АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участі прокурора ОСОБА_5
арештованого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах арештованого ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року задоволено клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) щодо громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання заступника прокурора Київської області подане згідно з вимогами ст. 584 КПК України та прийшов до висновку про задоволення даного клопотання та визнав наявність підстав для застосування до громадянина ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою (екстрадиційного арешту), не більше ніж до дванадцяти місяців.
Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Апелянт зазначає, що ні в клопотанні заступника прокурора Київської області,ні в постанові про оголошення в розшук, ні в постанові про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 немає посилань на дату вчинення останнім інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Апелянт додає, що рішення слідчого судді є незаконним та невмотивованим, оскільки строки давності по інкримінованим ОСОБА_6 злочинним діянням минули і вказане слідчим суддею враховано не було.

Заслухавши доповідь судді, захисника та особи, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, які підтримали апеляційну скаргу та просили про її задоволення, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
15.11.2016 року уповноваженими особами Департаменту карного розшуку НП України, в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 209 КК РФ (бандитизм); п. «а» ч. 3 ст. 163 КК РФ (вимагання, скоєне організованою групою); ч. 3 ст. 33-п. «а» ч. 3 ст. 163 КК РФ (вимагання, скоєне організованою групою); ч. 3 ст. 33 - ч.4 ст. 159 КК РФ (шахрайство, вчинене організованою групою або в особливо чи таке, що потягнуло позбавлення права громадянина на житлове приміщення); п. «в» ч.2 ст. 179 КК РФ (примус до укладання правочину або до відмови від його укладення вчинене організованою групою); ч.3 ст.33 - п.п. «е», «ж», «з» ч.2 ст. 105 КК РФ (вбивство вчинене загально небезпечним способом, вчинене групою осіб, групою осіб за попередньою змовою або організованою групою, вбивство вчинене з корисливих мотивів або за наймом, а рівно пов`язане з розбоєм, вимаганням або бандитизмом); ч.3 ст.33- п. «а» ч. 3 ст.111 КК РФ (умисне спричинення тяжкої шкоди здоров`ю, вчинене групою осі, групою осіб за попередньою змовою або організованою групою); ч.3 ст. 222 КК РФ (незаконне придбання, передача, збут, зберігання, перевезення або носіння зброї, її основних частин, боєприпасів вчинене організованою групою) в рамках кримінальної справи №1. За вчиненням вказаних вище злочинів чинним кримінальним законодавством Російської Федерації та Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 1 рік. Строки давності притягнення до кримінальної відповідальності не сплинули.

Приводом для затримання ОСОБА_6 є оголошення вказаної особи у міжнародний розшук згідно бази Інтерполу по справі №2006/3804.
З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що згідно з постановою про притягнення в якості обвинуваченого від 22.09.2005 року, винесеної слідчим з особливо важливих справ прокуратури Рязанської області радника юстиції ОСОБА_10 у кримінальній справі №1, громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , уродженця м. Грозний, притягнуто в якості обвинуваченого по кримінальній справі №1 та пред`явлено йому обвинувачення в скоєні злочинів, передбачених ч.1 ст. 209 КК РФ (бандитизм), що в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність, відповідає ст. 257 КК України (бандитизм), який є особливо тяжким злочином; п. «а» ч. 3 ст. 163 КК РФ (вимагання, скоєне організованою групою), що в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність, відповідає ч.4 ст. 189 КК України (вимагання, вчинене організованою групою), який є особливо тяжким злочином; ч. 3 ст. 33-п. «а» ч. 3 ст. 163 КК РФ (вимагання, скоєне організованою групою), що в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність, відповідає ч.4 ст. 189 КК України (вимагання, вчинене організованою групою), який є особливо тяжким злочином; ч. 3 ст. 33 - ч.4 ст. 159 КК РФ (шахрайство, вчинене організованою групою або в особливо чи таке, що потягнуло позбавлення права громадянина на житлове приміщення), що в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність, відповідає ч.4 ст. 190 КК України (шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою), який є особливо тяжким злочином; п. «в» ч.2 ст. 179 КК РФ (примус до укладання правочину або до відмови від його укладення вчинене організованою групою), що в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність, відповідає ч.3 ст. 206 КК України (протидія законній господарській діяльності, вчинена організованою групою, або службовою особою з використанням службового становища, або поєднана з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я, або така, що заподіяла велику шкоду чи спричинила інші тяжкі наслідки), який є особливо тяжким злочином; ч.3 ст.33 - п.п. «е», «ж», «з» ч.2 ст. 105 КК РФ (вбивство вчинене загально небезпечним способом, вчинене групою осіб, групою осіб за попередньою змовою або організованою групою, вбивство вчинене з корисливих мотивів або за наймом, а рівно пов`язане з розбоєм, вимаганням або бандитизмом), що в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність, відповідає п.п. 5, 6, 11, 12 ч.2 ст. 115 КК України (умисне вбивство вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, умисне вбивство вчинене з корисливих мотивів, умисне вбивство вчинене на замовлення, умисне вбивство вчинене за попередньою змовою групою осіб), який є особливо тяжким злочином; ч.3 ст.33- п. «а» ч. 3 ст.111 КК РФ (умисне спричинення тяжкої шкоди здоров`ю, вчинене групою осіб, за попередньою змовою або організованою групою), що в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність, відповідає ч.2 ст. 121 КК України (Умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення, або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, чи з мотивів расової, національної або релігійної нетерпимості, або вчинене на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого), який є особливо тяжким злочином; ч.3 ст. 222 КК РФ (незаконне придбання, передача, збут, зберігання, перевезення або носіння зброї, її основних частин, боєприпасів вчинене організованою групою), що в порівнянні з законодавством України про кримінальну відповідальність, відповідає ч.1 ст. 263 КК України (Носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу), який є тяжким злочином.
Відповідно до постанови судді Залізнодорожнього районного суду м. Рязані Російської Федерації від 28.09.2005 року громадянину Російської Федерації ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.11.2016 року відповідно до вимог ст. 583 КПК України до ОСОБА_6 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб.
Генеральною прокуратурою України отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності за злочини вчинені поза межами України.
Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_6 Генеральною прокуратурою України відповідно до ст. 587 КПК України доручено прокуратурі Київської області.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.12.2016 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт).
Інкриміноване ОСОБА_6 злочинне діяння за законодавством України кваліфікується за ч. 1 ст. 257 ч. 4ст. 189 ч. 4 ст. 190 ч. 3 ст. 206 п.п. 5, 6,11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст.263 КК України, і є екстрадиційними, оскільки за них передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не менше 1 року, строки давності притягнення до відповідальності за вказані діяння не закінчилися.
Згідно ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. Відповідно до п. 10 даної статті екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
Зі ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року (ратифікована Україною 29 травня 1997 року) вбачається, що "постанова про утримання під вартою" означає будь-яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.
Слідчий суддя суду першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Задовольняючи клопотання заступника прокурора щодо наявності підстав для утримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_6 суд, виходив з того, що є всі підстави для утримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки застосування до нього екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу і фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації є єдиною достатньою мірою, яка попередить можливі спроби ОСОБА_6 переховуватись з метою уникнення передачі його компетентним органам Російської Федерації. Крім того, судом не встановлено підстав за яким утримання ОСОБА_6 в Київському слідчому ізоляторі УДПтС України в м. Києві та Київській області є неможливим.
Доводи апеляційної скарги захисника про невмотивованість рішення слідчого судді з підстав неврахування доказів, що вказують на закінчення строків давності про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, не може бути взято до уваги, оскільки слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті. Тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування екстрадиційного арешту, при цьому врахував дані про особу затриманого, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності з вимогами КПК України, положеннями Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , що діє в інтересах арештованого ОСОБА_6 необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 584 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 на запит іноземної держави залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/404/2017 Категорія ст. 584 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_11
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1