Справа № 308/10/17-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

17.01.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження 11 сс / 777 / 38 / 17, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор прокуратури міста Ужгорода ОСОБА_8 , який приймав участь у розгляді клопотання (далі - прокурор),
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 03 січня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_9 (далі слідчого) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 189 КК України кримінальних правопорушень
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, українця, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого.
Цією ж ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, із забороною йому залишати місце фактичного проживання - АДРЕСА_1 , цілодобово.
У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_6 покладені наступні обов`язки: прибувати до слідчого за першої вимогою; не відлучатися з населеного пункту (с. Торчиновичі Старосамбірського району Львівської області), в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Визначено строк дії ухвали тривалістю два місяці до 03.03.2017, включно.
Постановлено негайно доставити підозрюваного ОСОБА_6 до місця проживання, а копію ухвали передати для виконання ГУНП у Львівській області, посадовим особам органу якого підозрюваного ОСОБА_6 негайно поставити на облік.
Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надання усних чи письмових пояснень із питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
З матеріалів за клопотанням убачається, що 03 січня 2017 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене із прокурором Ужгородської місцевої прокуратури клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна, ч. 2 ст. 189 КК України, тобто вимаганні (вимозі передачі чужого майна), вчиненому повторно, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 189 КК України, тобто незакінченому замаху на вимагання (вимогу передачі чужого майна), вчиненому повторно, кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.01.2017, протоколами огляду місця події від 01.01.2017, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 01.01.2017, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 01.01.2017 та протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 01.01.2017. В обґрунтування доводів також посилається на те, що ОСОБА_6 ніде не працює; може переховуватись від органів досудового розслідування; учинив умисні тяжкі злочини; усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину у виді позбавлення волі на строк до семи років, може в будь-який момент покинути територію Закарпатської області; може знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому, слідчий вважає, що особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання вищевказаним ризикам. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що під час розгляду клопотання слідчим та прокурором доведено обґрунтованість підозри та наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, однак не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам. У зв`язку з наведеним, врахувавши особу підозрюваного ОСОБА_6 , наявність у нього місця реєстрації та постійного проживання, а також те, що у разі визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, слідчий суддя прийшов до висновку про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши йому залишати місце свого фактичного проживання цілодобово.
В апеляційній скарзі прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що слідчим суддею не враховано те, що ОСОБА_6 вчинив злочини середньої тяжкості, незакінчений замах на тяжкий злочин та тяжкі злочини, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, при цьому, будучи неодноразово судимим, що у свою чергу свідчить про небажання ставати на шлях виправлення, нехтування довірою суду та наявність ризику щодо можливого вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того, вказує на те, що слідчий суддя не врахував і те, що ОСОБА_6 , з метою вчинення кримінальних правопорушень та подальшого уникнення від відповідальності, а також ускладнення його подальшого переслідування органами Національної поліції, свідомо прибув до м. Ужгород з іншої області, однак, після вчинення кримінальних правопорушень, був викритий потерпілими на залізничному вокзалі м. Ужгород, звідки планував покинути територію Закарпатської області, що у свою чергу свідчить про ризик можливого переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які судове рішення вважали законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали за клопотанням, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді підлягає до скасування з таких підстав.
Відповідно до ст. ст. 177, 194 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам : переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином ; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
Із журналу судового засідання вбачається, що під час розгляду клопотання щодо підозрюваного ОСОБА_6 участь у його розгляді приймали підозрюваний ОСОБА_6 та захисник адвокат ОСОБА_7 .. Указане свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_6 на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 189 КК України кримінальних правопорушень.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними по справі доказами: протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.01.2017, протоколами огляду місця події від 01.01.2017, протоколами допиту потерпілих від 01.01.2017 : ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ..
Указаний вище висновок слідчого судді також підтверджується копією повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, яка 03 січня 2017 року з дотриманням вимог ст. 278 КПК України йому вручена та наданими прокурором доказами. Отримавши копію повідомлення про підозру в скоєнні злочинів ОСОБА_6 вину в їх скоєнні визнав повністю.
Колегія суддів також обґрунтованим визнає й висновок слідчого судді про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може в будь-який момент покинути територію Закарпатської області; може знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення. Указаний висновок ґрунтується на приєднаних до клопотання вказаних вище доказах.
