ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000928 від 20 квітня 2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Біляївського району, с. Троїцьке, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину 2014 р.н., не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

20.04.2016 року біля 03 години 30 хвилин ОСОБА_3 рухаючись по вул. Фонатанська дорога в м. Одесі, в напрямку 7 станції Великого Фонтану, разом з потерпілою ОСОБА_5 , визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме жіночу сумку.
Після чого ОСОБА_3 керуючись раптово виниклим наміром, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів із застосуванням насилля, яке виражалось в триманні обличчя потерпілої долоню лівої руки, в області роту, з метою утримання та запобігання покликати на допомогу, шляхом ривку заволодів вищевказаною сумкою потерпілої, в якій на той момент перебувало майно, а саме: гаманець з грошовими коштами у розмірі 150 гривень, банківська картка «УкрсибБанк», яка матеріальної цінності не представляє, окуляри марки «Страдівалі» та мобільний телефон марки «НТС One» в корпусі сірого кольору, вартістю 3850 гривень.
В подальшому ОСОБА_3 , не звертаючи уваги на прохання потерпілої зупинитись та повернути їй викрадене майно, з місця вчинення злочину зник тим самим розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду, на загальну суму 4000 гривень.
Потерпіла ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явилася, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що претензій до ОСОБА_3 не має.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує:

- за ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна(грабіж), з застосуванням насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.
Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні указаного злочину повністю доведена.
Так, відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.2 ст.186 КК України, який вчинив ОСОБА_3 , віднесений до категорії тяжкого злочину.

Призначаючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_3 , маючого на утриманні малолітню дитину 2014 р.н., на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Аналіз викладеного свідчить про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без відбування покарання, із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 15.02.2017 року.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: