Справа № 369/6622/17
Провадження № 1-кп/369/550/17
В И Р О К
іменем України
06.07.17 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0003425 від 08.06.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Антрацит Луганської області, українця, громадянина України, неодруженого, маючого середню освіту, працюючого підсобним робітником в ТОВ «БК «Азур Груп», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Антрацитського міськрайонного суду Луганської області від 04.02.2009 року за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 311, ст. 70 КК України до 5 (п`яти) років 6 (шість) місяців позбавлення волі, звільненого 28.11.2012 року з Чернухінської ВК № 23 Луганської області за постановою Перевальського районного суду Луганської області від 20.11.2012 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців 21 (двадцять один) день,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

встановив:
07.06.2017 року близько 23 години ОСОБА_4 , знаходячись в маршрутному таксі № 825 сполученням «Київ - Боярка» та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проїжджаючи по вул. Шевченка, 35А в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи їх настання, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння, яке виразилось в нанесенні удару рукою в область обличчя потерпілого ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у виді садна носа та лівої щоки, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 125Д від 20.06.2017року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого перехилився через поручень, що розмежовує пасажирів від водія, відкрито викрав грошові кошти в сумі 80 грн., та був затриманий на місці вчинення злочину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав, підтвердив обставини злочину, пояснив, що він сів до маршрутного таксі і їхав додому, повертався з роботи, був втомлений та трохи на підпитку, водію дав за проїзд 100 грн. та чекав здачу, потім заснув, прокинувшись почав пред`являти претензії до водія, що той не віддав йому здачу, оскільки грошей в кишені у ОСОБА_4 не було, та в них почався конфлікт, після чого ОСОБА_4 вдарив один раз водія маршрутного таксі в обличчя і забрав в нього 80 грн. У вчиненому щиро розкаявся, запевнив суд, що подібного більше не повторить.

Судовий розгляд відбувався у відсутність потерпілого ОСОБА_5 у зв`язку з надходженням до суду відповідної заяви.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України.
Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, доведена повністю і кваліфікує його дії за вказаною статтею як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги, що він, раніше судимий, як житель м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області характеризується посередньо, за місцем роботи характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також враховує характер і ступінь тяжкості злочину за ч. 2 ст. 186 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. Обставиною, що, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене. Обставинами, що, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину. Тому, з огляду на вказане, суд приходить до переконання про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинене у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 186 КК України, зі звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 , який має на утриманні неповнолітню дитину, працює, можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.
Долю речових суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України. Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази: грошові кошти в сумі 80 (вісімдесят) гривень купюрами по 10 (десять) гривень в кількості 8 (вісім) штук які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити в його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1