Справа 688/2278/15-к
№ 1-кп/688/140/16
Вирок
іменем України
29 листопада 2016 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 , його законного представника ОСОБА_7

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 , його законних представників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

представника сектору кримінальної превенції Шепетівського ВП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_13

представників служби у справах дітей виконкому Шепетівської міської ради ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шепетівського міськрайонного суду в м. Шепетівка кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Уссурійськ Приморського краю Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта незакінчена вища, студента Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З. Гжицького, не одруженого, раніше не судимого,

у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, суд, -

встановив:

25 травня 2012 року близько 14-ої години 30-ти хвилин, неповнолітній ОСОБА_9 , перебуваючи поблизу атракціону «Веселі гірки» у міському парку культури та відпочинку ім. Калініна, що по вул. Героїв Небесної Сотні в м. Шепетівка, з мотивів раптово виниклих внаслідок образ на його та адресу його знайомих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно, під час суперечки з неповнолітнім ОСОБА_6 , наніс йому один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді щелепно-лицьової травми: синця навколо правого ока, осколкового перелому правої носової кістки із незначним зміщенням уламка вліво, перелому верхньої щелепи справа в ділянці передньої стінки гайморової пазухи, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, та забиту рану в ділянці лівої половини носа, яка відноситься до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином ОСОБА_9 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У справі до обвинуваченого заявлено цивільні позови про стягнення: потерпілим моральної шкоди на суму 250 000грн.; законним представником неповнолітнього потерпілого 50 000грн. моральної шкоди та 10 335,82грн. матеріальної шкоди; прокурором в інтересах Шепетівської ЦРЛ 1983,08грн. та Рівненської ЦМЛ 1385,20грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений, він же цивільний відповідач ОСОБА_9 , свою вину у вчинені інкримінованого злочину не визнав, заперечив застосування акта амністії, позови потерпілого, законного представника потерпілого, прокурора - не визнав, показав, що 25 травня 2012 року близько 14 години 30 хвилин біля атракціону «Веселі гірки», що в місцевому парку була сварка між дівчатами та хлопцями з його сторони та хлопцями з компанії потерпілого, які ображали в тому числі і його дівчину. Спочатку він підійшов до своєї дівчини ОСОБА_16 , після чого підійшов до потерпілого, який стояв на містку ближче до нього, запитав: «Що сталось?», на що у відповідь почув від потерпілого: « ОСОБА_17 , вертайся, бо получиш» та нецензурні слова на свою адресу. Після цього не стримався і вдарив потерпілого правою рукою у ліву сторону обличчя під око ближче до носа. Потерпілий йому удару не наносив, а схватив правою рукою його за шию, від чого обоє нагнулись до землі, і став душити. Коли потерпілий схватив і тримав його за шию, то він нічого по боках не бачив, бо був нагнутий до землі. Вириваючись з обхвату потерпілого, побачив як рукою і ногою наносились удари потерпілому, також був удар потерпілому ногою в обличчя, після якого потерпілий розслабив руку, в результаті чого він впав на коліна, після чого його забрали дівчата і всі розійшлися. Хто бив потерпілого не бачив, бо був зігнутий. Крові на собі не було. Причина конфлікту образи його дівчини хлопцями з компанії потерпілого та його самим потерпілим. Конфлікт тривав до 5-ти хвилин. Вину не визнає, оскільки від нанесеного ним удару у потерпілого не могли виникнути тілесні ушкодження середньої тяжкості, не заперечує, що своїм ударом міг спричинити потерпілому легкі тілесні ушкодження.

Незважаючи на заперечення вини обвинуваченим, його вина у скоєнні інкримінованого злочину об`єктивно стверджується сукупністю досліджених в ході судового слідства доказів, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що приблизно о 14 год. 30 хв. 25 травня 2012 року він разом з ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 і ще одним товаришем перебували на містку в парку ім. Калініна в м. Шепетівка. До них підійшла компанія незнайомих ровесників та стала словесно приставати, ображати ОСОБА_18 з приводу його рудого волосся. На адресу вказаної компанії він повідомив, що вони відпочивають самі, а їх компанія нехай відпочиває сама по собі. З групи дівчат, що стояла від нього справа, вибіг ОСОБА_9 і, коли він повернувся обличчям в його сторону, ОСОБА_9 наніс йому удар кулаком правої руки в ліве крило носа. Відразу після отриманого удару правою рукою схватився за ніс, а лівою рукою обхватив ОСОБА_9 за шию і обоє нахилилися головою на відстань 80-90 сантиметрів від поверхні землі, але не падали і на коліна не опускались. В цей час інші особи наносили йому удари зверху по спині та затилку, але хто саме він не бачив. В обличчя ударів більше не отримував, ногами в обличчя ніхто його не бив. Конфлікт тривав від 40 секунд до 1-єї хвилини. ОСОБА_9 , крім удару кулаком в ніс, більше ударів не наносив. Після цього їх розтягли ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_19 і вони пішли додому. Його додому завів ОСОБА_19 . Дома у дзеркало побачив, що дихає через розсічене від ока до кінчика носа ліве крило носа. Після цього батьками був доставлений Шепетівську ЦРЛ, де перебував на стаціонарному лікуванні десять днів. Потім лікувався в Рівненській міській лікарні, де проводили пластичну операцію. На даний час необхідно провести ще дві операції. Моральну шкоду обґрунтовує фізичними болями та стражданнями від спричинених тілесних ушкоджень, їх тривалістю, необхідністю подальшого оперативного втручання та лікування для ліквідації наслідків травми, що створює додаткові життєві труднощі, тому заявлений позов підтримує;

-показаннями свідка ОСОБА_22 , який показав, що 25 травня 2012 року в другій половині дня разом з ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , потерпілим стояли на містку в міському парку. Біля них стояла компанія випускників, з якої ОСОБА_24 погрожував його скупати у воді, ображали його за руде волосся. В тій компанії був і обвинувачений. Потерпілий зробив тій компанії зауваження, щоб не заважали їм відпочивати. Після цього з компанії вийшов ОСОБА_9 і правою рукою наніс потерпілому удар по носі, можливо у ліве його крило, після чого потерпілий обхватив обвинуваченого за шию і вони обоє нагнулись і потерпілого стали бити. Ударів ногою в обличчя потерпілому не наносили, ОСОБА_25 не били. На місці бійки було багато крові, тому компанія обвинуваченого відійшла, а ОСОБА_19 забрав потерпілого і вони всі пішли додому. Бачив у потерпілого розірване ліве крило носа, звідки йшла кров. Наполягає на своїх теперішніх показаннях і стверджує, що обвинувачений наніс потерпілому один удар кулаком в ніс після того як потерпілий зіскочив з перил містка на місток. Сторонніх речей в руках обвинуваченого не бачив;

-показаннями свідка ОСОБА_26 , які аналогічні показанням свідка ОСОБА_27 , за винятком того, що він особисто не бачив, як обвинувачений наніс удар потерпілому, оскільки стояв повернутий задом до потерпілого та обвинуваченого і не допускав до конфлікту інших, але бачив на місці конфлікту як з носа потерпілого йшла кров та дірку в лівій частині його носа;

-показаннями свідка ОСОБА_28 , які аналогічні показанням свідка ОСОБА_26 ,

-показаннями свідка ОСОБА_29 , який показав, що є батьком потерпілого. Про обставини побиття йому ввечері дня конфлікту розповів сам син, який повідомив, що зробив зауваження хлопцям із сусідньої компанії за приставання до ОСОБА_30 , на що у відповідь один з незнайомих наніс йому один удар кулаком в ніс. Дома бачив сина у крові, його ніс був переламаний, з діркою. Вважає, що на руці обвинуваченого мав бути якийсь предмет годинник, кастет. На лікування сина витратили близько 50-ти тисяч грн., з яких обвинувачений нічого не відшкодував;

