Справа № 748/1532/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/123/2017
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000913, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 6 жовтня 2016 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоні Партизани, Носівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04 жовтня 1994 року Носівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, згідно постанови Балаклейського районного суду Харківської області від 25 березня 1997 року на підставі ст.52 КК України звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 24 дні ;

- 27 березня 1998 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 215-3, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 145, ч. 3 ст. 215-3, ч. 2 ст. 142, ст. 42 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 13 січня 2010 року Новозаводським районним судом м.Чернігів за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 28 жовтня 2010 року Новозаводським районним судом м. Чернігів за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 17 вересня 2015 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 05 січня 2016 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.1, 4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 6 жовтня 2016 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 січня 2016 року більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Ухвалено обраховувати строк відбування покарання ОСОБА_7 з 06 жовтня 2016 року та зараховано в строк відбування покарання, покарання частково відбуте за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 січня 2016 року, з 21 серпня 2015 року по 05 жовтня 2016 року включно.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні з 21 серпня 2015 року по 30 листопада 2015 року та з 05 січня 2016 по 22 березня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 634 грн. 74 коп.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини, доведеність вини та кваліфікацію своїх дій просить пом`якшити призначене покарання. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що потерпілі не мають до нього ніяких претензій, він щиро розкаявся, має на утриманні малолітню дитину. Також, вважає, що судом не було враховано, що він був раніше звільнений умовно-достроково за гарну поведінку.

В заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 прокурор Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, яку вважає необґрунтованою та залишити вирок місцевого суду без змін.

Суд першої інстанції встановив, що 05 листопада 2014 року, в нічний час, ОСОБА_7 , повторно, з метою викрадення чужого майна, шляхом виймання віконного скла, проник до приміщення дачного будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав подовжувач «У 16-01» на котушці, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4392/13-24 від 18 грудня 2014 року, складає 461 грн., який належить ОСОБА_9 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

30 березня 2015 року, в нічний час, ОСОБА_7 , повторно, з метою викрадення чужого майна, шляхом пошкодження за допомогою фомки замка вхідних дверей, проник до приміщення дачного будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав складний велосипед «Аїст», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 625 від 17 травня 2016 року, складає 808 грн. 37 коп., який належить ОСОБА_10 , чим завдав останній матеріальну шкоду на вказану суму.

15 травня 2015 року, в нічний час, ОСОБА_7 , повторно, з метою викрадення чужого майна, шляхом зривання за допомогою фомки навісного замку, проник до приміщення дачного будинку АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав кутову шліфувальну машинку марки «Інтерскол» моделі УШМ-180/1800М, вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1460/15-24 від 28 травня 2015 року, складає 1375 грн 20 коп., яка належить ОСОБА_11 , чим завдав останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу та пом`якшити йому покарання, думку прокурора щодо необхідності залишення вироку без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що у суді першої інстанції справа була розглянута у відповідності з вимогами ст. 349 ч. 3 КПК України, тому вирок в частині правильності кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини та повноти зібраних та досліджених доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, апеляційним судом не перевіряється.

За правильно встановлених у справі фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_7 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то воно визначене судом з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вказаний висновок узгоджується з нормами ст. 65 КК України в якій зазначено, що суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити із класифікації злочинів, критерії якої передбачені ст.12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд вірно врахував ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, не притягувався до адміністративної відповідальності, його вік, сімейний стан та стан здоров`я, відповідно до наданих суду даних, задовільну характеристику з місця його утримання, відсутність претензій до нього зі сторони потерпілих, перебування на утриманні неповнолітньої дитини. Прийняв до уваги обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання і вмотивовано дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_7 покарання в межах, встановлених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України

Із цим висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_7 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а призначене покарання у визначеному розмірі є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

У зв`язку з вищевикладеним, доводи апеляційної скарги про суворість призначеного судом покарання, колегія суддів розцінює як необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.

Суд врахував усі обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі і ті, на які покликається апелянт та визначив покарання, яке не може вважатися надто суворим, оскільки визначене в межах наближених до мінімальних та є достатнім для виправлення обвинуваченого.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 6 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України додатково зарахувати ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні з 6 жовтня 2016 року по 12 січня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4