Справа № 488/1204/17
Провадження № 1-кс/488/130/17 р.
УХВАЛА
Слідчий суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , законного представника неповнолітнього підозрюваного - ОСОБА_7 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Миколаєві, громадянин України, має середню спеціальну освіту, раніше не судимий, навчається на 1 курсі НПСЛ № 5, проживає за адресою: АДРЕСА_1
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,-
Прокурор в судовому засіданні вважав, що є підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, оскільки наявні ризики, передбачені пунктами 1,2,3,4,5 частини 1 статті 177 КПК України.
Наявність ризиків слідчий обгрунтовує тяжкістю покарання за вчинене кримінальне правопорушення, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні; можливістю впливу на свідків, потерпілих, які безпосередньо вказали на нього, як на особу яка вчинила кримінальне правопорушення, оскільки фактично підозрюваний лише частково визнає свою провину; можливістю підозрюваного переховуватись від органів слідства та суду, знищити предмет, яким спричинив поранення потерпілому, бо хоча підозрюваний і зазначив, куди саме викинув ніж, але місце знаходження ножа слідством на даний час не встановлено, правдивість показань в цій частині підозрюваного не перевірено.
В судовому засіданні ОСОБА_5 з приводу вказаної підозри повідомив, що вважає себе частково винним в інкримінованому злочині, умислу щодо позбавлення життя потерпілого не мав; не заперечує заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень ножем; посилається на відсутність намірів переховування від слідства та суду, подовження злочинної діяльності, а також впливу на свідків та потерпілого, просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід.
Захисник підозрюваного проти клопотання прокурора заперечував з мотивів недоведеності ризиків, на які посилається прокурор.
Законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 , допитаний судом у якості свідка заперечував також проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, суду гарантував належну поведінку сина та його явку до слідчих органів та суду, своєму сину дав виключно позитивну характеристику та вважав можливість впливу на сина його дорослих друзів, наслідок чого і було скоєно злочин ОСОБА_5 .
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання із долученими до нього додатками, суд приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, що підтверджується протоколом огляду місця події від 30.03.2017 року, в ході проведення яких зафіксовано обстановку події; показаннями потерпілого ОСОБА_8 ; свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 - очевидцев вчинення злочину відносно ОСОБА_8 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за участі свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , в ході проведення яких свідки вказали на ОСОБА_5 , як на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 177 ч.2 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 ч.1 КПК України.
Відповідно до ст. 183 ч.1, 492 ч.2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до неповнолітнього пілозрюваного виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 194 ч.1 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує прокурор або слідчий;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 194 ч.2 КПК України слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу у разі, якщо під час розгляду клопотання не буде доведено наявність усіх обставин, передбачених ст. 194 ч.1 КПК України.
Так судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 є неповнолітньою особою, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце мешкання у м.Миколаїв разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , навчається на 1-му курсі Миколаївського пофесійного суднобудівного ліцею, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків. Встановлено також, що підозрюваний кається у скоєному та зазначає органу досудового розслідування про місце знаходження ножа, яким було завдано тілесні ушкодження потерпілому; що залишив місце скоєння злочину, бо злякався, 30.03.2017 року був на навчанні у ліцею, а 31.03.2017 року був затриманий співробітниками поліції по дорозі до навчального закладу.
Суд також звертає увагу, що тяжкість покарання жодним чином не доводить існування зазначених ризиків, на що неодноразово вказував Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Підвищена суспільна небезпека для невизначеного кола осіб не є доказом існування вказаних ризиків, оскільки взагалі не стосується предмета доказування в даному випадку.
В даному випадку жоден із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не обґрунтований і не доведений фактичними даними, а є лише припущенням органу досудового розслідування, про що формально, загальними фразами, зазначено у клопотанні.
Факти, на які посилається слідчий, в обґрунтування ризиків, жодним чином такі ризики не доводять.
Існування ризику знищення підозрюваним чи спотворення речового доказу по справі, яким було завдано тілесні ушкодження потерпілому, суд вважає прокурором не доведено, бо підозрюваний вказав на його місце знаходження, а той факт, що слідчим органом на данний час його місце знаходження не встановлено і не перевірені покази підозрюваного в цій частині, суд вважає є лише недопрацюванням органу досудового розслідування на час звернення до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу.
Сам по собі факт визнання провини підозрюваним частково (щодо кількості нанесених ударів потерпілому), не доводить факт існування ризику можливості здійснення незаконного впливу на свідків та потерпілого, тобто не дає підставу суду очікувати, що цей ризик справдиться.
Натомість, дані про особу підозрюваного, а також його поведінка після вчинення правопорушення, дає підстави вважати, що ризиків, зазначених слідчим у клопотанні, взагалі не існує.
За викладених обставин клопотання слідчого є необгрунтованим та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 194, 196 КПК України,-
В задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1