Дата документу Справа № 317/4719/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/549/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 317/4719/16-к Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Біленьківською виправною колонією № 99 УДПтС України в Запорізькій області провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 09 грудня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановила:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить переглянути оскаржувану ухвалу та замінити режим відбування покарання, застосувавши ст. 82 КК України, посилаючись на те, що в місцях позбавлення волі він знаходиться з 12.12.2014 року, під час перебування у слідчому ізоляторі він здійснив 2 порушення, які були погашені, за час перебування у Біленківській ВК № 99 на нього було написано 9 рапортів за найменші порушення, проте після приїзду до колонії він отримував додаткову професію шляхом навчання в училищі, після приїзду до колонії працював у промисловій зоні, за що не отримав 3 заохочення, які повинен був отримати, внаслідок чого з`явилась негативна характеристика від адміністрації колонії; у вільний час він розвивається та вдосконалюється, читаючи книги з місцевої бібліотеки, відбуває покарання без тяжких дисциплінарних порушень.
Також просить врахувати, що будь-якої шкоди ним заподіяно не було, потерпілі позови не подавали та просили не позбавляти його волі, за місцем реєстрації та проживання він характеризується позитивно та задовільно.
За таких обставин, на думку апелянта, він став на шлях виправлення, у зв`язку з чим його клопотання підлягає задоволенню.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 09 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, з посиланням на те, що засуджений має 6 стягнень, а саме: 25.08.2016 року, 08.09.2016 року, 16.09.2016 року, 16.09.2016 року, 30.09.2016 року та 27.10.2016 року, які до цього часу не погашені в установленому законом порядку, комісія установи двічі 31.03.2016 року та 28.10.2016 року відмовляла йому у застосуванні заохочувальних норм; на виробництві колонії не працевлаштований та не бажає працювати, жодного заохочення не має, має непогашені стягнення.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 не став на шлях виправлення, що виключає можливість застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, тому клопотання засудженого є передчасним і необґрунтованим.
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав доводи скарги, прокурора, який підтримав скаргу частково, просив ухвалу скасувати та призначити новий розгляд провадження у суді першої інстанції, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 12 КК України особливо тяжким злочином є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 52 КК України участь захисника є обов`язковою у провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_7 вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2015 року, з урахуванням ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 10.02.2016 року, було засуджено за ст. ст. 27 ч. 5, 187 ч. 3, 69, 70 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що йому належить.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України особливо тяжким злочином є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

За таких обставин суд відповідно до вимог ст. 52 КПК України мав забезпечити участь захисника при розгляді провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_7 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки участь захисника у ньому є обов`язковою.

Таким чином, суд в порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України, згідно з яким судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо участь його є обов`язковою, розглянув провадження щодо ОСОБА_7 без захисника, участь якого є обов`язковою, чим порушив його право на захист.

Відповідно ж до вимог п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду і призначає новий розгляд провадження у суді першої інстанції, якщо встановлені порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5 6, 7 ч. 2 ст. 412 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду провадження у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 412 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 09 грудня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, скасувати та призначити новий розгляд провадження у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4