Дата документу 10.08.2017
Справа № 501/1593/17

У Х В А Л А
10 серпня 2017 року слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області клопотання прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про арешт майна, -
09 серпня 2017 року прокурор Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , звернувся із клопотанням, про арешт майна, а саме:
17.07.2017 до Іллічівської місцевою прокуратурою Одеської області надійшло звернення ректору Одеського державного аграрного університету, про те, що на земельних ділянках, що знаходиться на праві постійного користування ОДАУ, виявленні посіви, які університетом не проводились.
Представник ОСОБА_6 , надала показання, що вищевказані земельні ділянки, протягом 2016-2017 років перебували під чорним (чистим) парем з метою дотримання сівозміни (тобто не використовувались спеціально) так як ці землі - є землі сільськогосподарського призначення для ведення дослідних та навчальних цілей, а отже є особливо цінними ґрунтами. Дозвіл на проведення посівів на вказанійземельній ділянці, або якесь інше узгодження, для проведення відповідних робіт Одеським державним аграрним університетом не надавалось.
Таким чином, вказана земельна ділянка, що знаходяться на праві постійного користування Одеського державного аграрного університету, використовується невстановленими особами, зокрема засіяна соняшником, без наявності відповідного договору або іншого узгодження, а отже у вказаних діях вбачається склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 197-1 КК України.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч.2ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 90 Земельного кодексу України право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію належить власникам земельних ділянок. Згідно зі ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування на земельну ділянку виникають з моменту державної реєстрації цих прав відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
При зайнятті земельної ділянки за відсутності відповідних правовстановлюючих документів в особи, яка засіяла таку ділянку, не виникає право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію на вказаній земельній ділянці (постанова Вищого господарського суду України у справі № 8/365-37/248-08 від 09.03.2010).
Враховуючи вищевикладене, вищевказані земельні ділянки є доказами у кримінальному провадженні, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є об`єктом кримінально протиправних дій.
З метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, керуючись, ст.ст. 36, 131, 132, 170-175 КПК України, існує необхідність накладання арешту на речові докази, а саме земельну ділянку та посіви сільськогосподарських культур, шляхом заборони будь-кому розпоряджатися цим майном та використовувати його.
В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання і просив його задовольнити.
Дослідивши надані матеріали, заслухавши пояснення прокурора, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню.
Нормою ст.172 ч.1 КПК України зазначено, що «клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та прокурора…».
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 110, 131-132, 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
Іллічівського міського суду
Одеської області ОСОБА_1