Справа № 569/6946/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0000053 від 21 квітня 2017 року за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Константинівна, Приморського краю, Росія, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, непрацюючого,

у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України , -

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 106 Конституції України, статтей 2, 19, 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 07 червня 2016 року командир військової частини - польова пошта НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_5 уклав із громадянином ОСОБА_4 контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу.

Тоді ж, ОСОБА_4 прийнято на військову службу за контрактом осіб рядового складу, та наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 №41-РС від 07.06.2016, ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення, призначений на посаду розвідника 2 розвідувального відділенняя 1 розвідувального взводу 2 розвідувальної роти військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , а у подальшому 10 листопада 2016 року старшого солдата ОСОБА_4 наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 №131-РС від 10.11.2016 року призначено на посаду старшого механіка - водія 1 розвідувального відділення З розвідувального взводу 2 розвідувальної роти військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , де останній проходить військову службу у військовому звані «старший солдат».

Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, старший солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні оголошена часткова мобілізація, яка діє до даного часу.

Про те, старший солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи у порушення вимог вище згаданого законодавства, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, став на злочинний шлях.

Так, із 07 червня 2016 року по теперішній час старший солдат ОСОБА_4 проходить військову службу у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 (дислокавана у АДРЕСА_2 ). 09 березня 2017 року у старшого солдата ОСОБА_4 раптово винник злочинний умисел, а саме самовільно залишити військову частину - польова пошта НОМЕР_1 (дислокована - АДРЕСА_3 ) з метою назавжди ухилитися від військової служби, а вільний від військової служби час використати на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби.

Реалізовуючи свій злочинний намір, старший солдат ОСОБА_4 09 березня 2017 року близько 08 год. 15 хв. без будь - яких поважних причин, з метою назавжди ухилитись від військової служби, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 (дислокована - АДРЕСА_3 ), а вільний час проводить на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро розкаявся та дійсно підтвердив, що 09 березня 2017 року близько 08 год. 15 хв. без будь - яких поважних причин, з метою назавжди ухилитись від військової служби, самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 (дислокована - АДРЕСА_3 ), а вільний час проводив на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби. Просить суд призначити йому міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за клопотанням учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого.
Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та наслідки їх не оспорювання. Сумнівів у добровільності та істинності їх позиції у суду немає. Крім того суд роз`яснив, що учасники судового розгляду будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які в судовому засіданні не досліджувались, і які ніким не оспорюються.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 як і орган досудового розслідування за ч. 3 ст. 408 КК України дезертирство , тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого стану , крім воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриття злочину.
Обтяжуючих обставин суд не встановив.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься тяжких злочинів
Що стосується особи обвинуваченого то суд враховує, що він має постійне місце проживання, де характеризуються позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, займався суспільно-корисливою працею, одружений має на утриманні неповнолітню дитину.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, а обтяжуючих обставин суд не встановив, то ОСОБА_4 має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, без ізоляції від суспільства в межах санкції інкримінуємої статті Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370,374 КПК України , суд, -
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк п"ять років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов"язки періодично з"являтися для реєст рації до уповноваженого орагну з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралась.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
ОСОБА_4 та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя : ОСОБА_1