Справа № 161/8585/17
Провадження № 1-кп/161/491/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 31 липня 2017 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000031 від 24.03.2017, який надійшов до суду 01.06.2017 від Луцької місцевої прокуратури, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луцьк та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого за цивільним договором, з середньою освітою, неодруженого, судимого вироком Луцького міськрайонного суду від 26.09.2016 за ч.1 ст.164 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 годин, -
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Луцького міськрайонного суду від 26.09.2016 за ч.1 ст. 164 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 годин та з 22.11.2016 поставлений на облік в Луцький МВ КВІ УДПтС України у Волинській області, будучи належним чином письмово ознайомленим з умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також про передбачену ч. 2 ст. 389 КК України кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, про що в останнього було відібрано підписку та 22.11.2016 було направлено, для відбування громадських робіт до КП «Луцький зоопарк», що в м. Луцьку, вул. Глушець, 16, та зобов`язано приступити до відбування покарання з 24.11.2016 року.

Однак, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, в період часу з 12.12.2016 року по 28.12.2016 та з 11.01.2017 року по 16.01.2017 року не з`являвся без поважних причин до КП «Луцький зоопарк», що в м. Луцьку, вул. Глушець, 16, для відпрацювання громадських робіт, чим злісно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Таким чином, незважаючи на винесені письмові попередження, ОСОБА_4 злісно ухилився від виконання громадських робіт, чим порушив встановлені ст.ст. 37, 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, обов`язки, а саме порушував порядок та умови відбування покарання та не вийшов більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та показав, що, дійсно він, при обставинах місця і часу, що зазначені в обвинувальному акті, умисно ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду від 26.09.2016. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд кваліфікує вказані умисні дії ОСОБА_4 за ч.2 ст. 389 КК України як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Обговорюючи питання про вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю та повідомив, що шкодує про скоєне, а тому суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить рецидив злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце проживання та роботи, характеризується без посилання на негативні риси, в судовому засіданні встановлено, що на даний час останній повністю відбув покарання за вироком суду від 26.09.2016, а тому, врахувавши наведені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, та йому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.389 КК України у виді обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання із випробуванням, поклавши обов`язки згідно ст. 76 КК України.

Таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього згідно ст.76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий