Справа № 738/508/17
№ провадження 1-кс/738/306/2017
УХВАЛА

15 червня 2017 року місто Мена Чернігівської області
Слідчий суддя Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мена клопотання слідчого СВ Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про направлення до медичного закладу для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 20 січня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про направлення до медичного закладу для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 20 січня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Клопотання погоджене з прокурором та обґрунтоване тим, що слідчий здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, яке полягає у тому, що 26 жовтня 2016 року близько 16.30 год. ОСОБА_6 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин здійснив розпилення невстановленої хімічної речовини в обличчя ОСОБА_7 спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді опіку повік та кон`юктиви правого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, після чого вкусив останнього за третій палець правої кісті в результаті чого відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 31 від 07.02.2017 року у ОСОБА_7 мають місце тілесні ушкодження у вигляді укушеної рани в ділянці 3 пальця правої кисті, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Відомості про даний факт 20.01.2017, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

14.03.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 17.01.2014 року з діагнозом F30.2. Відповідно до довідки з Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні в ЧПНЛ з 02.09.2014 року по 17.09.2014 року з приводу: маніакальний епізод з короткочасною психотичною симптоматикою на фоні вживання каннабіноїдів.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 підтримали клопотання, просили його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_8 у задоволенні клопотання просив відмовити. Зазначив, що він не погоджується на проведення стаціонарної психіатричної експертизи, оскільки не хворіє на будь які психічні захворювання, у 1995 році перебував на лікуванні у Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні, тому що це потрібно було для проходження служби у збройних силах, а у 2014 році лікувався у цьому ж медичному закладі, оскільки вживав канабіоїди, однак зараз їх не вживає.
Захисник ОСОБА_5 у задоволенні клопотання просив відмовити, вказавши, що підозрюваний сам з`явився до суду, він здоровий, осудний, не заперечує проти направлення обвинувального акту до суду, для розгляду справи по суті.
Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та заслухавши думку учасників судового процесу, дійшов до наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що слідчим СВ Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 розслідується кримінальне правопорушення внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 20.01.2017 року за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
17.03.2017 року у рамках розслідування кримінального провадження було призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу з метою встановлення психічних захворювань, усвідомлення дій та керування ними на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 .
Відповідно до висновків судово-психіатричого експерта № 289 від 25.04.2017 року та № 290 від 25.04.2017 року ОСОБА_6 показано проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.
Згідно ч. 2 ст. 509 КПК України питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.
Вирішуючи питання про направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи, необхідно брати до уваги правові позиції Європейського Суду з прав людини, відповідно до яких тримання особи у психіатричному закладі без достатніх на те підстав є позбавленням свободи у значенні підпункту "е" пункту 1 статті 5 Конвенції(п. 67 рішення від 05 червня 2014 року у справі "Акопян проти України", п. 105 рішення від 17 квітня 2014 року по справі "Руденко проти України". Поняття позбавлення свободи поєднує у собі як об`єктивний елемент, а саме тримання особи в обмеженому просторі протягом значного періоду часу, так і суб`єктивний елемент, тобто відсутність достовірної згоди особи на таке тримання (пп. 71 і 74 рішення від 16 червня 2005 року у справі "Шторк проти Німеччини").
Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується судом в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу.
При ізоляції особи від суспільства, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при умові існування підстав передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України.
В разі направлення особу на стаціонарну судово-психіатричну експертизу, вона буде ізольована від суспільства на деякий строк.
Відповідно до ст. 178 КПК України, однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.
Санкція ч. 2 ст. 125 КК України, передбачає найтяжче покарання у виді обмеження волі.
Таким чином, з огляду на те, що санкція ч. 2 ст. 125 КК України, за ознаками вчинення злочину якої підозрюється ОСОБА_6 не передбачає позбавлення волі, а направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи фактично відповідає запобіжному заходу пов`язаному з ізоляцією особи від суспільства, тому суд приходить до висновку про неможливість задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного та керуючись ст. 509 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Менського ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про направлення до медичного закладу для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 20 січня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1