Справа № 296/5037/17
УХВАЛА
Іменем України
27 червня 2017 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000045 від 23.03.2017 про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мінеральні Води Ставропольського краю Російської Федерації, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 23.05.2011 Любарським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст. 304, 70 КК України до 5 років позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000045 від 23.03.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 22 березня 2017 року, близько 22 години, спільно з ОСОБА_9 , на автомобілі «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , прибули до ділянки місцевості неподалік будинку АДРЕСА_3 .

В цей момент між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, виник конфлікт, який переріс у суперечку, в ході якого у ОСОБА_5 тупим твердим предметом, умисно наніс численні удари в область голови ОСОБА_9 і таким чином умисно вбив його. Смерть ОСОБА_9 настала від відкритої черепно-мозкової травми.

Органом досудового розслідуванні дії ОСОБА_5 за підозрою в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфіковано за ч.1 ст.115 КК України.

29.03.2017 року о 07 год. 00 хв. в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

29.03.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

31.03.2017 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 28.05.2017 року.

24.05.2017 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 28.06.2017 року.

23.06.2017 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.07.2017 року, яке обґрунтовано неможливістю завершити досудове розслідування до закінчення строку дії запобіжного заходу (до 28.06.2017), через необхідність: витребувати висновки до раніше призначених експертиз у кількості 6-ти штук; скласти повідомлення про підозру у кінцевій редакції та вручити їх підозрюваному; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та наголосили, шо ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який має насильницький характер, та посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились, вказували про неможливість застосування більш м"якого запобіжного заходу.

Підозрюваний у судовому засіданні свою причетність до інкримінованого злочину заперечував вказував, що вбивство ОСОБА_9 не вчиняв, проти задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою заперечував, посилаючись на те, що має сім`ю та постійне місце проживання та не збирається ухилятися від органу досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував посилаючись на тривалість перебування підозрюваного під вартою, вказував на непроведення слідчих дій для встановлення істини по справі, зазначав про недоведеність наявності ризиків зазначених у клопотанні, вказував на те, що слідчим та прокурором не обґрунтовано неможливість запобігання ризикам, шляхом застосування, у зв`язку з чим просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора та слідчого, підозрюваного, його захисника, вивчивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно із ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.115 КК України, що стверджується: протоколом огляду місця події від 23.03.2017 та від 29.03.2017; протоколом огляду трупа ОСОБА_9 від 24.03.2017; протоколами допиту свідка ОСОБА_10 від 27.03.2017 та від 31.03.2017; протоколами слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 від 27.03.2017; протоколами допиту свідка ОСОБА_11 від 29.03.2017, протоколами слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 від 29.03.2017, протоколами слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_5 від 22.03.2017, висновком експерта №299 від 23.03.2017 року; висновком експерта №375 від 06.04.2017 року, висновком експерта №95-МК.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Постановою першого заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_12 від 27.06.2017 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000045 від 23.03.2017 до чотирьох місяців, тобто до 29.07.2017 року.

Слідчий суддя бере до уваги об`єктивну неможливість завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою (до 28.06.2017), з огляду на необхідність отримання результатів раніше призначених 6-ти судових експертиз; виконання ряду слідчих та процесуальних дії, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні вказуючи на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та наголошували, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а тому під тяжкістю покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати провадженню іншим чином.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу на усталену практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), який вчергове у п. 52 рішення у справі Ливада проти України від 26 червня 2014 року зазначає, що "небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою" (також див. рішення у справі Доронін проти України, пп. 63-64, справі Харченко проти України, заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101).

Згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слід також зазначити, що у п. 219 рішенні у справі Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року ЄСПЛ вказує, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі "Єчюс проти Литви", N 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

При цьому, ЄСПЛ вказує, що "зі спливом певного часу обґрунтована підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи" (див. рішення у справі "Яблонський проти Польщі", N 33492/96, п.80, від 21 грудня 2000 року).

Таким чином, вирішуючи питання про продовження підозрюваному строку тримання під вартою, слідчим суддею враховується: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкримінованим йому злочином, передбаченим ч. 1 ст. 115 КК України, конкретні обставини даної справи, зокрема: тривалість перебування підозрюваного ОСОБА_5 під вартою з 29.03.2017 року, відсутність у матеріалах справи додаткових доказів на обґрунтування підозри ОСОБА_5 ніж ті, що надавалися слідчим під час первісного обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження строку досудового розслідування (до 4-х місяців), що обумовлена неможливістю його завершення через неотримання висновків ряду судових експертиз, завершення яких не залежить від волі самого підозрюваного, зменшення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема щодо можливості знищити, сховати або спотворити речові докази, з урахуванням строку розслідування та можливостей органу досудового розслідування для проведення необхідних слідчих дій, включаючи допити свідків у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею також береться до уваги особа підозрюваного ОСОБА_5 , який свою причетність до інкримінованого йому злочину не визнає, однак останнє у жодній мірі не може вважатися обставиною, що свідчить про перешкоджання (несприяння) досудовому розслідуванню, як на те вказував прокурор у судовому засіданні, а також те, що підозрюваний є одруженим, має двох малолітніх дітей, та постійне місце проживання у м.Житомирі, що свідчить про наявність певних соціальних зв`язків.

Таким чином, оцінивши вказані обставини у їх сукупності слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором не доведено та у судовому засіданні не встановлено об"єктивних даних, які б дійсно свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 можливе виключно в умовах тримання останнього під вартою, а тому вважає за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який на думку слідчого судді, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому, застосовуючи запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 ряд обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000045 від 23.03.2017 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 29.07.2017.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

2) прибувати до слідчого та прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у даному кримінальному провадженні за першим викликом та до суду за кожною вимогою;

3) носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Визначити строк дії покаладених на ОСОБА_5 обов"язків до 29.07.2017 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення в розмірі від 0,25 розмірудо 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

У зв`язку із застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України має бути негайно звільнений з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, оскільки йому згідно умов обраного запобіжного заходу заборонено залишати житло цілодобово.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1