Справа № 645/1003/17
Провадження № 1-кс/645/250/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
Слідчий СВ Немишлянського відділу ГУ НП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , за погодженням з начальником Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області юристом 2 класу ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, а саме: м. Харкова, без дозволу слідчого, прокурору або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Клопотання мотивоване тим, що 29 липня 2016 року приблизно о 15:00 годині потерпілий ОСОБА_6 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , яка керувала автомобілем, рухались по проїжджій частині біля будинку № 45 по вулиці Туркестанській в м. Харкові. В зв`язку з тим, що назустріч рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_3 , ОСОБА_7 зупинила свій автомобіль. Потерпілий вийшов з автомобіля, підійшов до ОСОБА_3 та попросив його від`їхати з проїжджої частини. В ході діалогу між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, під час якого ОСОБА_3 вийшов з автомобіля та знаходився біля потерпілого.
В ході конфлікту у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на умисне нанесення потерпілому ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, реалізуючи який та усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи, що від його злочинних дій потерпілий може отримати тілесні ушкодження та діючи умисно, ОСОБА_3 наніс один удар кулаком правої руки в область верхньої губи ОСОБА_6 , внаслідок чого завдав останньому, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 651-С/17 від 27 лютого 2017 року, наступні тілесні ушкодження: травматичну екстракцію першого зуба на верхній щелепі ліворуч, що відповідно до п.п. 2.3.2 «б», п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили незначну втрату працездатності, та синець на обличчі, що відповідно до п.п. 2.3.2 «б», п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, тобто спричинення потерпілому умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили незначну втрату працездатності.
07 березня 2017 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, на момент пред`явлення якої вина останнього підтверджується наступними доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 , висновком судово-медичної експертизи № 651-С/17 від 27 лютого 2017 року.
Слідчий зазначав, що з метою забезпечення виконання ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч.1 ст.177 КПК України) і незаконно впливати на потерпілого та свідка (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), відносно підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Вказані ризики обґрунтовуються тим, що підозрюваним вчинено злочин насильницького характеру, що свідчить про можливість фізичного або психологічного тиску на учасників кримінального провадження з метою уникнення кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні начальник Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області юрист 2 класу ОСОБА_2 підтримав подане клопотання, підозрюваний просив відмовити у задоволенні клопотання щодо обрання відносно нього запобіжного заходу, при цьому зазначив, що він постійно з"являється за кожним викликом до слідчого, не переховувався, має родину, малолітню дитину та бажає скорішого вирішення справи в судовому порядку.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України.
Вищевикладені обставини підтверджені наданими суду доказами: протоколами допитів потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 , висновком судово-медичної експертизи № 651-С/17 від 27 лютого 2017 року.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, одружений, має на утримаенні малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце мешкання.
З дослідженних в судовому засіданні характеристик з місця мешкання та проходження військової служби ОСОБА_3 встановлено, що він позитивно характеризується за місцем мешкання та на місцем проходження військової служби, має нагороди, а саме нагороджений медаллю "Захиснику Вітчизни". Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
В судовому засіданні слідчий підтвердив, що підозрюваний ОСОБА_3 з"являвся до нього за першою вимогою.
Згідно ст. 194 КПК України - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
В клопотанні зазначено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконне впливання на потерпілого і свідка. Але в судовому засіданні прокурором не доведено наявність достатніх підстав вважати існування зазначенних ризиків.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні; дані про особу ОСОБА_3 та недоведеність зазначених у клопотанні ризиків, та приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Немишлянського відділу ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого з начальником Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області юристом 2 класу ОСОБА_2 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1

Копію ухвали отримав «____» _______ 2017 року ___ год. __хв. _______ ОСОБА_3