Справа № 379/100/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.01.2017 року Таращанський районний суд Київської області
в складі :
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
потерпілої: ОСОБА_5 ,
відкрито провівши в залі суду в м. Тараща
підготовче судове засідання по кримінальному провадженню № 0000004 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Тараща Київської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з базовою вищою освітою, пенсіонера, інваліда 3-ої групи, розлученого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України ,-
В С Т А Н О В И В:
В ніч з 04.01.2017 року на 05.01.2017 року приблизно о 00 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом з колишньою дружиною ОСОБА_5 перебували по АДРЕСА_2 на території Таращанської автостанції, де між ними виникла сварка та штовханина, яку в подальшому припинили працівники Таращанського відділення поліції, що були неподалік.
Далі, в той час, коли працівники Таращанського відділення поліції проводили профілактичну бесіду з її колишнім чоловіком ОСОБА_4 , ОСОБА_5 залишила місце конфлікту та попрямувала по вул. В. Сікевича в напрямку місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому, як працівники поліції провели профілактичну бесіду з ОСОБА_4 , в нього виник умисел на нанесення своїй колишній дружині ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , наздогнав її по АДРЕСА_3 біля магазину «Дім, сад, город», де за допомогою поштовху руками в спину звалив її з ніг на асфальтобетонне покриття та завдав від 3 до 5 ударів, більш точна кількість у ході досудового розслідування не встановлена, кулаками своїх обох рук по її обличчю та тулубу, заподіявши їй тілесне ушкодження у вигляді крововиливу на повіках правого ока.
Згідно з висновком експерта № 5 від 06.01.2017 року, складеним за результатами проведення судово-медичної експертизи, заподіяні ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на повіках правого ока, відноситься до категорії пошкоджень легкого ступеня тяжкості та утворилися від дії рук людини.
По справі цивільний позов не заявлено.
Обвинувачений в судовому засіданні повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за обставин зазначених в обвинувальному акті.
Вказані дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.
16.01.2017 року між потерпілою ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.
Згідно вищезазначеної угоди потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України.
Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (510 гривень) з урахуванням того, що на день укладення угоди про примирення обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, а також примирився з потерпілою ОСОБА_5 .. Обвинувачений дав згоду на його призначення.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілій.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Потерпіла в судовому засіданні просить вказану угоду з обвинуваченим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, збитки їй відшкодовано в повному обсязі.
Обвинувачений в судовому засіданні також просить вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст укладеної ними угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого обвинувачений визнає себе винуватим, цілком розуміють свої права, визначені п.п. 1-4 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що своїми діями ОСОБА_4 заподіяв умисно легке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_5 , а тому ці його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому міру покарання, узгоджену сторонами угоди про примирення.
Речові докази відсутні.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 374, 394, 471, 473-476 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 16 січня 2017 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Призначити ОСОБА_4 , узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (510 гривень).
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області протягом 30 діб з дня його оголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

ГОЛОВУЮЧИЙ: _______________