-показаннями свідка ОСОБА_31 , який показав, що в день 25 травня 2012 року він, ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , ОСОБА_22 та ОСОБА_6 стояли біля причалу в місцевому парку, де побачили групу незнайомих дівчат та хлопців, які були за 10-15 метрів від них. З групи незнайомих на адресу ОСОБА_22 хтось сказав чому він такий рижий, на що у відповідь ОСОБА_6 запитав: «Що таке?», після чого до них підійшли 8-10 хлопців і один з них вдарив ОСОБА_6 , однак хто вдарив та самого удару він бачив, а лише чув звук удару. Удар ОСОБА_6 був нанесений по носі, оскільки бачив, як з його носа йшла кров. Саме ближче до ОСОБА_6 з компанії, що підійшла, був ОСОБА_9 . Після отриманого удару потерпілий нагнувся, закриваючи обличчя руками, і більше ударів йому в обличчя ніхто не наносив. Чи брав потерпілий обвинуваченого за шию після отриманого удару в обличчя, не бачив. Коли потерпілий був нагнутий, його по спині били руками, чи били по спині ногами він не бачив;

-показаннями свідка ОСОБА_32 , який показав, що більше чотирьох років тому він, ОСОБА_9 з компанією хлопців та дівчат після шкільного випуску пішли відпочивати у місцевий парк. Біля містка у парку між дівчатами з їхньої компанії та компанією потерпілого виникла суперечка, після чого ОСОБА_9 підійшов до потерпілого, запитав навіщо він пристає до його дівчини ОСОБА_33 і першим наніс удар кулаком під ліве око потерпілому. Після удару потерпілий обхватив руками ОСОБА_9 за шию від чого вони нагнулися головами в одну сторону, тоді підійшли ОСОБА_34 , ОСОБА_35 і розтягли потерплого і обвинуваченого. Не бачив, щоб хтось інший наносив удар в голову потерпілому. Бачив під час конфлікту кров на обличчі потерпілого. Конфлікт тривав до однієї хвилини;

-показаннями свідка ОСОБА_36 , який показав, що після випуску у школі в травні 2012 року з компанією хлопців та дівчат, в якій були ОСОБА_34 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , знаходились в місцевому парку. Дівчата пішли вперед до містка і по телефону повідомили, що до них пристають невідомі хлопці. Підійшовши до дерев`яного містка в парку, побачив, що там перебуває потерпілий в компанії з чотирьох хлопців. Він першим підійшов до потерпілого поговорити та запитав які у них проблеми, тоді до них підійшов ОСОБА_39 і наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в район носа, куди точно прийшовся удар не бачив. Після цього потерпілий обхватив своєю рукою обвинуваченого за шию і обоє нагнулись тулубом горизонтально до землі. В цей час хлопці з компанії потерпілого взяли потерпілого, а вони ОСОБА_40 і таким чином їх розвели в сторони. Тоді він побачив, що з носа потерпілого йшла кров, після чого потерпілий відразу обома руками закрив обличчя і пішов. Крім одного удару ОСОБА_40 , потерпілому більше ударів ніхто не наносив, якби хтось його бив, то він бачив би, оскільки стояв 1-1,5 метра від останнього. Конфлікт тривав приблизно 1 хвилину;

-показаннями свідка ОСОБА_41 , який показав, що в травні 2012 року, після випуску у школі, з випускниками прогулювались в м. Шепетівка в місцевому парку. Дівчата з їх компанії пішли вперед. Наздогнавши дівчат, побачили, що вони сваряться з компанією незнайомих хлопців, які перебували від них за 1 1,5 метрів. Тоді до потерпілого, який стояв обпершись на перила містка, підійшов ОСОБА_39 і, після нетривалої розмови з потерпілим, наніс останньому правою рукою один удар в обличчя ближче до носа. Після цього потерпілий обхватив ОСОБА_40 рукою за шию і обоє нагнулися до низу. Тоді він розтягнув їх, взявши обох руками, та відвів ОСОБА_40 в сторону на 1-2 метри. До нанесення удару ОСОБА_42 потерпілого ніхто не бив. Щоб бив в послідуючому хто-небудь потерпілого, він не бачив. Решта присутніх у конфлікт між ОСОБА_42 та потерпілим не втручались і не бились. Причиною конфлікту є образи на адресу дівчат хлопцями з компанії потерпілого, в чому числі і від самого потерпілого. Конфлікт тривав приблизно 1 хвилину. Кров бачив лише на землі після того як припинився конфлікт;

-показаннями свідка ОСОБА_43 , який показав, що після випуску у школі весною 2012 року, в обідню пору, разом з випускниками 9-го класу відпочивав у парку культури в м. Шепетівка. Між його однокласницями та незнайомими хлопцями виник словесний конфлікт, в який, заступаючись за свою дівчину ОСОБА_44 , втрутився його однокласник ОСОБА_39 , підійшов до потерпілого, запитав «Що сталось?» та став з ним шарпатись, тримаючи один одного за одяг. Коли потерпілий відпихнув ОСОБА_40 , останній ніби вдарив потерпілого, після чого їх розборонили, відвівши ОСОБА_40 в одну сторону, а потерпілого в другу. Після цього побачив, що з носа потерпілого йде кров. Як наносив ОСОБА_39 удар потерпілому не бачив, такий висновок зробив коли особисто побачив кров на потерпілому, інших тілесних ушкоджень на обличчі потерпілого не бачив. Не бачив, щоб хтось інший бив потерпілого. Після конфлікту також бачив кров в області зап`ястя на руці ОСОБА_45 ;

-даними протоколу огляду місця події від 04.06.2012 року з фото таблицями до нього, згідно якого місцем скоєння злочину є причал розміром 6 на 3 метри з дерев`яних дощок, огороджений зі сторони ставка дерев`яними перилами, навпроти атракціону «Веселі гірки», що в парку культури та відпочинку ім. Калініна по вул. К.Маркса (в даний час Героїв Небесної Сотні) в м. Шепетівка;

-даними протоколів відтворення обстановки та обставин подій від 06.09.2012 року та 06.10.2012 року з фото таблицями до них, згідно яких потерпілий ОСОБА_6 показує відповідно в актовому залі на той час Шепетівського МВВС та на місці злочину, місце та яким чином ОСОБА_9 наніс йому удар кулаком правої руки в обличчя в область носа спереду зліва, після чого він обхватив ОСОБА_9 лівою рукою за шию та нагнув його, в результаті чого нагнувся разом з ним та перебуваючи у такому положенні відчув удари по власній спині, потилиці та ногах;

-даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 06.10.2012 року з фото таблицями до нього за участю свідка ОСОБА_22 , згідно якого вказаний свідок на місці скоєння злочину показує місце на дерев?яному містку, де стояв потерпілий в момент конфлікту 25.05.2012 року, демонструє як ОСОБА_9 наніс удар кулаком правої руки в обличчя в область носа потерпілому ОСОБА_6 ,

-висновком комісійної судово-медичної експертизи №73 від 22.10.2012 року, згідно якої ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді щелепно-лицьової травми: перелому верхньої щелепи справа на рівні правої гайморової пазухи та носової кістки зі зміщенням утвореного кісткового відламку в сторону пазухи, крововиливу навколо правого ока та рани спинки носу, струсу головного мозку, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Перераховані вище тілесні ушкодження могли виникнути від травмуючої дії тупого твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею з прикладанням травмуючої сили в область спинки носа з захопленням в зону дії удару правої гайморової пазухи. Враховуючи відсутність в проекції правої гайморової пазухи пошкоджень (садна, синця, рани), які б свідчили про інше прикладання травмуючої сили в її проекцію, відсутність пошкоджень кісток лицьового черепа до події 25.05.2012 року, - по даним наданих медичних документів, наявність перелому гайморової пазухи та носової кістки, які утворюють один загальний відламок, що змістився в бік правої гайморової пазухи, з більшою ймовірністю наявна у ОСОБА_6 щелепно-лицьова травма зі струсом головного мозку виникла від одного удару тупим твердим предметом, яким міг бути кулак руки людини та інший подібний предмет, в напрямку спереду назад та могла утворитися в час та за обставин, як вказано в постанові, тобто 25.05.2012 року внаслідок завдання ОСОБА_9 удару кулаком правої руки в обличчя неповнолітнього ОСОБА_6 ;

-висновком комісійної судово-медичної експертизи №460/13 від 12.12.2014 року, згідно якого у ОСОБА_6 під час стаціонарного лікування протягом 25 травня 5 червня 2012 року мали місце ушкодження м`яких тканин обличчя синець навколо правового ока та забита рана в ділянці лівої половини носа, осколковий перелом правої носової кістки із незначним зміщенням уламка вліво, гематома носової переділки, перелом нижньої щелепи справа в ділянці передньої стінки гайморової пазухи з вдавленням переважно її дрібних фрагментів в порожнину пазухи з наявністю в ній кров`янистого вмісту, що свідчить про наявність у потерпілого переломів кісток середньої зони обличчя (носа, верхньої щелепи) з розвитком в після травматичному періоді викривлення носової переділки з порушенням носового дихання. Вказані ушкодження кісток «середньої зони обличчя» утворились від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею співударяння, яким, не виключено, може бути і кулак, в тому числі (враховуючи відсутність забитої рани або ран у названій ділянці) неозброєної руки.

Суд спростовує заперечення вини обвинуваченим у заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я, виходячи з наступного.

В ході судового слідства жоден з допитаних свідків, потерпілий, не вказали, що останньому в область обличчя було нанесено більше одного удару. Свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_41 , ОСОБА_48 показали суду, що бачили як обвинувачений наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область носа зліва. Свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , ОСОБА_49 показали, що хоч і не бачили самого удару обвинуваченого, однак відразу після нанесення такого потерпілому побачили, як з його носа йшла кров, а свідок ОСОБА_49 показав, що чув ще й звук удару коли найближче до потерпілого перебував обвинувачений. Вказані свідки бачили у потерпілого розрив лівого крила носа. Свідок ОСОБА_22 ствердив суду, що ногою в обличчя потерпілого ніхто не бив, стверджує, що потерпілому був нанесений лише один удар в обличчя обвинуваченим кулаком правої руки. Свідок ОСОБА_48 показав, що після нанесення потерпілому удару обвинуваченим бачив в останнього кров на зап`ясті. Жоден із свідків не показав, що потерпілого били інші особи.

Вказані показання свідків повністю узгоджуються з показаннями потерпілого, висновком комісійної судово-медичної експертизи № 73 від 22.10.2012 року щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень, їх кількості та локалізації, можливості спричинення таких ударом кулаком неозброєної руки.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 94 КПК України, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, суд відхиляє висновок комісійної судово-медичної експертизи №460/13 від 12.12.2014 року в частині утворення у потерпілого синця навколо правого ока, осколкового перелому правої носової кістки з незначним зміщенням уламка вліво, дрібноосколкового перелому передньої стінки правої гайморової пазухи з вдавленням осколків в її порожнину внаслідок ударної дії травмуючого предмета, спрямованої спереду назад безпосередньо на праву половину середньої зони обличчя (ураження правого носо-верхнє-щелепового опорного комплексу середньої зони обличчя), та забитої рани лівої половини носа, від окремих травматичних дій у зазначені ділянки обличчя, виходячи з наступного. Висновок про можливість ураження правого носо-верхнє-щелепового опорного комплексу середньої зони обличчя від ударної дії травмуючого предмета, спрямованої безпосередньо на праву половину середньої зони обличчя, експертна комісія зробила посилаючись на дані фото №3 до протоколу відтворення обстановки та обставин події від 06 жовтня 2012 року за участю свідка ОСОБА_50 вказаного фотознімка неможливо однозначно зробити висновок про нанесення удару у праву чи ліву сторону обличчя потерпілого, оскільки на знімку не зазначено траєкторію нанесення удару, а його завершення з дотиком до тієї чи іншої сторони обличчя потерпілого не зафіксовано. Якщо удар був прямий, то висновок вказаної експертизи спроможний, а якщо удар був із замахом руки з правого боку, то його завершення мало відбутися у ліву частину носа потерпілого. Не слідує детального опису механізму нанесення удару потерпілому із показань свідка ОСОБА_22 у самому протоколі відтворення обстановки та обставин події, який відповідно до КПК України 1960 року є доказом у справі. В судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показав, що удар потерпілому обвинувачений наніс по носі можливо у ліве його крило. За висновком комісійної судово-медичної експертизи №460/13 від 12.12.2014 року не виключається утворення уражень правої носової кістки та верхньої щелепи справа, забитої рани в ділянці лівої половини носа у потерпілого при розташуванні осіб інциденту один навпроти одного. В судовому засіданні потерпілий показав, що обвинувачений наніс йому удар кулаком у ліве крило носа, коли він повернувся до нього обличчям. Такі показанням потерпілого не виключають розташування обличчя останнього навпроти обвинуваченого. Наявна у ОСОБА_6 щелепно-лицьова травма зі струсом головного мозку з більшою ймовірністю виникла від одного удару тупим твердим предметом, яким міг бути кулак людини, в напрямку спереду назад, що підтверджується висновком комісійної судово-медичної експертизи №73 від 22.10.2012 року.

Факт нанесення удару кулаком правої руки в обличчя потерпілому не заперечує і сам обвинувачений.

Суд відхиляє дані протоколу відтворення обстановки та обставин події від 07.09.2012 року з фототаблицями до нього, за участю обвинуваченого ОСОБА_9 , в частині демонстрації ним захвату його за шию потерпілим рукою ззаду та підняттям внаслідок цього його голови до верху, в зв`язку з чим він бачив близько трьох ударів кулаками, які завдавались по обличчю потерпілого, однак хто саме завдавав удари він не бачив, та спростовує їх показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, згідно яких він вказав, що після нанесення ним удару потерпілий схватив правою рукою його за шию, від чого обоє нагнулись до землі, і став душити. Коли потерпілий схватив і тримав його за шию, то він нічого по боках не бачив. Крім того, такі дані вказаного протоколу відтворення обстановки та обставин події спростовуються даними протоколів відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілого, показань останнього та свідків ОСОБА_32 , ОСОБА_36 , ОСОБА_41 в суді.

Таким чином доводи обвинуваченого на заперечення своєї вини у спричиненні потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень не підтверджуються жодним із досліджених в судовому засіданні доказів, тому суд оцінює такі доводи, як дані з метою ухилення від відповідальності за фактично скоєний злочин.

Призначаючи обвинуваченому вид та розмір покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

При цьому суд, виходячи з положень ч. 2 ст. 416 КПК України, при визначені міри покарання обвинуваченому, не може посилити йому покарання, у порівнянні з покаранням, визначеним вироком Шепетівського міськрайонного суду від 08 лютого 2016 року, оскільки з підстав невідповідності призначеного покарання через його м`якість вказаний вирок не оскаржувався в апеляційному порядку, не містить будь-яких посилань з цього приводу і ухвала суду апеляційної інстанції від 12 липня 2016 року, якою скасовано вирок суду першої інстанції від 08 лютого 2016 року.

