Справа № 646/2175/17
№ провадження 1-кс/646/1753/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2017 року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області старшого радника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002964 від 20.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2017р. слідчий в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області старший радник юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з заступником начальника відділу процесуального керівництва прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках матеріалів кримінального провадження за № 0002964 від 20.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що що у нього в провадженні перебувають матеріали досудового розслідування № 0002964 від 20.10.2016 за ч.4 ст.187 КК України.

Відомості до ЄРДР внесено за заявами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо розбійного нападу з боку невідомих осіб, які заволоділи викраденими ОСОБА_5 грошима та майном на загальну суму більш ніж 1,4 млн. доларів США, 150 тисяч ЄВРО та ювелірними виробами.
Встановлено, що 16.04.2016 до чергової частини Дніпровського відділення поліції Дніпровського відділу ГУНП в Дніпропетровський області із заявою про скоєння крадіжки грошових коштів в особливо великих розмірах та ювелірних виробів звернулась громадянка ОСОБА_6 . Відомості внесено до ЄРДР за номером 0001001 від 17.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. У своєї заяві ОСОБА_6 вказала, що приблизно о 21.00 годині за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , вона виявила відсутність грошових коштів у розмірі 1 420 000 доларів США, 156 000 ЄВРО, золотих виробів з дорогоцінними камінцями на загальну суму приблизно 200 000 доларів США, які знаходились у неї на зберіганні та належали її подрузі ОСОБА_7 .

Також 16.04.2016 ОСОБА_6 звернулась із заявою про зникнення свого чоловіка ОСОБА_8 , 1963 р.н., який 15.04.2016 приблизно о 21.00 годині зник з місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , поїхавши у невідомому напрямку на автомобілі ВАЗ-НІВА. Відомості за даним фактом внесено до ЄРДР за номером 0001002 від 17.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Також встановлено, що після того як ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_7 про зникнення свого чоловіка ОСОБА_8 разом з грошовими коштами та ювелірними виробами, ОСОБА_7 зв`язалась з правоохоронцями Дніпропетровської області з питанням щодо сприяння розшуку чоловіка своєї подруги - ОСОБА_5 , а також розшуку своїх грошей та ювелірних виробів.

Розшуком грошей та ювелірних виробів почав займатись заступник начальника відділу Дніпровського відділу поліції Дніпропетровської області ОСОБА_9 , який у свою чергу доручив займатися цим питанням близьким до себе співробітникам карного розшуку, а саме - начальнику сектору Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській ОСОБА_10 , начальнику сектору Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській ОСОБА_11 , старшому оперуповноваженому Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 та оперуповноваженому Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 , які у подальшому зустрілися з ОСОБА_6 з метою з`ясування обставин зникнення чоловіка та майна.

Під час розшуку, працівники майнового сектору в кількості трьох осіб, серед яких ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , 21.04.2016 у денний час приїхали до місця мешкання ОСОБА_14 , який втік разом із ОСОБА_5 , де вимагали у його співмешканки ОСОБА_15 під загрозою фізичної розправи видати грошові кошти та золоті вироби, що міг залишити ОСОБА_14 та ОСОБА_16 . Обшукавши всі помешкання, знайшли два мобільних телефона, які були залишені ОСОБА_14 та забрали їх собі. В подальшому ОСОБА_17 за вимогою працівника поліції ОСОБА_13 зустрічалась в м. Дніпро з оперативними працівниками на ж/м Перемога, які продовжували шукати ОСОБА_5 та ОСОБА_18 .

Далі встановлено, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 06.05.2016 отримали інформацію стосовно місця переховування ОСОБА_5 та його брата - ОСОБА_14

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 приблизно о 15.30 годині 06.05.2016р. прибули з м. Дніпро в м. Павлоград Дніпропетровської області, встановили адресу орендованої ОСОБА_5 квартири ( АДРЕСА_2 ), про що відразу повідомили ОСОБА_10 , (який в цей день пізніше прибув до вказаної квартири), після чого зупинивши ОСОБА_5 та ОСОБА_14 на першому поверсі будинку, де вони орендували квартиру, із застосуванням фізичного насилля та під загрозою застосування зброї, завели їх назад у квартиру та у подальшому під час обшуку забрали дві сумки з викраденими ОСОБА_5 грошовими коштами та ювелірними виробами, а саме - 1 370 000 доларів США, 156 000 Євро, ювелірні золоті вироби з дорогоцінними камінням на загальну суму приблизно 200 000 доларів США та інші предмети. Після чого видавши ОСОБА_5 та ОСОБА_14 грошові кошти у сумі 50 000 доларів США, наказали їм невідкладно покинути територію Дніпропетровської області, присвоївши собі решту грошових коштів та золоті вироби.

Допитані ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші надали однакові показання кожний у своїй частині щодо відомих подій з питання викрадення майна та подальшого розбійного нападу з метою заволодіння вказаними грошовими коштами та ювелірними виробами вказаними вище працівниками поліції Дніпропетровської області - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 .
В ході розслідування даного кримінального провадження визнано потерпілими: громадянина ОСОБА_20 та ОСОБА_7 , якими заявлено цивільні позови у сумі ОСОБА_20 у сумі 900 тисяч доларів США, та ОСОБА_7 у сумі 520 тисяч доларів США, 156 тисяч Євро та 200 тисяч доларів США (еквівалент вартості золотих виробів).
Також в ході розслідування встановлено, що родичі працівників поліції могли сприяти приховуванню грошей, цінностей та предметів здобутих злочиннім шляхом при вказаних вище обставинах. Окрім цього встановлено, що саме родичі вказаних працівників поліції після вчинення ними розбійного нападу, в ході якого вони заволоділи вказаними грошима та ювелірними виробами, придбали та зареєстрували у законному порядку дорогі автомобілі, квартири, будинки та земельні ділянки.
Так, згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно батько ОСОБА_12 ОСОБА_21 зареєстрував на себе домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 19.09.2016р.
Тобто слідство вважає, що саме це домоволодіння придбане за гроші отримані в ході вказаного розбійного нападу, в якому приймав участь ОСОБА_12 .

Слідчий зазначив, що приймаючи до уваги, що санкція кримінального правопорушення передбачає обов*язкову конфіскацію майна та з огляду на те,що у кримінальному провадженні заявлений цивільний позов, на теперішній час є необхідність в накладенні арешту на вказане майно.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Слідчий суддя, вислухавши слідчого, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Частина 2 ст.171 КПК України передбачає, що в клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1)Підстави і мету та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2)Перелік і види майна, що належить арештувати;
3)Документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4)Розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 КПК України
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У зв`язку з вище викладеним, слідчий суддя з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), вважає необхідним накласти арешт на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_21 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 170-171 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області старшого радника юстиції ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яке на праві власності належить ОСОБА_21 підставі договору купівлі-продажу р.№ 844 від 19.09.2016р., посвідченому приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_22 з забороною ним розпоряджатись.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню згідно ст. 175 КПК України.
Виконання ухвали доручити слідчому в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області старшому раднику юстиції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1