Провадження №11-кп/772/1461/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого суддів: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув «20» грудня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення за вироком Дніпропетровського обласного суду від 22.10.1997 року, відносно
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Дніпропетровськ, українця,
громадянина України, судимого:
-22.10.1997 року Дніпропетровським обласним судом за ст.ст. 140 ч.2, 93 п. «е», «ж», «з», 42 КК України до виключної міри покарання смертної кари;
-18.08.2000 року ухвалою Дніпропетровського обласного суду замінено остаточну міру покарання на довічне позбавлення волі.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
захисника-адвоката: ОСОБА_8
за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 жовтня 2016 року,
В с т а н о в и в :
Згідно матеріалів справи, до Вінницького міського суду Вінницької області 30 вересня 2016 року надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про приведення покарання призначеного за вироком Дніпропетровського обласного суду від 22.10.1997 року на підставі якого останній засуджений до виключеної міри покарання, та відповідно до ухвали Дніпропетровського обласного суду від 18.08.2000 року замінено на довічне позбавлення волі, у відповідність до положень чинного законодавства України відповідно до ч.5 ст. 72 КК України.
Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 25 жовтня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Дніпропетровського обласного суду від 22.10.1997 року. Суд першої інстанції мотивував свою відмову в задоволенні клопотання тим, що до правил, закріплених у ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання розповсюджується лише на осіб, яких засуджено до позбавлення волі. Довічне позбавлення волі, являється окремим самостійним видом покарання на який дія вищезазначеного закону не розповсюджується.
Не погодившись із рішенням суду, захисник-адвокат ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 25 жовтня 2016 року, щодо відмови в задоволенні клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_6 про застосування до нього вимог ч.5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_6 про застосування до нього вимог ч.5 ст.72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Свої вимоги захисник-адвокат ОСОБА_8 мотивує тим, що суд безпідставно відмовив її підзахисному засудженому ОСОБА_6 в застосуванні ч.5 ст. 72 КК України, оскільки порушує права останнього, так як попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили і зміни внесені до ст. 72 КК України не носять ніяких обмежень.
Засуджений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі ставить питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 25 жовтня 2016 року щодо нього, та зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 в повному обсязі, міркування прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, дослідивши матеріали провадження, особової справи засудженого ОСОБА_6 , та доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення.
Апеляційна скарга засудженим ОСОБА_6 , подана 16 листопада 2016 року, із зазначенням, що копію ухвали суду він отримав 05.11.2016 року.
Клопотання засудженого ОСОБА_6 судом першої інстанції розглядалось у його відсутність, оскільки від відбуває покарання в місцях позбавлення волі та висловив бажання, щоб клопотання розглядалось у його відсутність, яке він підтримує, тому термін оскарження ухвали суду настав з моменту вручення останньому копії ухвали, тому засудженим вірно не ставилось питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 25 жовтня 2016 року.
Відповідно до ст. 404 КПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
24 грудня 2015 року набув чинності Закон України « Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-У111.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», його дія застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.
Згідно пункту 3 прикінцевих положень Закону, цей закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок.
Клопотання, про застосування ч. 5 ст. 72 КК України до Вінницького міського суду Вінницької області подано засудженим ОСОБА_6 .
Частин 5 ст. 72 КК України , в редакції від 26 листопада 2015 року не містить обмежень щодо застосування даного Закону до осіб засуджених до довічного позбавлення волі.
Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ висловив свою позицію щодо застосування окремих положень Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-У111 «Про внесення міни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» носить лише рекомендаційний характер.
Згідно статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Судом першої інстанції безспірно встановлено, що ОСОБА_6 вироком Дніпропетровського обласного суду від 22.10.1997 року визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 93 п. «е», «ж», «з», 140 ч.2 КК України, і остаточну міру покарання, відповідно до ст. 42 КК України йому призначено у вигляді виключної міри покарання смертної кари.
Ухвалою Верховного Суду України від 23 грудня 1997 року вирок Дніпропетровського обласного суду від 22.10.1997 року щодо ОСОБА_6 , - залишений без змін.
Згідно ухвали Дніпропетровського обласного суду від 18.08.2000 року у вирок Дніпропетровського обласного суду від 22.10.1997 року відносно ОСОБА_6 внесені зміни і прийнято його вважати засудженим за ст.ст. 93 п. «е», «ж», «з», 140 ч.2 КК України за правилами ст. 42 КК України до довічного позбавлення волі.
26.11.2015 року Законом України « Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання», внесені зміни о ч.5 ст. 72 КК України, даний закон набув чинності 25 грудня 2015 року.
Відповідно до прикінцевих положень вказаного закону, як вірно зазначив суд першої інстанції в своїй ухвалі, Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю. Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок.
Відповідно до ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність , що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
Попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Слід зазначити, що ч.5 ст. 72 КК України, в редакції від 26 листопада 2015 року не містить обмежень щодо застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» до осіб засуджених до довічного позбавлення волі.
Разом з тим слід зазначити, що виходячи із принципу гуманізації суспільних відносин, у п. 27 ст. 106 Конституції України зазначається, що Президент України здійснює помилування.
Помилування це акт глави держави, за яким персонально визначена особа або кілька осіб, як правило, повністю або частково звільняється (звільняються) від покарання ( незалежно від тяжкості вчиненого злочину), а також до неї може застосовуватися більш м`яке покарання.
Стаття 58 Конституції України містить положення щодо недопустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що являються загальновизнаними принципами права.
Засудженому ОСОБА_6 , відповідно до ухвали Дніпропетровського апеляційного суду від 28 грудня 2002 року початок строку ув`язнення прийнято вважати з 22 грудня 1995 року, тобто з моменту затримання в якості підозрюваного.
Тобто засудженому ОСОБА_6 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з 22 грудня 1995 року, з моменту затримання в якості підозрюваного, в межах однієї кримінальної справи, по час набрання вироку законної сили 23 грудня 1997 року.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 72 КК України; ст. ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419КПК України, апеляційний суд
П о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 , та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_8 , - задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 жовтня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого до довічного покарання ОСОБА_6 про застосування до нього ч.5 ст. 72 КК України, щодо зарахування строку попереднього ув`язнення, - скасувати.
Клопотання засудженого ОСОБА_6 , - задовольнити.
Застосувати до засудженого за вироком Дніпропетровського обласного суду від 22 жовтня 1997 року ОСОБА_6 вимоги ч.5 ст. 72 КК України зарахувавши строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 22 грудня 1995 року по 23 грудня 1997 року.
На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга до касаційної інстанції на протязі трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: