Справа № 729/72/17
1-кп/729/20/17 р.
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

06.03.2017 м. Бобровиця
Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_7 ,

ОСОБА_4 , 28.11.2016 року близько 21 години знаходячись на платформі №2 залізничної станції «Бобровиця», яка знаходиться в м. Бобровиця по вул. Горького, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, відкрито заволодів речами ОСОБА_6 а саме: мобільним телефоном марки «Nokia» моделі 1200 вартістю 130,00 грн., грошовими коштами загальною сумою 1200 гривень та сумкою останнього у якій знаходились зарядний пристрій для мобільного телефону марки «Nokia» на 12v, вартістю 28,33 грн., махровим рушником розміром 40х70см., вартістю 30,00 грн., двома марлевими медичними бинтами «Екобинт» розмірами 5мх10см, вартість одного становить 2,82 грн., а всього на суму 5,64 грн., 10 парами чоловічих шкарпеток «Житомирські» розміром 43-44, вартість однієї пари становить 6,33 грн., всього на суму 63,3 грн., однією парою чоловічих резинових шльопанців (тапочки) виробництва Dreamstan Україна, вартістю 35,82грн., завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1493,09 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні правопорушення визнав частково, не погоджуючись з тим, що кримінальне правопорушення вчинене з корисливих мотивів, та не згоден з сумою заподіяної потерпілому шкоди. Від дачі пояснень та надання відповідей на запитання відмовився.
Вина обвинуваченого у вчиненні вищеописаного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в суді доказами, зокрема:
- Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що 28.11.2016 року він з кафе, яке розташоване на ст. Бобровиця в якому вечеряв, пішов на залізничну платформу № 2 так як мав намір їхати в м. Чернігів та став чекати електропотяг, сидівши на лавці. До нього підійшли двоє незнайомих йому чоловіків і один з них вдарив його в обличчя. Від удару він втратив свідомість. Коли прийшов до тями то виявив, що в нього зникла сумка з речами, яка знаходилась поруч, мобільний телефон та гроші в сумі 1200 гривень. Потім він провернувся знову в кафе, працівники якого викликали поліцію. У відділенні поліції він на світлинах впізнав чоловіка, який наносив йому удар, це був, як він потім дізнався ОСОБА_4 . Щодо міри покарання, то повністю покладається на погляд суду.
Його покази повністю узгоджуються з протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.11.2016 року в якому зазначено, що ОСОБА_6 з осіб зображених на фотознімках впізнав за зовнішнім виглядом, формою обличчя особу під № 2 яка вчинила грабіж, і цією особою є ОСОБА_4 , ( а.п. 96-98 ), а також з :
- протоколом огляду залізничної платформи № 2 на ст. Бобровиця від 29.11.2016 року з якого вбачається що саме на цій залізничній платформі незнайомий чоловік наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження та відкрито заволодів його грошима та мобільним телефоном. ( а.п. 69-74) ;
- протоколом огляду предметів від 29.11.2016 року, в якому зазначено, що ОСОБА_8 добровільно видав куртку чоловічу чорно-білого кольору, мобільний телефон марки Нокіа -1200 та пенсійне посвідчення на прізвище ОСОБА_6 , і як пояснив ОСОБА_8 куртку йому дав його знайомий ОСОБА_9 , який вчинив грабіж в незнайомого чоловіка на залізничному вокзалі. В куртці він виявив мобільний телефон та пенсійне посвідчення. ( а.п. 87- 88);
- протоколом огляду дорожньої сумки від 29.11.2016 року та розпискою потерпілого, з яких слідує, що обвинувачений заволодів не тільки сумкою, а й іншими особистими речами ОСОБА_6 , які знаходились в ній, і які повернуті власнику ( а.п.92);
- висновком товарознавчої експертизи № 1578 від 18.01.2017 року, в якому зазначена ринкова вартість майна на дату вчинення кримінального правопорушення ( а.п.118-127);
- висновками імунологічних експертиз №№ 17,18, 19 від 19 січня, 20 січня та 23 січня 2017 року згідно з якими в змиві вилученому під час огляду місця події знайдена кров людини і походження даних слідів крові від потерпілого ОСОБА_6 не виключається, як не виключається і походження слідів крові на куртці, чоботах, вилучених під час обшуку ОСОБА_4 та куртці, що належить останньому ( а.п. 135-137, 141-144, 152-157).
Крім вищезазначених доказів вчинення обвинуваченим відкритого викрадення майна також підтверджується показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які в судовому засіданні пояснили, що 28.11.2016 року в кафе « Золотий Фазан» що знаходиться на залізничній станції Бобровиця і в якому вони працюють, зайшов чоловік, як потім вони дізнались ОСОБА_6 . Повечерявши він пішов з приміщення кафе. Через деякий час повернувся, обличчя було в крові, при цьому пояснив, що на залізничній платформі до нього підійшли двоє чоловіків, один з них вдарив в обличчя і він втратив свідомість. Отямившись виявив , що викрадені мобільний телефон, гроші та дорожня сумка. Вони почали надавати потерпілому допомогу і в цей час в кафе зайшли двоє чоловіків, які на стіл поставили сумку, яка схожа на ту, яку описував потерпілий. Побачивши останнього в залі кафе, вони забрали сумку і почали втікати, але на вулиці неподалік від кафе вони її викинули. Потерпілий впізнав свою сумку, але повідомив, що викраденими залишились мобільний телефон та гроші. Потім вони викликали працівників поліції.
Будь-яких даних про те, що вищезазначені свідки зацікавлені у розгляді кримінального провадження на користь органів досудового розслідування, або з будь-яких підстав залежні від них, або мали б підстави обмовити обвинуваченого, у судовому засіданні не встановлено.
Вищезазначені докази є належними та допустими, які судом приймаються до уваги при розгляді даного кримінального провадження, оскільки порушення норм КПК України при зборі даних доказів не було встановлено.
Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи сторони обвинувачення щодо вчинення злочину обвинуваченим та захисту, щодо непричетності останнього до вчинення злочину та відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вищезазначених доводів обвинувачення суд приходить до висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 186 КК України знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі.
Так, потерпілий в своїх показах, наданих суду, стверджував, що саме обвинувачений наносив йому удар в обличчя, так як завдаючи удар він нахилився до нього обличчям і він його добре запам`ятав. І саме цього ж чоловіка, з першого разу, він впізнав на світлинах, які йому надали працівники поліції. Крім того, сторона захисту не заперечувала відносно того, що 28.11.2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в вечірній час перебували на території залізничної станції Бобровиця. Саме в цей час і в цьому місці відбулось відкрите викрадення майна потерпілого. Також, як вбачається з показів свідків двоє чоловіків зайшовши до приміщення кафе мали при собі дорожню сумку, яка була дуже схожою, за описом, на сумку потерпілого і в подальшому підтвердилось, що саме вона і є тим майном, яке було викрадене. Крім того, ОСОБА_8 , як слідує з протоколу огляду, видав куртку, мобільний телефон та пенсійне посвідчення потерпілого, зазначивши, що телефон та посвідчення знаходились в куртці, які йому дав знайомий ОСОБА_9 .
Оскільки, грабіж ( відкрите викрадення чужого майна) є корисливим злочином, так як передбачає обернення чужого майна на користь винної особи та відноситься до злочинів вчинених проти власності, тому твердження обвинуваченого щодо відсутності корисливого мотиву при вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення не заслуговують на увагу суду.
Отже, вина в скоєному кримінальному правопорушенні обвинуваченим знайшла своє повне підтвердження зібраними в ході досудового розслідування і дослідженими в суді належними і допустимими доказами, та які не були спростовані стороною захисту.
Таким чином, дії ОСОБА_4 , вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна( грабіж), вчинений повторно.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Згідно висновків судово - психіатричних експертиз № № 12,13 від 29.12.2016 року ОСОБА_4 , за своїм психічним станом був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого від підозрюється. ОСОБА_4 за своїм психічним станом на теперішній час здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення. У ОСОБА_4 , не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності у зв`язку з чим протиалкогольне лікування йому не показане. ( а. п. 79-88).
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, з прямим умислом, обставини скоєного, його дії при вчиненні кримінального правопорушення, відношення до скоєного, особу винного, його вік, відсутність обставин що пом`якшують та обтяжують покарання, негативну характеристику за місцем проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про схильність до вчинення злочинів проти власності, думку потерпілого щодо признання йому покарання і приходить до висновку про призначення йому покарання передбаченого санкцією статті у виді позбавлення волі, що є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень
Заходи забезпечення кримінального провадження до вступу вироку в законну силу залишити незмінними тримання під вартою. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , слід зарахувати термін попереднього ув`язнення з 29.11.2016 до вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов не заявлявся.
Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про речові докази слід вирішити, відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання виді 4 ( чотирьох) років 6 ( шести) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 - тримання під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі Управління Державної Пенітенціарної служби України в Чернігівській області до набрання вироком законної сили залишити без змін. На підставі ч. 5 ст.72 КК України зарахувати в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з 29 листопада 2016 року до вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави за проведення експертизи 880 ( вісімсот вісімдесят) гривень 40 коп.
Речові докази: паперові конверти з речовиною темно-бурого кольору, які зберігаються в кімнаті речових доказів Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області після вступу вироку в законну силу знищити. Гроші в сумі 587 гривень, телефон, пенсійне посвідчення, зарядний пристрій, сумку, махровий рушник, шкарпетки, резинові тапки, які передані на зберігання потерпілому залишити в розпорядженні власника, куртку чоловічу біло- чорного кольору, яка зберігається в кімнаті речових доказів - повернути ОСОБА_6 . Зимову куртку, зимові чоботи, спортивні брюки, які знаходяться в кімнаті речових доказів - повернути ОСОБА_4 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя ОСОБА_1