Ураховуючи, що вищевказані висновки слідчого судді прокурором не оспорюються, тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом визнаються доведеними та належним чином обґрунтованими.
Колегія суддів також вважає, що, обґрунтовуючи висновок про те, що прокурор не довів суду недостатність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя не врахував вищенаведене, а також тяжкість вчинених злочинів, один з яких відноситься до тяжких і за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, дані про його особу: будучи працездатним, не працевлаштувався, не займається суспільно-корисною працею, яка дозволяє йому отримувати кошти, підозрюється у вчиненні злочинів із корисливих мотивів, що посягають на приватну власність фізичних осіб. Під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 не вказував про наявність у нього коштів, за рахунок яких утримується, не клопотав про приєднання до матеріалів провадження документів у підтвердження його матеріального стану.
Крім того, із приєднаних до клопотання документів убачається, що згідно вироку Дрогобицького міськрайонного суду від 03.04.2012 року ОСОБА_6 був засуджений за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України на один рік один місяць 7 днів позбавлення волі; Старосамбірського районного суду від 25.12.2015 року - за ч. 2 ст. 185 КК України на один рік обмеження волі з іспитовим строком один рік, що із часу спливу строку погашення судимості до часу скоєння злочинів пройшло лише чотири доби.
Зазначені дані про особу ОСОБА_6 не підтверджують висновок слідчого судді про наявність міцних соціальних зв`язків за місцем його проживання, тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині визнаються обґрунтованими. З журналу судового засідання також убачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, однак слідчим суддею таким не дано належної оцінки.
Виходячи з наведеного, колегія суддів прийшла до висновку про те, що підозрюваному ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, переховування від органів досудового розслідування та суду й вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти ризикам перешкоджати кримінальному провадженню підозрюваним ОСОБА_6 .. Крім того, колегія суддів вважає, що слідчим суддею при розгляді клопотання не були враховані вищевказані вимоги кримінального процесуального закону, висновки слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про взяття ОСОБА_6 під варту, не ґрунтуються на вимогах закону, тому апеляційна скарга, яку подав прокурор прокуратури м. Ужгорода, який приймав участь у розгляді клопотання підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню з постановленням відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України нової ухвали.
При встановленні строку тримання ОСОБА_6 під вартою, колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень повідомлений 03 січня 2017 року, що строк досудового розслідування із вказаного терміну не зупинявся, відповідно до ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено до 03 березня 2017 року, а відповідно до ст. 176 цього Кодексу ОСОБА_6 може перебувати під вартою до 03 березня 2017 року, що не перевищує шістдесят днів строк передбачений ч. 1 ст. 197 КПК України. Початок строку перебування його під вартою необхідно обчислювати з моменту взяття його під варту.
Разом із тим, при обранні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів, відповідно до ст. 183 КПК України зобов`язана визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.
Крім цього, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_6 необхідно покласти наступні обов`язки, необхідність покладення яких була доведена прокурором: прибувати до особи кримінального провадження - до слідчого Ужгородського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_9 з установленою періодичністю, не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора або суду із с. Торчиновичі Старосамбірського району Львівської області, де зареєстрований і проживає, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання, або роботи, докласти зусиль до пошуку роботи, за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 405, 407-408, 419КПК України, апеляційний суд
апеляційну скаргу, яку подав прокурор прокуратури міста Ужгорода ОСОБА_5 , і який приймав участь у розгляді клопотання, задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 січня 2017 року про відмову в обранні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, без застосування засобів електронного контролю, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Ужгородського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_9 задовольнити. Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання ОСОБА_6 під вартою обчислювати з 17 січня 2017 року (часу взяття під варту) і встановити строк його тримання під вартою до 03 березня 2017 року.
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_6 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави на ОСОБА_6 покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до особи кримінального провадження - до слідчого Ужгородського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_9 з установленою періодичністю, не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора або суду із с. Торчиновичі Старосамбірського району Львівської області, де зареєстрований і проживає, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання, або роботи, докласти зусиль до пошуку роботи, за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Зазначені обов`язки застосовуються на строк не більше двох місяців із дня винесення ухвали, у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку передбаченому ст. 194 КПК.
Після закінчення строку, на який на підозрюваного покладені обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію, і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_9 , а організацію виконання ухвали про взяття ОСОБА_6 під варту доручити прокурору ОСОБА_5 ..
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: