Справа № 627/60/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.03.2017смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши в залі суду смт. Краснокутськ Харківської області клопотання прокурора про продовження терміну тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

Краснокутським районним судом Харківської області розглядається кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_4 в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 та ч. 1 ст. 309 КК України.

Встановлено, що термін тримання під вартою обвинуваченого спливає 03 квітня 2017 року.

Судом на обговорення винесене питання про доцільність продовження терміну дії запобіжного заходу, раніше обраного у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження терміну тримання під вартою обвинуваченого ще на два місяці.

Прокурор мотивував свою позицію тим, що по провадженні наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, негативною характеристикою обвинуваченого.

Обвинувачений проти доводів прокурора заперечував та зазначив , що відсутні підстави для продовження терміну запобіжного заходу, так як він не уявляє небезпеки для суспільства та в змозі знайти роботу і працевлаштуватись.

Суд , заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, суд , до спливу продовженного строку зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Слідчим суддею Краснокутського районного суду Харківської області у відношенні обвинуваченого було обрано запобіжний захід тримання під вартою.

Мотивом обрання такого суворого заходу слугувало наявність ризиків , передбачених статтею 177 КПК України.

ОСОБА_4 інкримінується скоєння злочинів передбачених ст. 289 ч. 2, ст. 309 ч. 1 КК України.

Санкція частини 2 статті 289 Кримінального Кодексу України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років позбавлення волі.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини , тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настількі, що його неможливо відвернути , не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Цей висновок, на думку суду, в повній мірі відповідає обставинам кримінального провадження та мотивам, що слугували підставою для зміни обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного? заздалегідь не передрішаючи питання про винуватість або невинність ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих злочинів, суд , на даному етапі розгляду кримінального провадження, вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити

На підставі викладеного, керуючись ч. 1,2 ст. 331 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження терміну тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Термін тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 продовжити ще на 60 днів , тобто до 25 травня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5