Справа № 308/4285/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.06.2017 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування накладеного арешту на майно в порядку ст. 174 КПК України,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2016 року (справа № 308/12930/16-к) задоволено частково клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про накладення арешту та накладено арешт на вилучене 10.12.2016 року під час обшуку приміщення у будівлі за АДРЕСА_1 , яке винаймає ОСОБА_5 майно, а саме, серед іншого, мобільний телефон «Iphone 5s» ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-карткою НОМЕР_2 та картою пам`яті.

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту на належаний йому мобільний телефон «Iphone 5s» IMEI НОМЕР_1 , на який накладено арешт відповідно до вказаної ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2016 року, та передання йому зазначеного телефону за належністю на зберігання.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що йому на праві власності належить мобільний телефон «Iphone 5s» IMEI НОМЕР_1 , який був ним втрачений 18.09.2016 року. Даний телефон він придбав у «Ябко». Він звертався в Ужгородський міський відділ поліції з приводу втрати або можливого викрадення належного йому мобільного телефону, його заява зареєстрована за № НОМЕР_3 від 21.12.2016 року. У подальшому згідно з відповіді Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, йому повідомили про те, що його мобільний телефон «Iphone 5 s» IMEI НОМЕР_1 був вилучений по кримінальному провадженні № 0000128 від 17.08.2016 року та на нього накладено арешт у зв`язку із тим, що він є по цій справі речовим доказом, та на нього згідно з ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 22.12.2016 року накладено арешт.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, однак подав заяву, в якій підтримав вимоги клопотання та просить провести його розгляд без участі заявника.

Слідчий СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву від 30.05.2017 року, в якій просить розглянути клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з вилученого по кримінальному провадженню № 0000128, яке перебуває у провадженні СУ ГУНП в Закарпатській області, мобільного телефону без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000128, внесеному 17.08.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2016 року (справа № 308/12930/16-к) було частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках вказаного кримінального провадження, та, серед іншого, накладено арешт на вилучене 10.12.2016 року під час обшуку приміщення у будівлі за АДРЕСА_1 , яке винаймає ОСОБА_5 майно, а саме, мобільний телефон «Iphone 5s» ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-карткою НОМЕР_2 та картою пам`яті.

З матеріалів клопотання вбачається, що 20.01.2017 року о/у Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 прийнято рішення про припинення подальшої перевірки за заявою ОСОБА_3 , яка 21.12.2016 року надійшла до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, про те, що 16.10.2016 року у ОСОБА_3 при невідомих обставин зник належний йому мобільний телефон «Iphone 5s» ІМЕІ НОМЕР_1 . У ході розгляду матеріалів було встановлено, що даним мобільним телефоном користувалася ОСОБА_7 та по кримінальному провадженню за № 0000128 за адресою м. Ужгород, вул. Перемоги 154 А слідчим управлінням проведено санкціонований обшук, на момент якого в приміщенні за вказаною адресою знаходилася ОСОБА_7 . В подальшому було встановлено, що телефон марки «Iphone 5s» ІМЕІ НОМЕР_1 виявлено та вилучено саме у ОСОБА_7 , яким вона на той момент користувалася. Вказаний мобільний телефон по кримінальному провадженні № 0000128 визнано та приєднано як речових доказ. Також було опитано ОСОБА_8 , власника магазину «Ябко», який підтвердив той факт, що ОСОБА_3 придбав даний телефон в магазині «Ябко», про що свідчить наданий гарантійний талон та відмітка в комп`ютерній базі даних.

Гарантійним талоном, виданим у магазині «Ябко», стверджується, що 05.05.2016 року ОСОБА_3 придбав виріб «Apple Iphone 5 S», заводський номер: НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2016 року при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучено 10.12.2016 року у ході обшуку, в тому числі, мобільний телефон «Iphone 5s» ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-карткою НОМЕР_2 та картою пам`яті.

Положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Крім того, за п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що згідно з диспозиції ч. 2 ст. 307 КК України кримінальна відповідальність настає за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених ст. ст. 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини.

Таким чином, оскільки предметом злочину за вказаною статтею є: 1) наркотичні засоби; 2) психотропні речовини; 3) їхні аналоги; 4) прекурсори, слідчий суддя вважає, що мобільний телефон «Iphone 5s» ІМЕІ НОМЕР_1 , на який накладено арешт, не є предметом злочину, щодо якого проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000128, а тому не може бути речовим доказом у даному провадженні, так як не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Водночас, ст. ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 2 КПК України регламентовано, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24.03.2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

З урахуванням викладеного та того факту, що арештоване майно, зокрема, мобільний телефон «Iphone 5s» ІМЕІ НОМЕР_1 не є предметом злочину, щодо якого проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000128, враховуючи, що наявність підстав вважати, що існує правова підстава для арешту спростовується, а також беручи до уваги ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для скасування арешту на вказане майно, накладеного за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2016 року та задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 174, 309, 376, 392 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування накладеного арешту на майно в порядку ст. 174 КПК України задовольнити повністю.
Скасувати арешт на мобільний телефон «Iphone 5s» ІМЕІ НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2016 року (справа № 308/12930/16-к).
Ухвала про скасування арешту оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1