Справа № 383/115/17
Провадження №1-кп/383/43/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2017 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області матеріали кримінального провадження №0000052 від 08.02.2017 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кохане Бобринецького району Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, розлученого, маючого професійно-технічну освіту, раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 07 лютого 2017 року близько 20 години 00 хвилин перебував в домоволодінні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та в котрому проживає ОСОБА_4 , де розмовляв з останньою. Під час розмови між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла сварка, яка переросла в невелику бійку. В ході сварки потерпіла з метою припинення та уникнення подальшого конфлікту попросила ОСОБА_5 принести дров до плити та сама через вікно втекла з будинку. Коли ОСОБА_5 повернувся до будинку та зайшовши до кімнати спальні виявив, що потерпілої немає та за раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна, будучи впевненим в тому, що його злочинні дії ніким не будуть помічені, з корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення, скориставшись тим, що потерпілої не було в кімнаті підняв з підлоги куртку ОСОБА_4 та з кишені дістав належний потерпілій ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Nomi» модель i280, чорного кольору, вартістю згідно висновку експерта з оцінки майна від 10.02.2017 року - 629 гривень, в середині якого знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар», вартістю згідно висновку експерта з оцінки майна від 10.02.2017 року - 22 гривні 50 копійок та флеш-карта пам`яті micro SD накопичувача, об`ємом 4 ГБ, вартістю згідно висновку експерта з оцінки майна від 10.02.2017 року 110 грн., а всього на загальну суму 761 гривня 50 копійок, який одразу сховав до лівої передньої кишені штанів в які був одягнений та в подальшому залишив територію вищевказаного домоволодіння.

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд як особистим, а саме приніс до території домоволодіння в якому проживає разом ОСОБА_6 та котре розташоване в АДРЕСА_1 , де і зберігав до моменту його вилучення. Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 761 гривня 50 копійок.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка.

08 лютого 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено інформацію про кримінальне провадження №0000052 у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч.1 ст.185 КК України відносно ОСОБА_5 .

Обставини, що пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України щире каяття, беззаперечне визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 надав до суду угоду про примирення між ним та потерпілою ОСОБА_4 від 15 березня 2017 року, за умовами якої обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України. ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення. На момент підписання даної угоди про примирення обвинуваченим здійсненне повне відшкодування завданих матеріальних збитків в сумі 761 грн. 50 копійок. Потерпіла ОСОБА_4 жодних претензій до обвинуваченого матеріального чи морального характеру не має, та прийняла вибачення обвинуваченого ОСОБА_5 . Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за вчинення злочину передбаченого санкцією ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження угоди, погодився з призначенням обвинуваченому узгодженого в угоді покарання та вирішенням інших, передбачених угодою, питань.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення обвинуваченому зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_4 також просила суд угоду затвердити, зазначивши, що дійсно обвинувачений ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, відшкодував завдані їй матеріальні збитки, просив у неї вибачення за скоєне та щиро розкаявся. Потерпіла прийняла вибачення обвинуваченого та згодна на визначену в угоді міру покарання для ОСОБА_5 , наслідки укладення та затвердження угоди про примирення потерпілій зрозумілі.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим на відповідність вимогам, встановленим ст.ст. 471, 472 КПК України, суд прийшов до висновку про затвердження угоди виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Потерпілим від даного кримінального правопорушення є ОСОБА_4 . Потерпіла та обвинувачений добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону. Підстави для відмови в затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, п. 1 ст. 473 КПК України, а потерпіла ОСОБА_4 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Згідно ч.ч. 6, 7 ст.474 КПК України суд у ході розгляду угод перевіряє їх на відповідність вимогам, встановленим ст.ст. 471,472 КПК України, при цьому суд не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, оскільки межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення або визнання вини.

Відповідно до пояснень обвинуваченого та потерпілої суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Правова кваліфікація кримінального правопорушення відповідає обставинам правопорушення. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого за місцем проживання.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

Відтак, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Документальне підтвердження процесуальних витрат на залучення експертів в матеріалах кримінального провадження відсутнє.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Nomi» модель i280, сім-картка мобільного оператора «Київстар», флеш-карта пам`яті micro SD накопичувача, об`ємом 4 ГБ, повернуті під розписку збереження ОСОБА_4 , у відповідності до ст.100 КПК України залишити за належністю законному володільцю потерпілій ОСОБА_4 .

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирались.

Цивільний позов потерпілою не заявлено.

Керуючись ст. ст. 314, 468, 469, 471, 473- 475, 476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 15.03.2017 року про примирення в межах кримінального провадження №0000052 від 08.02.2017 року між потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 15.03.2017 року покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 та потерпілій ОСОБА_4 , що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Також, роз`яснити що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Документальне підтвердження процесуальних витрат на залучення експертів в матеріалах кримінального провадження відсутнє.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Nomi» модель i280, сім-картка мобільного оператора «Київстар», флеш-карта пам`яті micro SD накопичувача, об`ємом 4 ГБ, повернуті під розписку збереження ОСОБА_4 , у відповідності до ст.100 КПК України залишити за належністю законному володільцю потерпілій ОСОБА_4 .

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирались.

Цивільний позов потерпілою не заявлено.

Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1