Справа № 761/6273/17
Провадження № 1-кс/761/4002/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України,

в с т а н о в и в :
22 лютого 2017р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України, в якій сторона захисту просила слідчого суддю постановити ухвалу, якою зобов`язати службових осіб Ізолятора тимчасового тримання ГУНП у м. Києві, під вартою яких тримається ОСОБА_3 , негайно доставити ОСОБА_3 до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Скарга обґрунтована тим, що 21 лютого 2017р. ОСОБА_3 була незаконна затримана, на теперішній час утримується під вартою в Ізоляторі тимчасового тримання ГУНП у м. Києві, у зв`язку з чим підлягає негайному звільненню з-під варти в порядку ст. 206 КПК України

Вивчивши матеріали скарги, дослідивши надані адвокатом документи, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для винесення ухвали про негайну доставку ОСОБА_3 до слідчого судді, для з`ясування підстав позбавлення волі.

За змістом ч. 1, 2 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. ст.. 42, 208 КПК України підозрюваний має права вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Як встановлено слідчим суддею, 21 лютого 2017р. ОСОБА_3 звільнено із Київського слідчого ізолятора на підставі рішення Апеляційного суду м. Києва від 21 лютого 2017р. під цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Згідно протоколу затримання від 21 лютого 2017р. ОСОБА_3 була затримана детективом Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , в порядку п. 3) ч. 1 ст. 208 КПК України.

Статтею 211 КПК України передбачено, що строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу.

Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

22 лютого 2017р. ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191. ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

При цьому, ч. 2 ст. 193 КПК України передбачено право підозрюваного давати пояснення щодо будь-яких обставин його затримання та тримання під вартою безпосередньо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 було затримано 21 лютого 2017р. 18:58 год., отже станом на дату звернення до суду із вказаною скаргою не сплинув час протягом якого підозрювана повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, на час надходження до Шевченківського районного суду м.Києва скарги адвоката ОСОБА_2 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 22 лютого 2017р., слідчим суддею не встановлено обставин, які б викликали у нього обґрунтовані сумніви з приводу того, що остання утримується під вартою без відповідних на те підстав, та підлягає доставці до суду і звільненню з-під варти саме в порядку ст. 206 КПК України, оскільки строк, передбачений ст.211КПК України, з моменту її затримання (21 лютого 2017р.) не закінчився.

КПК України не містить спеціальної норми, яка б передбачала порядок оскарження до слідчого судді затримання особи, а в той же час з даного питання підозрюваний має право надавати пояснення під час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що вказана вище особа тримається під вартою на законних підставах та не вбачає підстав для її доставки до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення її свободи, а скарга адвоката є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 186, 193, 206, 208, 211, 532 КПК України слідчий суддя,

у х в а л и в:
У доставці до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва для з`ясування підстав позбавлення свободи ОСОБА_3 та задоволенні скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: