Справа №486/1297/16-к 08.08.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження: № 11-кп/784/551/17 Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: ч.1 ст.185 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
8 серпня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши за матеріалами кримінального провадження №0000899 апеляційну скаргу прокурора Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 травня 2017 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, українця, громадянина України, маючого неповну вищу освіту, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 23.02.2015 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки,
Обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1190 грн.
Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднано покарання, призначене за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23 лютого 2015 року та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1190 грн. та 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна та зі звільненням в силу статті 75 КК України від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробування строком на 3 роки та залишено покладені на засудженого обов`язки передбачені п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 травня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до сплати штрафу у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1190 грн., постановлено виконувати самостійно.
Вирішено питання стосовно речових доказів.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок відносно ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначеного покарання за оскаржуваним вироком приєднати покарання за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23 лютого 2015 року, та остаточно призначити покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

В іншій частині вирок залишити без змін.
Встановлені судом першої інстанції обставини.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 жовтня 2016 року приблизно о 17.00 год. ОСОБА_6 , знаходячись біля воріт домоволодіння ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_2 , помітив біля забору металобрухт. Маючи умисел на незаконне заволодіння зазначеним майном, переконавшись у тому, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, розуміючи при цьому, що за один раз він весь металобрухт не зможе забрати, він частину металобрухту викрав того ж дня, а по іншу частину повернувся 29 жовтня 2016 року. Викраденим майном на загальну суму 1050 грн. ОСОБА_6 в подальшому розпорядився на власний розсуд.
До початку розгляду кримінального провадження прокурор, який подав апеляційну скаргу, відмовився від неї.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Якщо вирок або ухвалу суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Як вбачається із матеріалів справи, прокурор, який подав апеляційну скаргу, до початку розгляду кримінального провадження відмовився від неї, заперечень інших учасників апеляційного провадження про закриття провадження не надійшло.

З урахуванням викладеного, апеляційне провадження на підставі ч.1 ст. 403 КК України підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 403, 405, 406, 532 апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 травня 2017 року відносно ОСОБА_6 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: