Справа № 442/5040/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/113/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області

під головуванням судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 та обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львів та проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого по ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Львів та проживаючого по АДРЕСА_2 ,обвинуваченого по ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_9
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11
потерпілої ОСОБА_12
ВСТАНОВИЛА:

заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить дослідити хакактеризуючі дані про обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки такі досліджені судом першої інстанції не повністю.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три)

роки.

за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Згідно з ч.4 ст.70 КК України, до покарання призначеного цим вироком, частково приєднати покарання, призначене за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 12.06.2015, яким ОСОБА_7 засуджено до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна, яке належить йому на праві приватної власності.

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання :

за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три)

роки.

за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Згідно з ч.4 ст.70 КК України, до покарання призначеного цим вироком, частково приєднати покарання, призначене за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 12.06.2015, яким ОСОБА_8 засуджений до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна, яке належить йому на праві приватної власності.

В решті вирок залишити без змін.

Обвинувачений ОСОБА_7 також подав апеляційну скаргу на зазначений вище вирок, в якій просить вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_7 змінити, призначивши більш м`яке покарання з урахуванням положень ст.. 69 КК України, а також скасувати присуджений позов про відшкодування моральної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 06.09.2004 року по 25.09.2005 року, з 08.10.2014 року по день вступу вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 жовтня 2016 року в законну силу, та звільнити його з-під варти в залі суду.

Обвинувачений ОСОБА_8 в свою чергу просить апеляційний суд вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 жовтня 2016 року в частині присудження відшкодування потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 моральної шкоди скасувати.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 08.10.2014 року по день набрання зазначеним вище вироком законної сили.

Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 жовтня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири ) роки та передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 ( три ) роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді 4 (чотирьох ) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднано не відбуте покарання за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 12.06.2015 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна, яке належить йому на праві приватної власності.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 02.07.2015 року тобто з часу його затримання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.

У відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 в строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 02.07.2015 р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири ) роки, та ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 ( три ) роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_8 у виді 4 (чотирьох ) років позбавлення волі .

Відповідно до ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднано не відбуте покарання за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 12.06.2015 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна, яке належить йому на праві приватної власності.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 02.07.2015 року тобто з часу його затримання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.

У відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_8 в строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 02.07.2015 р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_12 завдану їй матеріальну шкоду в розмірі 156520 ( сто п`ятдесят шість тисяч п`ятсот двадцять ) гривень 21 копійку та моральну шкоду в розмірі 100.000 ( сто тисяч ) гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_13 завдану їй матеріальну шкоду в розмірі 64296 ( шістдесят чотири тисячі двісті дев`яносто шість) гривень 42 копійки, суму розбіжності по курсу валют станом 14.09.2016 року 67 495 ( шістдесят сім тисяч чотириста дев`яносто п`ять ) гривень та моральну шкоду в розмірі 30.000 ( тридцять тисяч ) гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_14 завдану їй матеріальну шкоду в розмірі 8336 ( вісім тисяч триста тридцять шість ) гривень 56 копійок та моральну шкоду в розмірі 3000 ( три тисячі ) гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_15 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_15 завдану йому матеріальну шкоду в розмірі 3120 ( три тисячі сто двадцять ) гривень 56 копійок та моральну шкоду в розмірі 1000 ( одну тисячу ) гривень.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами. Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог прокурор зазначає, що неоспорюючи доведеності вини обвинувачених та правильності кваліфікації їх дій, вважає, що зазначене судове рішення суду першої інстанції є незаконним і таким, що підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання.

Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_7 раніше судимий, востаннє 12.06.2015 Жовківським районним судом Львівської області за ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч.5 ст. 185 до 4 років позбавлення волі. Кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України ОСОБА_7 вчинив 03 травня 2013 року, 23 липня 2013 року, 01 серпня 2013 року, 12 лютого 2014 року, 28 червня 2014 року, 22 вересня 2014 року, 23 вересня 2014 року, 07 жовтня 2014 року, 05 червня 2013 року, тобто до постановлення вироку Жовківського районного суду Львівської області від 12.06.2015.

Крім цього, ОСОБА_8 раніше судимий, востаннє 12.06.2015 Жовківським районним судом Львівської області за ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч.5 ст. 185 до 4 років позбавлення волі. Кримінальні правопорушення, передбачені ч.З ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України ОСОБА_8 вчинив 03 травня 2013 року, 23 липня 2013 року, 01 серпня 2013 року, 12 лютого 2014 року, 28 червня 2014 року, 22 вересня 2014 року, 23 вересня 2014 року, 07 жовтня 2014 року, 05 червня 2013 року, тобто до постановлення вироку Жовківського районного суду Львівської області від 12.06.2015.

З врахуванням викладеного, при призначенні покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 необхідно застосувати ч.4 ст. 70 КК України, відповідно до якої, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Водночас, судом безпідставно застосовано ст. 71 КК України при призначенні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків.

В доводах на підтвердження своїх апеляційних вимог також покликається на нормативну базу законодавства України та судову практику Пленуму ВСУ.

В свою чергу обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що обставини справи, конфіскацію майна, задоволення цивільних позовів в частині матеріального відшкодування на користь потерпілих та присудження витрат за залучення експерта на користь держави він не оскаржує.

Зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою і не врахував такі пом`якшуючі обставини, як те, що обвинувачений ОСОБА_7 до затримання проживав з матір`ю, яка є інвалідом третьої групи, яка перебуває на утриманні обвинуваченого, та те, що по місцю проживання обвинувачений характеризується позитивно.

Вважає, що до нього може бути застосовано положення ст.. 69 КК України та призначено більш м`яке покарання.

Також в своїй апеляції обвинувачений ОСОБА_7 заперечує проти задоволення моральної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 вважає, що при винесенні такого рішення судом першої інстанції було порушено норми ЦПК України та норми ЗУ «Про судовий збір». Зокрема потерпілі до своїх заяв не долучили документи про сплату судових зборів за позовами про відшкодування моральної шкоди.

У позовах потерпілих не зазначено у чому полягає завдана моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходив , визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Також зазначає, що при вирішенні цивільних позовів потерпілих суд не врахував його матеріальне становище та невірно врахував у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України.

В доводах на підтвердження своїх апеляційних вимог також покликається на нормативну базу законодавства України та судову практику Пленуму ВСУ.

Обвинуваченій ОСОБА_8 в мотивах своєї апеляційної скарги покликається на те, що із винесеним вироком суду в частині присудження солідарно на користь потерпілих моральної шкоди та застосування щодо нього положень ч. 5 ст. 72 КК України він не погоджується.

Щодо визначеного покарання та присудження солідарно на користь потерпілих матеріальної шкоди, а також присудження витрат на залучення експерта і обставини справи обвинувачений ОСОБА_8 не оскаржує.

Суд першої інстанції не врахував його матеріальне становище та невірно врахував у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України. Суд не мотивував присудження на користь потерпілих моральної шкоди.

В доводах на підтвердження своїх апеляційних вимог також покликається на нормативну базу законодавства України та судову практику Пленуму ВСУ.

При апеляційному розгляді справи прокурор і обвинувачені та їх захисники підтримали вимоги та доводи своїх апеляційних скарг та просять їх задоволити.

Згідно вироку суду, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою з корисливих мотивів та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, 03 травня 2013 року в період часу із 08 год. 00 хв. по 12.00 год., шляхом злому серцевини врізного замка на вхідних дверях належної потерпілій ОСОБА_12 квартири АДРЕСА_3 , проникли в дане приміщення, звідки повторно таємно викрали майно останньої, а саме: гроші в сумі 16 500 грн.; жіночий гаманець світло - коричневого кольору виготовлений із шкіри вартістю 20 гривень; 150 доларів США, що по курсу НБУ станом 03.05.2013 року становили 1198.95 гривень; 200 польських злотих, що по курсу НБУ станом 03.05.2013 року становили 507. 45 гривень; ніж із викидною системою леза із рукоятки із малюнком прапору США на рукоятці вартістю 45 гривень; намисто білого кольору вартістю 65 гривень; банківську картку банку «Аваль», яка для потерпілої матеріальної вартості не становить; золотий браслет широкого плетення із білими вставками 585 проби, масою 10 грам, вартістю 2700 грн.; три золотих каблучки із золота 585 проби, масою 6 грам кожний, загальною вагою 18 грам, загальною вартістю 4860 грн.; каблучка із золота 585 проби, масою 6 грам із паралельними горизонтальними перерізами на основі каблучки вартістю 1620 грн.; каблучка із золота 585 проби, масою 6 грам із вмонтованими в його основу трьома каменями цирконію розміщені посередині каблучки вартістю 1620 грн.; чим заподіяли потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 29107.40 грн.
Крім цього обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою з корисливих мотивів та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, 23 липня 2013 року в період часу із 08 год. 40 хв. по 15.00 год., шляхом злому серцевини врізного замка на вхідних дверях належної потерпілій ОСОБА_15 квартири АДРЕСА_4 , проникли в дане приміщення, звідки повторно таємно викрали майно останнього, а саме: гроші в сумі 1820 грн.; бінокль чорного кольору виробництва СРСР БПУ-5 8x30 вартістю 540 гривень; обручка із золота 585 проби, масою 2 грами вартістю 540 грн.; МР-3 програвач невстановленої слідством моделі та марки вартістю 220 грн., чим заподіяли потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 3120 грн.
Крім цього, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою з корисливих мотивів та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, 01 серпня 2013 року, в період часу із 08 год. 30 хв. по 16 год. 30 хв., шляхом злому серцевини врізного замка на вхідних дверях належної ОСОБА_16 квартири АДРЕСА_5 , проникли в дане приміщення, звідки повторно таємно викрали майно останньої, а саме: ноутбук марки HP Compaq вартістю 1100 гривень; металевий ланцюжок кольору блискучого металу жіночий вартістю 40 гривень; браслет із золота 585 проби вагою 2 грам вартістю 540 гривень; браслет із золота 585 проби вагою З грами вартістю 810 гривень; каблучка із золота 585 проби вагою 5 грам вартістю 1350 гривень; біжутерія у вигляді шпильки для одягу вартістю 10 гривень; браслет із золота 585 проби вагою 4 грами вартістю 1080 гривень, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 4920 грн.
Крім цього, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою з корисливих мотивів та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, 12 лютого 2014 року, в період часу із 10 год. 00 хв. по 13 год. 30 хв., шляхом злому серцевини врізного замка на вхідних дверях належної ОСОБА_13 квартири АДРЕСА_6 , проникли в дане приміщення, звідки повторно таємно викрали майно останньої, а саме: ноутбук марки Dell Inspirion вартістю 2100 гривень; пляшку ігристого вина вітчизняного виробництва вартістю 45 гривень; сонцезахисні окуляри іспанського виробництва вартістю 100 гривень; пачку цукерок вітчизняного виробництва вартістю 35 гривень; 811 доларів СІНА, що по курсу НБУ станом на 12.02.2014 року становили 6934, 61 гривень; 3000 євро. що по курсу НБУ станом 12.02.2014 року становили 35081. 81 гривень: гроші у сумі 12000 гривень; печатка із золота 585 проби вагою 10 грам вартістю 3200 гривень; каблучка із золота 585 проби вагою 5 грам вартістю 1600 гривень; каблучка із золота 585 проби вагою 3 грам вартістю 960 гривень; каблучка із золота 585 проби із виробом у вигляді квітки та білого каменю вагою 2 грами вартістю 640 гривень; пара сережок із золота 585 проби у вигляді листків дерева вагою 2 грам вартістю 640 гривень; ланцюжок із золота 585 проби та медальйон у вигляді перлини загальною вагою 3 грами вартістю 960 гривень, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 64296.42 грн.
Крім цього, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою з корисливих мотивів та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, 28 червня 2014 року, в невстановлений слідством час, шляхом злому серцевини врізного замка на вхідних дверях належної ОСОБА_17 квартири АДРЕСА_7 , проникли в дане приміщення, звідки повторно таємно викрали майно останньої, а саме: чоловічий годинник невстановленої марки та моделі вартістю 65 гривень; вервечку для молитви вартістю 20 гривень; біжутерія у вигляді шпильки для одягу вартістю 10 гривень: дві зубні коронки із золота 585 проби вагою 2 грами, вартістю 860 гривень: каблучка із золота 585 проби вагою 2 грами вартістю 860 гривень; ланцюжок із золота 585 проби вагою 6 грам вартістю 2580 гривень; обручка із золота 585 проби вагою 4 грами вартістю 1720 гривень; чим заподіяли потерпілій ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 6115 грн.
Крім цього обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою з корисливих мотивів та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна 22 вересня 2014 року, в період часу із 07 год. 30 хв. по 20 год. 00 шляхом злому серцевини врізного замка на вхідних дверях належної ОСОБА_18 квартири АДРЕСА_8 , проникли в дане приміщення, звідки повторно таємно викрали майно останньої, а саме: ноутбук марки Асус вартістю 2000 гривень; 10 доларів США. що по курсу НБУ станом 23.09.2014 року становили 135, 26 гривень; 160 євро. що по курсу НБУ станом 23.09.2014 року становили 2779. 89 гривень; гроші у сумі 500 гривень; банківські картки «ПриватБанк» та «Банк Руский Стандарт», інструкцію та коробку до карток «Банк Руский Стандарт», іноземний пропуск на ім`я ОСОБА_19 , студентський квиток на ім`я ОСОБА_20 , які для потерпілої матеріальної цінності не становлять; ланцюжок із золота 585 проби вагою 3,4 і рами вартістю 1462 гривні; ланцюжок із золота 585 проби вагою 14 грам вартістю 6020 гривень: браслет із золота 585 проби вагою 10 грам вартістю 4300 гривень; три каблучки із золота 585 проби вагою 2 грами кожна вартістю 2580 гривень; пара сережок із золота 585 проби із платиновими вставками у вагою 3 грами вартістю 1290 гривень; пара сережок із золота 585 проби із вставками у вигляді перлин вагою 5.04 грам, вартістю 2167,2 гривень; пара сережок із золота 585 проби із вставками цирконію вагою 3,22 грам, вартістю 1384,6 гривень; кулон із золота 585 проби у вигляді підкови вагою 1,85 грам, вартістю 795,5 гривень; кулон із золота 585 проби трикугньої форми вагою 0,85 грам, вартістю 365,5 гривень; печатка із золота 585 проби вагою 10 грам вартістю 4300 гривень, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_18 матеріальну шкоду на загальну суму 29579.95 грн.
Крім цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою з корисливих мотивів та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна 23 вересня 2014 року, в період часу із 06 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. шляхом злому серцевини врізного замка на вхідних дверях належної ОСОБА_21 квартири АДРЕСА_9 , проникли в дане приміщення, звідки повторно таємно викрали майно останньої, а саме: 30 000 російських рублів, що по курсу НБУ станом 23.09.2014 року становили 10518, 60 гривень; кулон із золота 585 проби у вигляді образу Божої матері вагою 4 грам, вартістю 1720 гривень; каблучка із золота 585 проби вагою 3 грами вартістю 1290 гривень; каблучка із золота 585 проби вагою 2,5 грам вартістю 1075 гривень; помада жіноча американського виробництва вартістю 25 гривень ; шпиця для пошиття одягу вартістю 15 гривень, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_21 матеріальну шкоду на загальну суму 14643.60 грн.
Крім цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою з корисливих мотивів та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна 07 жовтня 2014 року, в період часу із 10 год. 00 хв. по 15 год. 40 хв. шляхом злому серцевини врізного замка на вхідних дверях належної ОСОБА_14 квартири АДРЕСА_10 , проникли в дане приміщення, звідки повторно таємно викрали майно останньої, а саме: ноутбук марки Asus 1255В вартістю 2000 гривень; книжка "Lenovo на ім`я ОСОБА_22 , яка для потерпілої не становить матеріальної цінності; сережки біжутерія із чорним камінцем вартістю 30 гривень; сережки біжутерія із виробом у вигляді троянди вартістю 25 гривень; сережки біжутерія із білим камінцем вартістю 30 гривень; 220 доларів США, що по курсу НБУ станом 07.10.2014 року становили 2852, 58 гривень; фотоапарат марки Canon L8 вартістю 1500 гривень, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 6437.58 грн.
Крім цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою 05 червня 2013 року, о 17 год. 50 хв. знаходячись на сходовій клітці 3-го поверху, 2-го під`їзду будинку, що на АДРЕСА_11 умисно, з корисливих мотивів підбігли до ОСОБА_23 та прикривши останній рот власною рукою, шляхом ривка, повторно відкрито викрали у останньої кольє із золота 585 проби вагою 30 грам вартістю 8100 гривень; ланцюжок із золота 585 проби вагою 8грам вартістю 2160 гривень, кулон із золота 585 проби у вигляді розп`яття Ісуса Христа вагою 13 грам вартістю 3510 гривень, браслет із золота 585 проби вагою 5.5 грам вартістю 1485 гривень, ланцюжок із золота 585 проби та медальйон у вигляді образу Божої матері загальною вагою 10 грам вартістю 2700 гривень, чим спричинили потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 14445 грн.
Заслухавши доповідача, прокурора, потерпілу, обвинувачених та захисників, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до задоволення, а апеляції засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягає до задоволення частково із наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні зазначених у вироку кримінальних правопорушень відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними належним чином судом першої інстанції в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим та ніким не оспорюється

Кваліфікація їх дій за ч. 3 ст.185; ч.2 ст.186 КК України є правильною, яка також не оспорюється.
Проте, колегія суддів вважає, що слід погодитися з тими мотивами, що наводить прокурор в своїй апеляційній скарзі щодо неправильного застосування ст. 71 КК України при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Зокрема, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 раніше судимі, востаннє 12.06.2015 року Жовківським районним судом за ч.2, 3 ст. 27 ч.5 ст. 185 КК України. ОСОБА_7 до 4 років позбавлення волі, а ОСОБА_8 до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

За вказаними вище вироком обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відбували покарання у виправній установі (УДДУВП №19).

Згідно ч.4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.З ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України ОСОБА_8 вчинив 03 травня 2013 року, 23 липня 2013 року, 01 серпня 2013 року, 12 лютого 2014 року, 28 червня 2014 року, 22 вересня 2014 року, 23 вересня 2014 року, 07 жовтня 2014 року, 05 червня 2013 року, тобто до постановлення вироку Жовківського районного суду Львівської області від 12.06.2015.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України ОСОБА_7 вчинив 03 травня 2013 року, 23 липня 2013 року, 01 серпня 2013 року, 12 лютого 2014 року, 28 червня 2014 року, 22 вересня 2014 року, 23 вересня 2014 року, 07 жовтня 2014 року, 05 червня 2013 року, тобто до постановлення вироку Жовківського районного суду Львівської області від 12.06.2015.

Таким чином судом першої інстанції безпідставно було застосовано ст. 71 КК України при призначенні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків, а слід було застосувати ч.4 ст.70 КК України.

Зазначене вище неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України, є підставою для зміни судового рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

За таких умов апеляція прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання підлягає зміні.

Щодо апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 , то слід зазначити наступне.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував тяжкість злочинів, особу винного, а саме те, що він раніше судимий, не працює, проживав із матір`ю, яка є інвалідом 3-ї групи та є єдиним годувальником у сім`ї, позитивно характеризується за місцем проживання. Крім цього, суд врахував пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття та визнання своєї вини. Фактично суд врахував всі обставини на які покликається ОСОБА_7 у своїй апеляції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у відповідності до вимог ст.65 КК України, а тому підстав для застосування ст. 69 КК України немає.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що суд першої інстанції не мотивував стягнення з нього в користь потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 суми моральної шкоди, то слід з такими погодитись.

Суд першої інстанції у своєму вироку не наводить жодних мотивів стягнення з обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на користь потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 моральної шкоди, а обмежився лише фразою про те, що цивільні позови слід задоволити.

Відповідно до ч. 1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Суд же першої інстанції при вирішенні цивільних позовів потерпілих цієї норми закону не дотримався, а тому вирок суду в частині задоволення стягнення моральної шкоди слід скасувати і в цій частині направити в суд першої інстанції для розгляду в порядку цивільного судочинства.

Щодо вимог апелянта про зарахування йому в строк покарання час перебування його у місцях попереднього ув`язнення, то в цій частині суд першої інстанції вірно, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, зарахував обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбування покарання період з 02.07.2015 року (тобто з часу його затримання) по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зокрема, ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.05.2016 року ОСОБА_7 , засудженому вироком Жовківського районного суду Львівської області від 12.06.2015 року яким його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2,3 ст. 27 , ч.5 ст. 185 КК до 4 років позбавлення волі, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08.10.2014 року 15.07.2015 року у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Отже підстав для зарахування йому в строк відбуття покарання періодів з 06.09.2004 року по 25.09.2005 року та з 08.10.2014 року і по день вступу вироку у законну силу не має.

Обвинвачений ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі наводить аналогічні доводи, що й обвинувачений ОСОБА_7 про необґрунтованість стягнення моральної шкоди в користь потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

З даними мотивами суд апеляційної інстанції погоджується цілком, оскільки, як зазначено вище, в рішенні суду першої інстанції про стягнення з обвинувачених на користь потерпілих моральної шкоди не наведено жодних мотивів підставності такого стягнення. Тому, вирок в цій частині підлягає скасуванню, як зазначено вище.

В питанні зарахування засудженому ОСОБА_24 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 08.10.2014 року по день набрання зазначеним вище вироком законної сили, колегія суддів не погоджується з доводами апелянта , враховуючи наступне.

У відповідності до Закону України « Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення» від 26.11.2015 року ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.04.2016 року ОСОБА_8 , засудженому вироком Жовківського районного суду Львівської області від 12.06.2015 року яким його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2,3 ст. 27 , ч.5 ст. 185 КК до 4 років 6 місяців позбавлення волі, вже зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08.10.2014 року 15.07.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Виходячи зі змісту, ст. 412 КПК України, істотними порушеннями кримінально-процесуального закону вважаються незастосування або неправильне застосування вимог КПК, що перешкодило або могло перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження, встановити істину, забезпечити права і законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінально-процесуального законодавства в процесі судового розгляду.
У відповідності до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.
У відповідності до п.6 ч.1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу та призначити новий розгляду суді першої інстанції.
З цього випливає, що в даному випадку суд першої інстанції істотно порушив вимоги КПК України, не дослідив та не обґрунтував у своєму вироку підставність стягнення з обвинувачених на користь потерпілих моральної шкоди.
За таких умов апеляційні скарги обвинувачений ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягають задоволенню частково, а вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.10.2016 року скасуванню в частині стягнення моральної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в цій частині в порядку цивільного судочинства.
Згідноч.3 ст. 415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Керуючись ст.ст.376, 404, 407, 408, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

апеляцію першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити.
Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого по ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України, та ОСОБА_8 ,обвинуваченого по ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України в частині призначення покарання обвинуваченим змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст. 185 КК України строком на 3 (три) роки позбавлення волі
за ч.2 ст. 186 КК України - строком на 4 (чотири) роки позбавлення волі;
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Згідно з ч.4 ст.70 КК України, до покарання призначеного цим вироком, частково приєднати покарання, призначене за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 12.06.2015, яким ОСОБА_7 засуджено до 4 (чотирьох) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна, яке належить йому на праві приватної власності, та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна, яке належить йому на праві приватної власності.
Ввжати ОСОБА_8 засудженимза ч.3 ст. 185 КК України строком на 3 (три) роки позбавлення волі;
за ч.2 ст. 186 КК України - строком на 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Згідно з ч.4 ст.70 КК України, до покарання призначеного цим вироком, частково приєднати покарання, призначене за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 12.06.2015, яким ОСОБА_8 засуджений до 4 (чотирьох) років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна, яке належить йому на праві приватної власності, та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна, яке належить йому на праві приватної власності.
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задоволити частково.

Скасувати вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого по ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України, та ОСОБА_8 , обвинуваченого по ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України в частині стягнення із ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в користь потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 моральної шкоди.

Призначити в цій частині новий розгляд в Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області в порядку цивільного судочинства.

В решті частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту проголошення, а для особи яка утримується під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4