печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Слідчий військової прокуратури Київського гарнізону лейтенант юстиції ОСОБА_3 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №4201 71 6 від 06.04.2017, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.І ст.366 та ч.3 ст.410 КК України, за погодженням прокурора ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт,зокрема слідчий просить накласти арешт на наступне майно, вилучене в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000076 від 06.04.2017, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч.3 ст.410 КК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням:
наказ №33-В від 02.03.2017 про відрядження полковника ОСОБА_5 та старшини ОСОБА_6 ;
видатковий касовий ордер від 20.03.2017 на ім`я ОСОБА_5 ;
видатковий касовий ордер від 20.03.2017 на ім`я ОСОБА_7 ;
посвідчення про відрядження ОСОБА_5 ;
посвідчення про відрядження ОСОБА_7 ;
дорожній лист №002973 на березень 2017;
рапорт заступника начальника ГУ начальника УОРКСД ГУУФЗ Держспенз в`язку;
рапорт фельд`єгера - водія ВАЗБР '"Я Держспецзв`язку старшини ОСОБА_7 ;
рапорт фельд`єгера - водія ВАЗБР Г' 'ФЗ Держспецзв`язку старшини ОСОБА_7 ;
Клопотання підтримано слідчим ОСОБА_3 та обґрунтовано наступним. Військовою прокуратурою Київського гарнізону, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000076 від 06.04.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч.3 ст.410 КК України, за фактами складання неправдивих офіційних документів військовими посадовими особами Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Держспепзв`язку та привласнення військовими посадовими особами Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку. Під час досудового розслідування встановлено, що 03.03.2017 до відділу урядового фельд`єгерського зв`язку Держспепзв`язку в м. Полтава надійшло два посвідчення на відрядження на ім`я полковника ОСОБА_8 та старшини ОСОБА_7 .
Під час допиту свідка ОСОБА_9 заступника начальника відділу урядового фельд`єгерського зв`язку Держспепзв`язку України в м. Полтава останній пояснив, що до вищезазначених посвідчень також був прикріплений аркуш паперу з текстом «Отметить предписание, вернуть в УОРКСД». В телефонній розмові ОСОБА_9 з ОСОБА_10 заступник начальника управління організації роботи та службової діяльності ГУ УФЗ Держспепзв`язку, останній повідомив, що ОСОБА_9 повинен проставити відмітки за допомогою печатки підрозділу на посвідченнях про відрядження, після чого передати їх по каналах фельд`єгерського зв`язку за місцем розташування Головного управління.
В той же час, з рапортів капітана ОСОБА_11 та старшого лейтенанта ОСОБА_12 , які з 3.03.2017 на 04.03.2017 виконували обов`язки чергового та помічника чергового відповідно, встановлено, що особи на ім`я яких були виписані посвідчення на відрядження, 03.03.2017 до відділу урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку України в м. Полтава не прибували.
Крім того встановлено, що для відрядження представника з числа особового складу Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку необхідно отримати наказ про відрядження за підписом начальника ГУ УФЗ Держспецзв`язку, посвідчення про відрядження. На підставі наказу про відрядження головним бухгалтером виділяються кошти на відрядження, а відділом автотранспортного забезпечення забезпечується пальне на час відрядження.
Таким чином військові посадові особи ГУ УФЗ Держспецзв`язку складали неправдиві офіційні документи, за допомогою яких привласнили грошові кошти та паливно-мастильні матеріали.
27.04.2017 винесено ухвалу про дозвіл на проведення обшуку у приміщенні Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку України, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мала Житомирська 19.
25.05.2017 на підставі ухвалу Печерського районного суду м. Києва проведено обшуку приміщення Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку України під час якого ОСОБА_13 добровільно було видано та протоколом обшуку вилучено документи, на які слідчий просить накласти арешт.
Згідно до ст.236 КІІК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Приймаючи до уваги викладене вище, документи вилучені в ході обшуку у приміщенні Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Держспепзв`язку України, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мала Житомирська 19, фактично є об`єктом злочинних дій, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, є предметом кримінального правопорушення.
25.05.2017 постановою слідчого військової прокуратури Київського гарнізону лейтенантом юстиції ОСОБА_14 вилучені під час обшуку документи визнано речовим доказом.
Відповідно до ст. 167 КГІК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, у тому числі є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з ст. 171 КГІК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
На даний час є підстави вважати, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на зазначені вище документи, що виявлені та вилучені 25.05.2017 під час проведення обшуку призведе до неможливості їх дослідження.
Метою накладення арешту на майно у відповідності до ч. 2 ст. 170 КІІК України є збереження речових доказів.
Поряд з цим, існують ризики що, у разі їх повернення військові посадові особи Головного управління урядового фельд`єгерського зв`язку Держспепзв`язку України можуть здійснити їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрату та знищення, з мстою недопущення встановлення їх місцезнаходження правоохоронними органами.
Представник ГУ УФЗ Держспецзв`язку адвокат ОСОБА_15 заперечувала проти задоволення клопотання, вказуючи на те, що документи вилучені під час обшуку та які свідчать про відрядження ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до м. Чернігова, не мають значення до кримінального провадження яке розслідується за фактом привласнення грошових коштів начебто виділених на відрядження вказаних осіб до м. Полтави.
Вислухавши слідчого, представника особи, у якої було вилучено документи, слід дійти наступного висновку.
Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.. Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Незважаючи на те, що слідчим вилучені документи визнані речовими доказами, слідчим ні в постанові про визнання вилученого майна речовим доказом, ні під час судового розгляду не зазначено за наявності яких ознак слідчий прийшов до переконання про значення документів до кримінального провадження, в якому досліджуються обставини направлення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у відрядження до м. Полтави, їх присутності чи відсутності у вказаному місці, отримання грошових коштів, в той час як вилучені документи стосуються відрядження вказаних осіб до м. Чернігів.
За відсутності вказаних обставин клопотання слідчого про арешт вилученого майна є безпідставним.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,98,100,170-174,309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
клопотання слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 про арешт майна, залишити без задоволення. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1