ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/430/16-к

26 квітня 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, жителя АДРЕСА_1 (зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ), громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, працює провідним менеджером зі збуту в TOB «Житомирський м`ясокомбінат», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ:
21 вересня 2015 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння та рухаючись вулицею Кухарчука в с. Пісків Костопільського району Рівненської області зі сторони с. Рокитне у напрямку с. Велика Любаша Костопільського району Рівненської області, порушуючи підпункт б) пункту 2.3 та пункт 10.1 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та поблизу будинку №33 по вул. Кухарчука в с. Пісків Костопільського району Рівненської області, допустив виїзд за межі проїзної частини ліворуч та перекидання керованого ним автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 загинув на місці події, а транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому йому звинуваченні визнав частково та пояснив, що визнає свою вину в тому, що сідав за кермо автомобіля будучи в нетверезому стані, однак, нічого не пам`ятає про обставини ДТП та про те, хто перебував в той час за кермом автомобіля.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_4 показала, що вона була дружиною померлого ОСОБА_8 і автомобіль Opel Vivaro зареєстрований на її ім`я. Про те, що в с. Пісків Костопільського району Рівненської області сталося ДТП і загинув її чоловік вона дізналась від знайомих. Обвинувачений вибачення у неї не просив та під час досудового розслідування жодної допомоги не надавав. Також підтримала свій позов і просила суд задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_9 показала, що 21.09.2015 р. вона разом з бригадою «швидкої допомоги» близько 18 год. виїхали за повідомленням про ДТП в с. Пісків Костопільського району Рівненської області. Прибувши туди, побачила, що з лівої сторони вулиці в канаві лежав мікроавтобус білого кольору, перекинутий колесами до верху. Ближче до дороги поблизу автомобіля лежав труп чоловіка, приблизно через три метри сидів чоловік, якого тепер знає як ОСОБА_10 . У нього був розбитий ніс. На запитання до присутніх на місці ДТП хто був за кермом, останні вказували, що ніби ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_12 , показав, що 21.09.2015 р., близько 18 год. йому перетелефонували і повідомили, що сталася ДТП з автомобілем його брата ОСОБА_8 . Після чого він поїхав в. с.Пісків, де на вул. Кухарчука побачив, що з лівої сторони проїзної частини в канаві на даху лежав мікроавтобус Opel Vivaro, яким їздив його брат. Оглянувши автомобіль, який був механічно пошкоджений, побачив відеореєстратор, який був від`єднаний від кріплення та лежав на даху. Вказаний реєстратор він забрав та добровільно віддав працівникам поліції.

Свідок ОСОБА_13 показала, що 21.09.2015 р. їхала велосипедом і побачила попереду бус, який їхав дуже швидко. Потім побачила, що бус перевернувся. Чоловіків, які були в перевернутому бусі витягали з нього. Під час цього ОСОБА_11 сказав, що він був за кермом.

Свідок ОСОБА_14 показав, що після ДТП він разом з іншими спочатку витягли через праву (пасажирську) дверку буса чоловіка, який був сильно побитий, а потім через ліву дверку другого, який похожий на обвинуваченого ОСОБА_10 , який, на думку, свідка перебував на водійському місці.

Свідок ОСОБА_15 показала, що працювала барменом в кафе «Затишок» і 21.09.2015 р. заступила на зміну в другій половині дня. В заклад зайшли двоє чоловіків, які перебували в стані алкогольного сп`яніння, принесли із собою пиво та замовили ще горілки і закуски. Один з чоловіків, а саме ОСОБА_16 згодом заснув за столом, інший який знаходився в залі судового засідання був тверезіший та вона попросила його вивести свого товариша із закладу.

Свідок ОСОБА_17 показав, що 21.09.2015 р. він їхав велосипедом додому з роботи. В с. Пісків біля нього різко зупинився автомобіль Opel Vivaro, та чоловік який сидів за кермом, запитав його про місця де можна назбирати грибів. Особу яка була за кермом, він впізнав як обвинуваченого ОСОБА_6 . Крім того, в салоні автомобіля знаходився ще один чоловік худіший та світліший за водія, однак, він спав, та під час його розмови з водієм не прокидався.

Крім того в судовому засіданні було досліджено протокол пред`явлення осіб для впізнання, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_17 вказав серед представлених осіб на ОСОБА_6 як на особу, яка 21.09.2015 в с. Пісків Костопільського району Рівненської області близько 16 год. 30 хв. була за кермом автомобіля Opel Vivaro, коли автомобіль зупинявся поблизу нього (а.с. 146-148).

Згідно протоколу огляду від 17.12.2015 р. (а.с. 150) вбачається, що під час перегляду відеофайлу «09211613_2877» з відеореєстратора свідок ОСОБА_17 вказав, що на початку відеозапису, в момент коли автомобіль, з якого відбувається відеозйомка, стоїть він впізнає себе по голосу. Свідок ОСОБА_17 зазначив, що на відео зафіксовано момент зупинки біля нього автомобіля Opel Vivaro коли водій, якого свідок попередньо під час пред`явлення фотознімків для впізнання впізнав, як водія даного автомобіля, питав у нього де саме пошукати гриби та просив, щоб ОСОБА_17 показав дорогу, сівши в його автомобіль.

Крім того, згідно протоколу огляду відеореєстратора від 25.09.2015 р., встановлено, в відеореєстраторі знаходилась карта пам`яті з 7 відеофайлами. Зокрема, на файлі «09211613_2877» зафіксовано момент дорожньо-транспортної пригоди, а саме перекидання автомобіля (а.с. 145). Вказаний файл, який зберігається на електронному носії Goodram Twister 4Gb та переглянутий в судовому засіданні. Переглядом вказаного відеофайлу з`ясовано, що з моменту зупинки для розмови водія з ОСОБА_17 , автомобіль до моменту перекидання не зупиняється та водій і пасажир місцями не мінялися.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 502 від 22.10.2015 р. (а.с. 67-69) у ОСОБА_8 були виявлені ушкодження: черепно-мозкова травма у вигляді перелому кісток склепіння, основи та лицевого черепа, з крововиливами над та під оболонки та руйнування головного мозку; закритої тупої травми грудей у вигляді розриву серця та множинних двобічних переломів ребер; закрита тупа травма живота у вигляді розривів тканин печінки. Вищезазначені тілесні пошкодження утворились прижиттєво, незадовго до смерті, та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння. Масивність, множинність, локалізація та різноманітний характер ушкоджень в сукупності свідчать про те, що в даному випадку мала місце транспортна травма, цілком можливо у зв`язку із перекиданням ТЗ. Специфічних ушкоджень «характерних як для водія транспортного засобу в момент ДТП» не виявлено. Смерть ОСОБА_8 настала від масивної травми тіла з чисельними переломами кісток скелету та ушкодженнями внутрішніх органів.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1220 від 09.11.2015 (а.с. 75-76) згідно з даними медичними документами у ОСОБА_6 відмічені такі тілесні ушкодження: ЗЧМТ у вигляді струсу головного мозку, відкритий перелом кісток носа зі зміщенням уламків та з наявністю забійно-рваної рани спинки носа та викривлення носової переділки носа, які виникли від дії тупих предметів, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Вказані т/у могли утворитися при перекиданні транспортного засобу, як у водія ТЗ.

Відповідно до висновку судово-токсикологічної експертизи крові ОСОБА_6 № 1053 від 30.09.2015 р. (а.с. 73) виявлений етиловий спирт в концентрації 3,31%. Вказана концентрація алкоголю в крові відповідає важкому отруєнню алкоголем.

З висновку експертизи технічного стану автомобіля за № 3.1-627/15 від 11.01.2016 р. (а.с.108 - 113) вбачається, що робоча гальмівна система та система рульового керування Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходиться в працездатному стані. Вказане свідчить, що несправностей, які могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма та рульового керування перед ДТП не було.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи від 27.01.2016 №3.1-26/16 (а.с. 142-144) вбачається, що у даній дорожній обстановці водій автомобіля Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 повинен був діяти згідно з вимогами п.п.2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України. Водій ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти перекиданню автомобіля виконанням вимог п.п.2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України. У діях водія автомобіля Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 є невідповідності вимогам п.п.2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з подією, що відбулася.

Таким чином, вказаний висновок доводить порушення обвинуваченим ОСОБА_6 вимог Правил дорожнього руху України, що в свою чергу призвело до наслідків, викладених вище та наявну у нього можливість запобігти їх настанню, шляхом дотримання ним вимог п.п.2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України.

Висновком судової автотоварознавчої експертизи №3.3-142/15 від 10.10.2015 (а.с. 118-121) встановлено матеріальний збиток завданого власнику автомобіля Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_2 (зареєстрований на ОСОБА_4 ), у результаті пошкодження останнього при ДТП складає 176642,4 грн.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_6 наявні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України.

Суд не погоджується із позицією сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України з наступних підстав.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена, зокрема, в п. 43 його рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» зазначено, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» має неоднозначне трактування, що є певним об`єктивним критерієм для суду, але передбачає у своїй основі суб`єктивну складову «розумний сумнів», що ґрунтується на розсудливості судді чи присяжного, їх здоровому глузді та життєвому досвіді. Також стандарт доказування «поза розумним сумнівом» закріплює пряму вимогу щодо визнання особи невинуватою за наявності «розумного сумніву» та дещо конкретизує положення ч. 4 ст. 17 КПК України про те, що лише розумні сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, тобто сумніви, що можуть виникнути лише на підставі аналізу наданих доказів чи на відсутності таких, що обов`язково повинні бути надані сторонами.

За таких обставин суд не приймає до уваги заперечення сторони захисту, про те, що запис на електронному носії з відеореєстратора є сумнівним і можливо підробленим, оскільки, вина ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів. В той же час вищевказана позиція сторони захисту не підтверджується жодними доказами. В зв`язку з цим відсутні підстави для виправдання обвинуваченого, як того просить сторона захисту.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжуює покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відповідно до ст. 67 КК України визнає вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає вчинення злочину вперше, наявність у нього неповнолітніх дітей, часткове відшкодування матеріальної шкоди, а також його позитивну характеристику по місцю роботи.

На підставі викладеного, з врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, обставин справи, особи обвинуваченого, обставин, які пом"якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення обвинуваченого до скоєного, та враховуючи протиправну поведінку потерпілого, який передав керування транспортним засобом особі, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання по найнижчій межі санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

Встановлено також, що потерпілою заявлено позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальних збитків, витрачених на поховання в сумі 16132,50 грн., у відшкодування матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля в сумі 176642,40 грн., у відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн. та моральних збитків в сумі 350000 грн.

Дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов. в частині відшкодування матеріальних збитків та витрат на правову допомогу підлягає до задоволення повністю, оскільки, підтверджується відповідними довідками. При цьому суд враховує, що згідно квитанції від 05.04.2017 р. обвинуваченим перераховано потерпілій через «Укрпошту» 16140 грн., а тому зменшує розмір відшкодування матеріального збитку на цю суму.

Щодо відшкодування моральних збитків, то суд вважає, що потерпілій завдані моральні збитки, які виражаються в тому, що вона перенесла моральні страждання з приводу втрати чоловіка.

Відповідно до ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. На підставі вищенаведеного суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 100000 грн.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з обвинуваченого судовий збір, в тому числі 1766,35 грн. по позовній вимозі про відшкодування матеріального збитку та 1000 грн. по позовній вимозі про відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст. 371, 374, 375 КПК України, ст. 286 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту та заборонити відлучатися з місця свого проживання з 23-00 години до 6-00 год. наступної доби.

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальних та моральних збитків задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 176634 грн. 90 коп. у відшкодування матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля, 5000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу та 100000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 2766,35 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 8037,10 грн. у відшкодування витрат на залучення експертів.

Речові докази:

- автомобіль Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 154) - повернути потерпілій ОСОБА_4 ;

- подушку безпеки та зразки крові ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (а.с. 155) - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1