Справа № 569/1266/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року Рівненський міський суд

судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5
її законного представника
(цивільного позивача) ОСОБА_6
законного представника (цивільного позивача)
малолітнього потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8
обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_9
його законного представника ОСОБА_10
захисника - адвоката ОСОБА_11

04 грудня 2015 року близько 20 год. 20 хв. неповнолітній ОСОБА_9 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , з умислом на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою своєї знайомої - неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під приводом зателефонувати попросив в ОСОБА_5 мобільний телефон марки Samsung SM-G850F Galaxy Alрha, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 7225 грн., однак отримавши телефон, вказане майно потерпілій не повернув, натомість залишив місце події, чим заподіяв неповнолітній ОСОБА_5 майнової шкоди в розмірі 7225 грн.
Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав частково та з приводу висунутого йому обвинувачення надав показання, що у вказаних в обвинувальному акті час та місці заволодів шляхом зловживання довірою своєї знайомої ОСОБА_5 належним їм мобільним телефоном марки Samsung Galaxy Alрha, попросивши у потерпілої телефоном під приводом здійснення телефонного дзвінка, однак цей телефон їй не повернув, натомість залишив місце події. Проте зазначив, що вказаний злочин вчинив за попередньою змовою із ОСОБА_13 , який є свідком обвинувачення у даному кримінальному провадженні. Так, в день незаконного заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_5 , тобто 04 грудня 2015 року, вони із ОСОБА_13 заздалегідь домовилися, що він ( ОСОБА_9 ) шахрайським способом вилучить мобільний телефон з володіння ОСОБА_14 , а ОСОБА_13 цього ж дня продасть викрадену річ своєму знайомому, що ними того ж дня було зроблено. Виручені від продажу телефону грошові кошти спільно витратили на власні потреби. Пояснив, що під час досудового розслідування себе оговорив свідомо, щоб таким чином допомогти ОСОБА_13 уникнути кримінальної відповідальності.
З приводу незаконного заволодіння ним мобільним телефоном марки Bravis AIR у малолітнього потерпілого ОСОБА_12 пояснив, що подія злочину відбулася не в тому місці, яке зазначене в обвинувальному акті, а поруч біля нього, при цьому вказаний мобільний телефон з рук ОСОБА_15 він не виривав, а той передав йому телефон добровільно, як своєму знайомому, після чого потерпілий пішов гратися з друзями. ОСОБА_12 він зустрів у занедбаному господарському приміщенні, де той бавився в якусь гру на своєму мобільному телефоні. Під приводом здійснення дзвінка він попросив в ОСОБА_15 телефон, а коли отримав цю річ, то назад її потерпілому уже не повернув. Знову ж таки, скориставшись допомогою ОСОБА_13 , продав телефон незнайомій особі, після чого виручені від продажу грошові кошти вони спільно витратили на власні потреби.
З приводу незаконного заволодіння ним мобільним телефоном марки Lenovo А338t у малолітнього потерпілого ОСОБА_7 пояснив, що по даному епізоду обвинувачення свою вину у вчиненні грабежу визнає повністю, подія злочину дійсно мала місце за наведених в обвинувальному акті обставин. Цивільний позов законного представника малолітнього потерпілого - його матері ОСОБА_8 визнав повністю, зазначивши, що на даний час збитки потерпілому його (обвинуваченого) батьком відшкодовано повністю, про що свідчить розписка ОСОБА_8 .
Хоча обвинувачений свою вину визнав частково, однак його вина у вчиненні злочинів повністю доведена обсягом досліджених судом доказів.
Так, неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 надала суду показання, з яких вбачається, що ввечері 04 грудня 2015 року близько 20 год. 20 хв. вона зустрілася з ОСОБА_16 у дворі будинку АДРЕСА_2 , заздалегідь домовившись з ним про цю зустріч. Прийшовши у визначене місце, побачила там братів ОСОБА_17 й ОСОБА_15 , а також їх спільних знайомих - ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Вадим попросив її зателефонувати з належного їй мобільного телефону марки Samsung SM- ОСОБА_20 . Вона передала йому цей телефон, він нібито кудись телефонував, повертав їй телефон, потім брав його знову, а коли отримав востаннє, телефон їй уже не повернув, зайшовши в один з під`їздів вищевказаного будинку, однак звідти не вийшов. Вони з друзями намагалися його знайти, неодноразово телефонували на її номер, проте очевидно ОСОБА_21 залишив під`їзд будинку через інший вихід. Того ж дня вони з татом звернулися в поліцію із заявою про незаконне заволодіння телефоном.
Показання неповнолітньої потерпілої об`єктивно узгоджуються з відомостями, наведеними її законним представником - батьком ОСОБА_6 в такому документі як протокол від 04.12.2015 р. прийняття органом поліції заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується).
Як вбачається з висновку судової товарознавчої експертизи від 21.12.2015 р. №3.2-933/15, ринкова вартість мобільного телефону марки Samsung SM-G850F Galaxy Alрha, з урахуванням часткової втрати його товарних якостей по терміну експлуатації, за умови його технічно-справного стану та повної базової комплектації, станом на 04.12.2015 р. могла становити 7225 грн.
(том 3, а.п.19 - 21)
Неповнолітня свідок ОСОБА_22 в присутності свого законного представника ОСОБА_23 надала суду показання, з яких вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 є її подругою, а з обвинуваченим ОСОБА_9 свідок знайома близько року. Ввечері 04 грудня 2015 року вона, перебуваючи разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_13 у дворі будинку АДРЕСА_2 , стала очевидцем того, як на прохання ОСОБА_21 зателефонувати ОСОБА_24 передала йому свій мобільний телефон марки Samsung Galaxy Alрha. Отримавши вказаний телефон, ОСОБА_21 до когось телефонував, а коли розмовляв по телефону, зайшов в один з під`їздів будинку, біля якого вони перебували, однак звідти вже не вийшов. Вони намагалися його знайти, неодноразово телефонували на номер ОСОБА_24 , проте її телефон вже був вимкнений. Після цього вони вирішили, що ОСОБА_21 залишив під`їзд будинку через інший вихід.
Показання неповнолітнього свідка об`єктивно узгоджуються з фактичними даними, наведеними у протоколі пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 20.01.2016 р., з якого слідує, що неповнолітня ОСОБА_22 впізнала за сукупністю таких ознак як модель, марка та форма мобільний телефон марки Samsung Galaxy Alрha яким, шляхом зловживання довірою його власниці ОСОБА_14 , заволодів 04.12.2015 р. близько 20 год. 20 хв. ОСОБА_25 , перебуваючи у дворі будинку №253 по вул.Соборна в м.Рівне.
(том 3, а.п.41 - 43)
Неповнолітній свідок ОСОБА_26 в присутності свого законного представника ОСОБА_10 надав суду показання, з яких вбачається, що ввечері 04 грудня 2015 року він, перебуваючи разом зі своїм рідним братом ОСОБА_16 , його знайомими ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_27 у дворі будинку АДРЕСА_2 , став очевидцем того, як на прохання Вадима комусь подзвонити ОСОБА_14 передала йому свій мобільний телефон. Отримавши її телефон, ОСОБА_9 кудись з ним пішов, після чого вони ОСОБА_21 шукали, однак не знайшли.
Показання неповнолітнього свідка об`єктивно узгоджуються з фактичними даними, наведеними у протоколі пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 20.01.2016 р., з якого слідує, що неповнолітній ОСОБА_26 впізнав за сукупністю таких ознак як модель, марка та форма мобільний телефон марки Samsung Galaxy Alрha яким, шляхом зловживання довірою його однокласниці ОСОБА_14 , заволодів 04.12.2015 р. близько 20 год. 20 хв. ОСОБА_25 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 .
(том 3, а.п.27 - 30)
Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_12 - свідок ОСОБА_28 надав суду показання, з яких вбачається, що 04 березня 2016 року близько 18 год. його син ОСОБА_15 прийшов зі школи додому та плачучи повідомив, що хлопець на ім`я ОСОБА_25 силоміць забрав у нього мобільний телефон марки Bravis AIR, сенсорний, що вони придбали синові приблизно за 1000 грн. на початку року після новорічних свят. Вони з сином пішли до ОСОБА_29 додому щоб з`ясувати, хто заволодів телефоном його дитини. Їм відкрила двері жінка та повідомила, щоб вони зверталися із заявою в поліцію, оскільки ОСОБА_21 вже не вперше краде чужі речі. Цього ж вечора він написав заяву в поліцію з проханням притягнути ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за відкрите викрадення ним мобільного телефону, належного його синові ОСОБА_15 .
Показання свідка ОСОБА_28 об`єктивно узгоджуються з відомостями, наведеними ним у такому документі як протокол від 04.03.2016 р. прийняття органом поліції заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується).
Малолітній потерпілий ОСОБА_12 надав суду показання, з яких вбачається, що 04 березня 2016 року він повертався зі школи додому. По дорозі зустрів ОСОБА_30 , який йшов назустріч. Вадим попросив у нього подзвонити мобільний телефон марки Bravis AIR, яким він грав в гру. Він відмовив ОСОБА_21 , після чого той силоміць вихопив у нього телефон з рук. Заволодівши телефоном, ОСОБА_9 кудись побіг, він хотів його наздогнати, однак не зміг, потім пішов додому та розповів батькам про все, що сталося.
Показання малолітнього потерпілого об`єктивно узгоджуються з фактичними даними, наведеними в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 19 березня 2016 року, з якого слідує, що малолітній ОСОБА_12 в присутності свого законного представника ОСОБА_28 , психолога ОСОБА_31 та двох понятих впізнав за сукупністю таких ознак як риси обличчя і зріст ОСОБА_9 як особу, яка відкрило заволоділа належним потерпілому мобільним телефоном.
(том 4, а.п.32 - 35)
(том 4, а.п.36 - 42)
З висновку судової товарознавчої експертизи від 28.03.2016 р. №3.2-314/16 вбачається, що ринкова вартість мобільного телефону марки Bravis AIR (за умови його технічно-справного стану) станом на 04.03.2016 р. могла становити 600 грн.
(том 4, а.с.59 - 62)
Як слідує з розписки законного представника ОСОБА_28 від 06.10.2016 р., виданої ним законному представнику обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , під час судового розгляду законний представник ОСОБА_10 відшкодував малолітньому потерпілому ОСОБА_12 (в особі його батька як законного представника) збитки, завдані кримінальним правопорушенням, сплативши вартість викраденого телефону в сумі 700 грн.
Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_7 - свідок ОСОБА_8 надала суду показання, з яких вбачається, що 09 березня 2016 року близько 14 год. її діти - брати-близнюки ОСОБА_33 та ОСОБА_34 повернулися зі школи додому. Кирило в істериці та сльозах повідомив, що хлопець на ім`я ОСОБА_25 силоміць вирвав у нього з рук мобільний телефон марки Lenovo А338t. Цього ж дня вона написала заяву в поліцію з проханням притягнути ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за відкрите викрадення ним мобільного телефону, належного її синові ОСОБА_35 .
Показання свідка ОСОБА_8 об`єктивно узгоджуються з відомостями, наведеними нею у такому документі як протокол від 09.03.2016 р. прийняття органом поліції заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується).
Малолітній потерпілий ОСОБА_7 надав суду показання, з яких вбачається, що 09 березня 2016 року близько 14 год. він разом зі своїм братом ОСОБА_36 поверталися зі школи додому. По дорозі на вулиці Ломоносова в м.Рівне зустріли ОСОБА_30 , з яким був ще якийсь хлопець. ОСОБА_9 з хлопцем йшли попереду, потім ОСОБА_21 присів, щоб зав`язати собі шнурівки, вони їх обігнали й у цей момент ОСОБА_21 підбіг до нього ззаду та різко вихопив з рук мобільний телефон марки Lenovo А338t, котрого він тримав в руці, оскільки якраз мав намір зателефонувати мамі щоб повідомити, що вони вже підходять додому. Після того як ОСОБА_9 викрав телефон, то відразу з ним кудись побіг. Хлопець, який був з ОСОБА_21 , втік ще раніше.
Малолітній свідок ОСОБА_37 надав суду показання, з яких вбачається, що 09 березня 2016 року близько 14 год. він разом зі своїм братом ОСОБА_38 поверталися зі школи додому. По дорозі на вулиці Ломоносова в м.Рівне зустріли ОСОБА_30 , з яким був ще якийсь хлопець. Вони обігнали цих хлопців, він вийшов дещо вперед, а коли обернувся, то побачив, як ОСОБА_21 підбіг до ОСОБА_39 та ззаду через плече вихопив у нього з рук мобільний телефон марки Lenovo А338t. Після того як ОСОБА_9 викрав телефон, то відразу з ним кудись побіг.
Показання малолітнього свідка об`єктивно узгоджуються з фактичними даними, наведеними у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 19 березня 2016 року, з якого слідує, що малолітній ОСОБА_37 в присутності свого законного представника ОСОБА_8 , психолога ОСОБА_31 та двох понятих впізнав за сукупністю таких ознак як риси обличчя, зріст та одяг ОСОБА_9 як особу, яка відкрило заволоділа належним його брату - потерпілому ОСОБА_7 мобільним телефоном.
(том 4, а.п.123 - 125)
(том 4, а.п.109 - 116)
(том 4, а.п.126 - 134)
З висновку судової товарознавчої експертизи від 28.03.2016 р. №3.2-315/16 вбачається, що ринкова вартість мобільного телефону марки Lenovo А338t, з урахуванням часткової втрати його товарних якостей по терміну експлуатації, за умови його технічно-справного стану, станом на 09.03.2016 р. могла становити 1450 грн. 96 коп.
(том 4, а.п.159 - 162)
Як слідує з розписки законного представника ОСОБА_8 від 10.10.2016 р., виданої нею законному представнику обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , під час судового розгляду законний представник ОСОБА_10 відшкодував малолітньому потерпілому ОСОБА_7 (в особі його матері як законного представника) збитки, завдані кримінальним правопорушенням, сплативши вартість викраденого телефону в сумі 1600 грн., у зв`язку з чим цивільний позивач не має до обвинуваченого вимог майнового характеру.
З огляду на наведене, в силу норми п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України, слід залишити без розгляду цивільний позов законного представника ОСОБА_8 , пред`явлений нею в інтересах малолітнього сина до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.127, ч.5 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.
Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відтак, оцінюючи зібрані стороною обвинувачення та надані суду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому суспільно небезпечних діянь доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує:
за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно;
за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, що є, відповідно, тяжким злочином та злочином середньої тяжкості, як це вбачається з норми статті 12 і санкцій ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, особу ОСОБА_9 , який за місцем проживання характеризується формально-позитивно (том 4, а.п.196), раніше тричі судимий за корисливі злочини проти власності (том 1, а.с.25, том 4, а.п.192), а також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання - добровільне відшкодування законним представником обвинуваченого завданого потерпілим збитку, вчинення злочинів неповнолітнім, обставини, що обтяжують покарання, - не встановлено.
Враховуючи тяжкість злочинів, наведені обставини справи та особу винного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.
Обраний ОСОБА_9 під час судового розгляду та в подальшому продовжений судом запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити в силі до набрання цим вироком законної сили.
Речових доказів у кримінальному провадженні немає.
Понесені Рівненським НДЕКЦ МВС України на підставі постанови слідчого/прокурора про призначення судової товарознавчої експертизи процесуальні витрати в загальному розмірі 474 грн. 60 коп., пов`язані із залученням судового експерта (том 3, а.п.18, том 4, а.п.58, 158), слід віднести на рахунок держави, оскільки відповідно до ч.2 ст.15 Закону України від 25 лютого 1994 року №4038-ХІІ Про судову експертизу, проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду та у справах про адміністративні правопорушення здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд,
Неповнолітнього ОСОБА_9 визнати винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України та призначити йому:
за ч.2 ст.186 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
за ч.2 ст.190 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Рівненського міського суду від 17 грудня 2015 року, більш суворим, призначеного цим вироком за ч.2 ст.190 КК України, призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст.71, ч.3 ст.78 КК України, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Рівненського міського суду від 17 грудня 2015 року та призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з відбуванням у кримінально-виконавчій установі.
Строк відбування покарання рахувати з дати обрання обвинуваченому судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - з 25 серпня 2016 року.
Згідно положень абзацу першого ч.5 ст.72 КК України, зарахувати засудженому ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому залишити попередній - тримання під вартою.
Цивільний позов неповнолітньої ОСОБА_5 задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 7225 (сім тисяч двісті двадцять п`ять) грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної злочином.
Залишити без розгляду цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Процесуальні витрати віднести на рахунок держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: