району Запорізької області.

Згідно з ч. 1 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» повноваження сільського, селищного, міського голови починаються з моменту оголошення відповідною сільською, селищною, міською виборчою комісією на пленарному засіданні ради рішення про його обрання. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частин першої та другої статті 79 цього Закону.

Згідно з п.п.10,20 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів, видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Згідно з ч.1 ст.14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посада міського голови відноситься до четвертої категорії посад в органах місцевого самоврядування.

У зв`язку з вищевикладеним ОСОБА_6 обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій і, відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України та п.2 примітки до ст.368 КК України, являється службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Досудовим розслідуванням встановлено, що потерпілий ОСОБА_11 16 серпня 2012 року розпорядженням міського голови Дніпрорудненської міської ради №20 призначений на посаду директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» за контрактом, який тричі продовжувався 16 жовтня 2012 року, 16 жовтня 2013 року та 16 жовтня 2014 року.

За контрактом від 16 жовтня 2014 року строк його дії визначено до 15 жовтня 2015 року. Пунктами 5.2, 5.6 контракту передбачено, що він припиняється у випадку перебігу строку його дії. До закінчення строку дії він може бути за згодою сторін продовжений або переукладений на новий строк.

06 серпня 2015 року у зв`язку з оголошенням часткової мобілізації потерпілого ОСОБА_11 призвано на військову службу із подальшим зарахуванням до списків ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Того ж дня розпорядженням №19 міського голови Дніпрорудненської міської, ради Василівського району Запорізької області потерпілого ОСОБА_12 увільнено від виконання обов`язків директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» на період призову на військову службу під час мобілізації.

Далі, 15 жовтня 2015 року розпорядженням №34 міського голови Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області потерпілого ОСОБА_11 звільнено з посади директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» у зв`язку із закінченням строку дії контракту.

Вважаючи своє звільнення таким, що не відповідає чинному законодавству, потерпілим ОСОБА_13 подано цивільний позов до Василівського районного суду Запорізької області, за результатами розгляду якого, на підставі постанови вказаного суду від 29 лютого 2016 року, потерпілому ОСОБА_14 відмовлено у задоволенні позову до Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням потерпілий ОСОБА_14 оскаржив його до Апеляційного суду Запорізької області. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 05 травня 2016 року звільнення ОСОБА_12 з посади директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» визнано судом незаконним та поновлено його з 16 жовтня 2015 року на вищевказаній посаді на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації. Зобов`язано Дніпрорудненську міську раду Василівського району Запорізької області внести до трудової книжки ОСОБА_11 відомості про скасування запису про звільнення його з посади директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» за п.2 ст.36 КЗпП України та внести запис про його поновлення на посаді директора КП «Дніпрорудненський міський ринок». Рішення в частині поновлення на роботі судом допущено до негайного виконання.

Вказане рішення суду отримано Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області 10 травня 2016 року з реєстрацією в книзі вхідної кореспонденції за вхідним №388.

У подальшому, 06 червня 2016 року Василівським районним судом Запорізької області видано виконавчий лист про виконання рішення суду щодо поновлення ОСОБА_12 на посаді директора КП «Дніпрорудненський міський ринок».

За даним виконавчим листом 6 червня 2016 року старшим державним виконавцем Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_15 відкрито виконавче провадження №51339142 та боржнику Дніпрорудненській міській раді Василівського району Запорізької області надано строк для добровільного виконання рішення суду до 12 червня 2016 року.

13 червня 2016 року на адресу Дніпрорудненській міській раді Василівського району Запорізької області направлено вимогу державного виконавця за вихідним номером 14403/4, яка отримана Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області з реєстрацією в книзі вхідної кореспонденції за №543 від 1 липня 2016 року, в якій Дніпрорудненську міську раду Василівського району Запорізької області зобов`язано добровільно виконати рішення суду в строк до трьох днів з моменту одержання вимоги та роз`яснено відповідальність передбачена ст.382 КК України за невиконання рішення суду.

1 липня 2016 року матеріали виконавчого провадження №51339142 були передані до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

5 липня 2016 року виконавче провадження №51339142 прийнято до виконання державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_16

5 липня 2016 року на адресу Дніпрорудненскої міської ради Василівського районуЗапорізької області направлено дві вимоги державного виконавця (вихідні номери 10951-6-03.4 та 10952-6-03.4), які отримані Дніпрорудненською міською радою Василівського районуЗапорізької області з реєстрацією в книзі вхідної кореспонденції за №565 та №566 від 08липня 2016 року, в якій міського голову Дніпрорудненської міської ради Василівського.району Запорізької області зобов`язано негайно виконати рішення суду в строк до трьох днів змоменту одержання і роз`яснено відповідальність передбачена ст. 382 КримінальногокодексуУкраїни за невиконання рішення суду.

ОСОБА_6 , діючи умисно, всупереч ст. 129-1 Конституції України, відповідно до якої судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання, проігнорував ці вимоги, внаслідок чого, державним виконавцем своїми постановами від 15 липня 2016 року та 11 серпня 2016 року накладено штрафи у розмірі 680 гривень та 1360 гривень на ОСОБА_6 .

Однак, рішення суду про поновлення ОСОБА_17 на роботі директором КП «Дніпрорудненський міський ринок» ОСОБА_6 , умисно не виконано, у зв`язку з чим державним виконавцем 23 серпня 2016 року до Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області направлено подання про притягнення останнього до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду.

За таких обставин у ОСОБА_6 були відсутні будь-які правові підстави для невиконання рішень суду про поновлення ОСОБА_18 на роботі, яке набрало законної сили.

Таким чином, ОСОБА_6 , в період часу з 10 травня 2016 року по теперішній час, будучи обізнаним про винесене судом рішення, знаходячись на своєму робочому місці, розташованому за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, проспект Ентузіастів, 11, в робочий час, з 08 години до 17 години, діючи в своїх особистих інтересах, демонструючи явну неповагу до суду та ігноруючи прийняте ним рішення, в частині негайного поновлення на роботі потерпілого ОСОБА_11 , яке вступило в законну силу 05.05.2016, в порушення ст. 129-1 Конституції України, вказане рішення суду умисно не виконав. При цьому він керувався не тільки відсутністю особистої законослухняності, а й зневажливим ставленням до встановленого в Україні порядку виконання судових рішень.

Таким чином, міський голова Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області ОСОБА_6 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, всупереч вимогам законодавства щодо обов`язковості виконання судових рішень, достовірно знаючи про необхідність поновлення на посаді директора КП «Дніпрорудненський міський ринок» ОСОБА_11 , та маючи реальну можливість це зробити, ухилився від виконання судового рішення, і ніяких дій щодо його виконання не здійснив.

30 січня 2017 року відповідно до ст.ст.276-278 КПК України, ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушенню передбаченого ч.3 ст.382 КК України, що кваліфікується як умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовив в його задоволенні, і обрав підозрюваному інший, більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді; захисника і підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, і наполягали на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді, прокурора яка, підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За вимогами ст.110, ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.

Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону. Висновки слідчого судді ґрунтуються на доказах.

Слідчий у клопотанні послався ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України: вплив на свідків; переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, приховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що стороною обвинувачення не було наведено жодного доказу, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_6 буде перешкоджати кримінальному провадженню шляхом, впливу на свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . За матеріалами провадження встановлено, що вказані свідки допитані, з їх пояснень випливає що ОСОБА_6 будь якого тиску на них не чинив і останні готові надалі давати правдиві покази. Підозрюваний має постійне місце проживання і міцні соціальні зв`язки. З огляду на те, що слідчим було отримано копії необхідних документів, слідчий суддя прийшов до висновку що ризик передбачений ч.5 ст.177 також є необґрунтованим.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, вік та стан його здоров`я, а також конкретні обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Колегія суддів вважає, що заявлений слідчим у клопотанні ризики передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, носив суто формальний, ймовірний характер. Хоча колегія і не виключає можливості існування ризиків передбачених п.п.2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, однак погоджується з висновком слідчого судді про те, що слідчим і прокурором не було доведено, що для їх попередження було не можливе застосування запобіжного заходу менш суворішого ніж тримання під вартою.

Доводи апелянта про те, що підчас розгляду клопотання слідчого стороною обвинувачення було доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів є необґрунтованими. Зі змісту апеляційної скарги випливає, що не сторона обвинувачення наводила докази цього, а навпаки, підозрюваний наполягав на необхідності застосування більш м`якого запобіжного заходу і ці доводи апелянт вважав недостатніми.

Підозрюваний не порушував умов обраного йому слідчим суддею запобіжного заходу, з`являвся за викликами до слідчого і в суд апеляційної інстанції. Відомості про те, що ОСОБА_6 здійснював тиск на свідків, намагався знищити чи спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, за час обраного йому запобіжного заходу відсутні.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 2 лютого 2017 року, якою в задоволенні клопотання слідчого про застосування ОСОБА_6 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено і застосовано щодо нього, запобіжний захід у вигляді особистої поруки без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4