Крім цього, при визначенні покарання ОСОБА_9 , який на момент скоєння злочину був неповнолітнім, суд відповідно до вимог ст. 485 КПК України також враховує умови його проживання та виховання, який має належні умови для проживання та виховання, проживає з обома батьками. .

ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності, скоїв злочин середньої тяжкості, позитивно характеризується, здоровий та працездатний.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину неповнолітнім.

Враховуючи наведені обставини, особу обвинуваченого, з огляду на види покарань, передбачених санкцією ч.1 ст. 122 КК України, суд знаходить, що для досягнення мети, передбаченої ч.2 ст. 50 КК України, необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів, призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст.ст. 75, 104 КК України.

Суд позбавлений можливості застосувати до засудженого положення Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки в силу ч. 8 ст. 9 вказаного Закону обвинувачений та його законний представник в судовому засіданні заперечили застосування акта амністії.

Вирішуючи цивільні позови потерпілого про стягнення моральної шкоди, його законного представника про стягнення моральної шкоди та витрат на лікування, прокурора про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого в Шепетівській ЦРЛ та Рівненській ЦМЛ, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. В силу п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом має потерпілий.

За змістом ч.1 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди.

Таким чином правом на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди наділений лише потерпілий.

Оскільки потерпілим у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_6 , тому лише він має право на відшкодування завданої шкоди.

Враховуючи, що потерпілим до обвинуваченого заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди в розмірі 250 000грн., така шкода підлягає стягненню з останнього, як винного в її заподіянні. Вирішуючи питання про визначення розміру моральної шкоди, суд враховує кількість та категорію спричинених потерпілому тілесних ушкоджень, тривалість лікування, в тому числі і стаціонарного, страждань, завданих ушкодженням здоров?я, тривалість вимушених змін у його житті, та створення в зв`язку з цим додаткових життєвих труднощів, його молодий вік. Так потерпілий в зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями перебував на стаціонарному лікуванні в Шепетівській ЦРЛ та Рівненській ЦМЛ загалом 19 ліжно-днів, оперувався у Клініці сучасних медичних технологій «Медея» з метою відновлення форми носа та обличчя, був позбавлений можливості скласти перевідний іспит з дисципліни «Основи фармакології з основами медичної рецептури», по теперішній час повністю не відновив стан здоров`я, що мав до травмування. За таких обставин суд знаходить розумним і достатнім на відшкодування моральних страждань потерпілого визначити 50 000грн.

Оскільки витрати на лікування потерпілого, який на той час був неповнолітнім і якого в силу ст. 180 СК України зобов`язані утримувати (в тому числі і лікувати) батьки, понесла його мати цивільний позивач ОСОБА_7 , то на її користь з обвинуваченого слід стягнути документально підтверджені витрати на лікування потерпілого в розмірі 10335,66грн.

В позові ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди слід відмовити, оскільки вона не являється в розумінні ст. 55 КПК України потерпілою, в зв`язку з чим не має права на відшкодування такої шкоди.

Позови прокурора про стягнення 1983,08грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого в Шепетівській ЦРЛ та 1385,20грн. у Рівненський ЦМЛ підлягають до задоволення в межах заявлених вимог, як такі що підтверджені належними та допустимими доказами.

З огляду на особу обвинуваченого, тяжкість злочину, визначену міру покарання, суд не вбачає підстав для обрання йому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Речових доказів та судових витрат у кримінальному провадженні не має.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 10335 (десять тисяч триста тридцять п`ять) грн. 66 коп. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_6 .

В позові ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь Шепетівської районної державної адміністрації для зарахування в районний бюджет для перерахування комунального закладу Шепетівської районної ради «Шепетівська центральна районна лікарня» на рахунок №7812 в ГУДКСУ в Хмельницькій області, МФО 815013, код 24060300, 1983 грн. 08 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_9 на користь Рівненської ЦМЛ 1385 грн. 20 коп. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_6 .

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_9 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через суд, що ухвалив вирок, протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .