Справа №490/686/17 09.02.2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 лютого 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2017 року, якою застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воїнка, Красноперекопського району, АРК, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 :

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, по кримінальному провадженню № 0000363

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5
підозрюваний ОСОБА_6
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі.
Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2017 року застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді
домашнього арешту із забороною підозрюваному цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покладено строком до 28.03.2017р. на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування із усіма свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали до 28 березня 2017 року.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник, вважає, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, є необґрунтованою.

Вказує, що слідчий суддя необґрунтовано дійшла до висновку про існування ризиків, задля запобігання яких необхідно застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_6 .

Зазначає, що ОСОБА_6 після свого звільнення з ІТЗ добровільно з`явився до суду, не став переховуватися від органів слідства та суду, впливати на потерпілих та свідків, хоча мав таку можливість. Цей факт, на думку апелянта, виключає існування ризиків, перелічених в клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді.
Крім того, захисник звертає увагу, що слідчий суддя не прийняв до уваги те що, мати ОСОБА_6 не працює, отримує допомогу по утриманню дитини, а ОСОБА_6 , хоч і неофіційно, але ж працює, і в теперішній час має пропозиції працевлаштуватися офіційно, а тому такий вид запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт виключає можливість офіційного працевлаштування, крім того ОСОБА_6 має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно ухвали суду та матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 24.01.2017р. близько 00 год. 30 хв. він спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебуваючи біля бару «Грін Лайф», розташованого по пр. Центральний в м. Миколаєві побачили ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які вийшли з бару, щоб покурити. Виходячи з бару ОСОБА_10 ненавмисно зачепив ОСОБА_9 плечем. В цей час у ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відійти разом з ним, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 від бару до зупинки громадського транспорту, ОСОБА_10 не сперечався та відійшов разом з ними до вищезазначеної зупинки громадського транспорту.

ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , з корисливих мотивів та з метою збагачення, знаходячись на зупинці громадського транспорту «вул. Дзержинського», діючи умисно зажадав від ОСОБА_10 та ОСОБА_11 передати йому гроші в сумі 6000 грн. Потерпілий ОСОБА_10 відмовився виконувати незаконну вимогу ОСОБА_9 .

Після цього потерпілий ОСОБА_10 дістав з кишені свій мобільний телефон марки «Lenovo» з сім картою мобільних операторів «МТС» та «Київстар» вартістю 2000 гри щоб подзвонити до поліції.

В цей час ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_8 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадені майна, вихопив з рук потерпілого ОСОБА_10 вказаний мобільний телефон.

Після цього ОСОБА_12 звернувся до ОСОБА_11 , щоб останній поклав мобільний телефон на лавку. Почувши це ОСОБА_11 побоюючись фізичного насилля поклав мобільний телефон та грошові кошти в розмірі 100 грн., які знаходились в нього в кишені. Після цього ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_11 зняв з його безіменного пальця золоту обручку, розстібнув золотий ланцюжок, на якому був золотий хрестик, який знаходився на шиї потерпілого.

Побачивши, що у потерпілого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 більше немає цінностей ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з місця вчинення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 2600 грн. , потерпілому ОСОБА_11 - в розмірі 9600 грн.

Вказані вище дії підозрюваного ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене за попередньою змовою групою осіб.

24.01.2017 р., ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту для запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, а також впливу на свідків.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Суд також зазначив, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчините інше кримінальне правопорушення.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ці вимоги закону при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 дотримані слідчим суддею в повному обсязі.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що здобуті під час досудового розслідування кримінального провадження докази в достатній мірі свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочинного діяння, а також про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків.
Як вбачається із наданих матеріалів, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Дана підозра на стадії досудового слідства обґрунтована, оскільки ґрунтується на доказах, отриманих у ході розслідування кримінального провадження, а саме: рапортом інспектора патрульної поліції від 24.01.2017р.; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, від 24.01.2017р., в якому ОСОБА_10 просить прийняти міри до невідомих осіб, які відкрито заволоділи його майном; протоколом огляду місця події від 24.01.2017р.; протоколом впізнання від 24.01.2017р.. відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 по зовнішнім рисам обличчя впізнав ОСОБА_6 , яка разом з іншими особами відкрито заволоділа його майном; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , яка підтвердила, що ОСОБА_6 24.01.2017 року в нічний час разом з іншими особами перебував в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Надані суду матеріали кримінального провадження на даний час містять відомості, які свідчать про правильність висновку суду про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 .

З урахуванням наведеного доводи захисника стосовно відсутності вагомих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є неприйнятними.

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що є значна ймовірність щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчините інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу, відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчим суддею було вірно враховано встановлені обставини та вагомість доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, не має постійного джерела доходів та роботи, що дає підстави вважати про існування зазначених в клопотання слідчого ризиків.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, є правильним висновок судді про існування ризиків у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 , передбачених в п.1,3,5, ч.1 ст. 177 КПК України дій, а саме те, що підозрюваний може впливати на потерпілих та свідків. Крім того, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на наведене апеляційні доводи захисника про відсутність зазначених слідчим суддею ризиків та обґрунтованої підозри, у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 чт.186 КК України, є неспроможними та такими що спростовуються матеріалами судового та кримінального провадження.
Крім того апелянтом не надано суду першої інстанції та апеляційному суду належних даних про те, що ОСОБА_6 має пропозиції працевлаштуватися офіційно а така міра, як цілодобовий домашній арешт виключає можливість офіційного працевлаштування.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.
З огляду на наведене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Апеляційній суд, не находить підстав для скасування ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та постановлення нової ухвали про обрання запобіжного заходу не пов`язаного з обмеженням волі, про що просить в апелянт в своїй скарзі захисник.
Керуючись ст.ст. 405 ,407, 422, 424 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2017 року, якою застосовано стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту - залишити без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді