А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

24.04.2014 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю прокурора ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 та його представника адвоката ОСОБА_10 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями державного обвинувача Хустського міжрайонного прокурора та представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 25.01.2013 року.
Цим вироком засуджено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Буштина Тячівського району, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Сваляви, мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, не працюючого, не судимого, за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено на них обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти цей орган про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися в цей орган для реєстрації.
Ухвалено: запобіжним заходом щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити підписку про невиїзд, стягнути з них солідарно 235 грн. 20 коп. судових витрат та 20 000 грн. в покриття моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_9 .
Як визнав суд доведеним, 23.02.2012 року близько 22 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за попередньою змовою, в стані алкогольного сп`яніння, на АДРЕСА_1 , з метою заволодіння майном потерпілих, напали на ОСОБА_9 , нанесли йому чисельні удари руками та ногами по різним частинам тіла, заподіявши йому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, заволоділи його мобільним телефоном марки „Нокія - 1280 вартістю 120 грн., чим завдали потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.
В апеляціях обвинувач та представник потерпілого не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та правильність кваліфікації дій засуджених порушують питання про скасування вироку внаслідок його м`якості. Вказують, що міра покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особам засуджених. Просять постановити свій вирок, яким призначити засудженим міру покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, промову прокурора, яка апеляції підтримала частково, просила вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд із-за істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону під час судового розгляду, виступи потерпілого та його представника на підтримання апеляцій, пояснення підсудних та їх захисників про законність вироку та необґрунтованість апеляцій, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляції підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно ст. 334 КПК України (в редакції Закону 1960 року) мотивувальна частина вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину. В цій частині вироку наводяться обставини, які визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, та докази, на яких ґрунтується висновок суду щодо кожного підсудного, з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає інші докази.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції виконані не в повному обсязі.
Так, згідно показів підсудних, вони мали на меті забрати від ОСОБА_9 200 грн., які той боргував ОСОБА_7 ще з 2008 року. Оскільки, в потерпілого грошей не виявилося, вони відібрали від нього телефон.
Зазначені обставини не узгоджуються з твердженнями потерпілого, який наявність боргу перед ОСОБА_7 заперечує.
Отже, зазначені суперечності суд першої інстанції повинен був під час розгляду усунути, давши оцінку показам сторін та встановивши справжній мотив злочину, врахувавши вимоги ст. 334 КПК України.
Крім того, згідно ст. 370 КПК України (в редакції Закону 1960 року), істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є порушення під час розгляду справи права обвинуваченого на захист.
Як вбачається з протоколу судового засідання, суд недавши виступити в судових дебатах підсудним - порушив їх право на захист (Т 2 а.с. 114), що відповідно до вимог ст. 367 КПК України (в редакції Закону 1960 року) є підставою скасування вироку і позбавляє можливості постановлення вироку судом апеляційної інстанції.
Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляцій знайшли своє часткове підтвердження і зумовлюють необхідність скасування вироку з направленням справи на новий судовий розгляд, під час якого необхідно усунути вищевказані недоліки, перевірити доводи підсудних щодо наявності чи відсутності боргу потерпілого перед ОСОБА_7 , та в разі повторної доведеності вини підсудних в інкримінованому органом досудового слідства злочину (ч. 2 ст. 187 КК України), вважати попереднє призначене покарання зам`яким.
Керуючись ст. ст. 365, 366, КПК України (в редакції Закону 1960 року), апеляційний суд
У Х В А Л И В :

апеляції обвинувача Хустського міжрайонного прокурора та представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 задовольнити частково, вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 25.01.2013 року про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України скасувати, справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі.
Запобіжним заходом щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити підписку про невиїзд.

Судді: