АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №639/7769/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/394/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.72 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
7 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 листопада 2016 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 10 листопада 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання.

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженому суд вказав, що 24 грудня 2015 року набрала чинності нова редакція ч. 5 ст.72 КК України, викладена Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року за №842-УІІІ. Зазначеною нормою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, - також передбачено переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі за вищезазначеним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ч. 1 ст.72 КК України.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений: 1) 07.05.2008 року Московським районним судом м. Харкова за ст. 198 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік; 2) 29.07.2009 року Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 186, ч.2 ст.186, ч.1 ст.309, ст.71, ст.72 КК України до 4 років 1 місяця; 3) 20.03.2012 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі; 4) 16.03.2016 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі, строк відбуття покарання рахується з моменту його фактичного затримання - 26.05.2016 року (протокол затримання).

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_7 по вказаному кримінальному провадженню в місцях попереднього ув`язнення не тримався.

Клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.07.2009 року та за вироком Московського районного суду м. Харкова від 20.03.2012 року не підлягає задоволенню, оскільки ч.5 ст.72 КК України передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Будь-який інший строк перебування засудженого ОСОБА_7 в слідчому ізоляторі, не є строком попереднього ув`язнення, оскільки це перебування відбувалось у межах інших кримінальних проваджень, а тому зарахуванню в строк відбування покарання засудженого ОСОБА_7 за вироком Московського районного суду м. Харкова від 16.03.2016 року, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, не підлягає.

Крім того, строки, протягом яких засуджений утримувався під вартою за вироком Московського районного суду м. Харкова від 20.03.2012 року, не були враховані під час ухвалення вироку Московського районного суду м. Харкова від 16.03.2016 року, оскільки були вже відбуті.

Зважаючи, що засуджений ОСОБА_7 був затриманий після набрання вироком Московського районного суду м.Харкова від 16 березня 2016 року, законної сили, тобто відсутній строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 , який би підлягав зарахуванню у відповідності до ст.72 КК України, у зв`язку із чим клопотання засудженого не підлягає задоволенню.

Засуджений оскаржив зазначену ухвалу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просив ухвалу скасувати та зарахувати строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на момент винесення вироку Московського районного суду м.Харкова від 16.03.2016 року, усі попередні строки з урахуванням ст.71 КК України були відбуті повною мірою.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, який заперечував проти апеляції, засудженого, який підтримав скаргу, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
10.11.2016 року районний суд відмовив в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання.

24.12.2015 року набрала чинності нова редакція ч. 5 ст. 72 КК України.

Зазначеною нормою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Як видно з кримінального провадження, ОСОБА_8 був засуджений останній раз 16.03.2016 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_8 по вказаному кримінальному провадженню в місцях попереднього ув`язнення не утримувався. Тому районний суд обґрунтовано на підставі ч. 5 ст. 72 КК України вказав про відсутність підстав для зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання.

З урахуванням наведеного, апеляція задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 листопада 2016 р. щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а засудженим, що тримається під вартою у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий -

Судді: