Справа №672/1160/16-к
Провадження №1-кп/672/4/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2017 року Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

представників потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника служби у справах дітей Городоцької РДА ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

розглянувши матеріали кримінального провадження №0000476 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кам`янець-Подільський Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, не одруженої, на утриманні троє малолітніх дітей, з середньою освітою, не судимої, в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З початку вересня 2015 року ОСОБА_9 , разом із своїм цивільним чоловіком ОСОБА_11 , двома малолітніми дітьми - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та матір`ю ОСОБА_14 проживала в АДРЕСА_1 .

20 листопада 2015 року в обідню пору доби ОСОБА_9 разом із своїми малолітніми дітьми ОСОБА_12 і ОСОБА_13 та цивільним чоловіком ОСОБА_11 , внаслідок конфлікту та непорозумінь з матір`ю ОСОБА_14 , переїхали на тимчасове місце проживання в АДРЕСА_2 .

В подальшому з 20 по 23 листопада 2015 року ОСОБА_9 , перебуваючи в будинку за місцем свого тимчасового проживання по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, викликаних незадовільною поведінкою її малолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відмовою виконувати останнім її вимоги, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, умисно завдала декілька ударів руками по тулубу, нижніх кінцівках та обличчі малолітньому ОСОБА_12 .

Враховуючи викладене, ОСОБА_9 умисно спричинила малолітньому ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді: трьох синців в міжлопаточній області, чотирьох синців в поперековій області з ліва, трьох синців в поперековій області з права, трьох синців в проекції тіла грудини, два синці по зовнішній поверхні правого колінного суглобу, три синці по зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, три синці по передній поверхні лівої гомілки в середній третині, п`ять синців по передній поверхні правої гомілки в середній третині, один синець в лобній області з ліва в верхньому відділі, три синці в щочній області з ліва, два синці в щочній області з права, один синець в підбородочній області з ліва, одне садно в лобній області з права, три садна в області правого крила носа, одне садно в області кута рота з права, п`ять саден в щочній області з права, два садна в щочній області з ліва, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №248 від 26.11.2015р. за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.125 КК України.

Окрім того, з 20 по 23 листопада 2015 року ОСОБА_9 , перебуваючи в будинку за місцем свого тимчасового проживання по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, викликаних неналежною поведінкою її малолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та відмовою виконувати останнім її вимоги, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, умисно завдала декілька ударів руками по голові, обличчі, нижніх кінцівках та сідницях малолітньому ОСОБА_13 .

Враховуючи викладене, ОСОБА_9 умисно спричинила малолітньому ОСОБА_13 наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму у вигляді забою головного мозку важкого ступеню, субдуральної гематоми над правою півкулею головного мозку, субдуральної гідроми зліва, що спричинили дислокацію (зміщення) серединних структур та проявились лівобічним геміпарезом і вираженим набряком головного мозку, з тривалим порушенням свідомості по типу сопор-кома та періодичними тоніко-клонічними судомами, яка в клінічному перебігу також ускладнилась розвитком правобічної субтотальної плевропневмонії з дихальною недостатністю; важкої контузії обох очей у вигляді відшарування сітківки та крововиливів в сітківку обох очей, що призвело до фіброзу скловидного тіла правого ока та часткової атрофії дисків зорових нервів обох очей, з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді підшкірних крововиливів: лобної ділянки голови по середині розмірами близько 5,9x3,8 см, скроневої ділянки справа розмірами близько 3,7x2,5 см, нижньої частини правої щічної ділянки обличчя та підборіддя справа розмірами близько 4,3x3,2 см, лівої виличної ділянки розмірами близько 2,9x2,2 см., нижньої частини лівої щічної ділянки обличчя та підборіддя зліва розмірами близько 5,4x3,8 см. зовнішньої поверхні верхньої третини лівої вушної мушлі розмірами близько 2,6x2,1 см, гематоми потиличної ділянки справа, які згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи №71 від 19.07.2016р. по своєму характеру відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Одночасно ОСОБА_9 умисно спричинила малолітньому ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу по внутрішній поверхні лівого стегна в нижній третині розмірами близько 2,6 х 2,1 см, підшкірної гематоми по всій поверхні обох сідниць з переходом на промежину справа, які згідно із висновком вище зазначеної комісійної судово-медичної експертизи за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисному тяжкому тілесному ушкоджені, небезпечному для життя в момент заподіяння, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КК України.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125, ч.1 ст.121 КК України не визнала і пояснила, що з 20 по 23 листопада 2015 року вона разом із своїми малолітніми дітьми ОСОБА_12 і ОСОБА_13 та цивільним чоловіком ОСОБА_11 проживали по АДРЕСА_2 . В ці дні її співмешканець ОСОБА_11 виховував дітей шляхом їх побиття. Як він бив дітей обвинувачена не бачила, однак у них стали появлятись синці.

23.11.2015 року ОСОБА_9 у вечірню пору доби поклала дітей спати на ліжку без перил, а саме пішла до будинку сестри ОСОБА_11 дивитись телевізор. Приблизно через півгодини вона почула крики і коли вийшла на вулицю, то побачила, що її син ОСОБА_15 знаходиться у непритомному стані, а ОСОБА_11 та його сестра ОСОБА_16 приводять дитину до свідомості. Потім викликали місцевого фельдшера і дитину відправили до лікарні.

Незважаючи на пояснення обвинуваченої, її вина в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях підтверджується такими доказами:

показаннями свідка ОСОБА_17 , що вона працює психологом у Дунаївецькій ЗОШ №2. В приміщенні Дунаївецької поліції у її присутності працівники поліції допитували малолітнього ОСОБА_18 і той казав, що його мама била в носік, а ОСОБА_11 по сідницях;

показаннями свідка ОСОБА_19 , що вона працює директором Дунаєвецької районної служби сім`ї та молоді і в її присутності працівники поліції допитували малолітнього ОСОБА_18 і той казав, що його били як мама, так і ОСОБА_11 ;

показаннями свідка ОСОБА_20 , що вона є подругою ОСОБА_9 і остання в її присутності добре ставилась до своїх дітей;

показаннями свідка ОСОБА_14 , що вона є мамою ОСОБА_9 . Коли її дочка разом із своїми малолітніми дітьми ОСОБА_12 і ОСОБА_13 та цивільним чоловіком ОСОБА_11 проживали у неї в с.Балин Городоцького району, то дітей ніхто не ображав. В листопаді 2015 року дочка забрала дітей і разом із співмешканцем переїхали жити в с.Скіпче Городоцького району. 24.11.2015 року зранку ОСОБА_11 привіз до неї її онука ОСОБА_18 і лишив у неї. Свідок бачила на спині та грудях дитини синці. На її питання звідки у нього синці ОСОБА_21 відповів, що це бив його ОСОБА_11

показаннями свідка ОСОБА_22 , що вона працює лікарем-анестезіологом Городоцької ЦРЛ. 23.11.2015 року біля 23 год. до Городоцької ЦРЛ у супроводі ОСОБА_9 та ОСОБА_11 доставили малолітнього ОСОБА_13 , який перебував у тяжкому стані. На тілі дитини були синці як свіжі, так і давніші. При цьому мати казала, що дитина впала з кроваті. ОСОБА_22 викликала поліцію та стала допомагати дитині;

показаннями свідка ОСОБА_23 , що вона працює заступником головного лікаря з медичної частини у Хмельницькому спеціалізованому будинку дитини «Берізка». На даний час ОСОБА_12 і ОСОБА_13 знаходяться у них. Останній поступив до закладу із рубцями на голові і потребує стороннього догляду;

показаннями свідка ОСОБА_24 , що вона є рідною сестрою ОСОБА_11 . В листопаді 2015 року по сусідству із нею стали проживати ОСОБА_11 та ОСОБА_9 разом із своїми малолітніми дітьми ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . В цей час вона помітила на обличчі ОСОБА_13 синець. Коли вона запитала ОСОБА_9 звідки у дитини синець, то та відповіла, що це вона дала йому ляпаса, бо він її не слухався.

23.11.2015 року у вечірній час ОСОБА_9 поклала своїх дітей спати а сама вийшла із хати. В цей час ОСОБА_11 був біля свідка. Хвилин через п`ятнадцять він пішов до хати, щоб підкинути дрова до грубки і виніс звідти на руках ОСОБА_13 , який був у непритомному стані. ОСОБА_24 викликала місцевого фельдшера, яка після прибуття викликала швидку допомогу та дитину забрали до лікарні.

Також ОСОБА_24 бачила, як ОСОБА_9 раз вдарила ОСОБА_13 по сідницях, бо той плакав. Так, щоб вона дуже била дітей, свідок не бачила;

показаннями свідка ОСОБА_25 , що вона є рідною сестрою ОСОБА_11 . В листопаді 2015 року до с.Скіпче Городоцького району на проживання переїхав ОСОБА_11 та ОСОБА_9 разом із своїми малолітніми дітьми ОСОБА_12 і ОСОБА_13

23.11.2015 року у вечірній час ОСОБА_9 поклала своїх дітей спати а сама вийшла із хати. В цей час ОСОБА_11 був біля свідка. Хвилин через п`ятнадцять він пішов до хати щоб підкинути дрова до грубки і виніс звідти на руках ОСОБА_13 , який був у непритомному стані. ОСОБА_24 викликала місцевого фельдшера, яка після прибуття викликала швидку допомогу та дитину забрали до лікарні;

показаннями свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , що вони в с.Балин Дунаєвецького району проживали по сусідству із ОСОБА_9 . Остання добре ставилась до своїх дітей та доглядала їх;

показаннями свідка ОСОБА_11 , що з вересня 2015 року він став проживати разом із ОСОБА_9 в с.Балин Дунаєвецького району Хмельницької області. В листопаді 2015 року він із ОСОБА_9 та її двома дітьми ОСОБА_12 і ОСОБА_13 переїхали на проживання в с.Скіпче Городоцького району. Там він кілька раз бачив як обвинувачена била своїх дітей, коли ті не лягали спати.

23.11.2015 року у вечірній час ОСОБА_9 поклала своїх дітей спати, а сама вийшла із хати. В цей час ОСОБА_11 був на подвір`ї із своїми сестрами, ОСОБА_16 та ОСОБА_28 . Хвилин через п`ятнадцять свідок пішов до хати, щоб підкинути дрова до грубки і побачив, що ОСОБА_13 лежить непритомний біля кроваті. Він взяв його на руки та виніс на вулицю і показав своїм сестрам. Ті покликали ОСОБА_9 , яка була у сусідній хаті і викликали місцевого фельдшера, яка після прибуття викликала швидку допомогу та дитину забрали до лікарні;

протоколом огляду місця події від 24.11.2015 року, де оглянуто господарство, яке належить ОСОБА_24 та розташовано в с.Скіпче Городоцького району Хмельницької області. У протоколі зафіксовано розташування кімнат у будинку, де проживала ОСОБА_9 із дітьми, та вигляд ліжка, на якому спали діти. Відстань від полу до верхньої частини матрацу становить 66 см, висота бильця від матрацу становить 45 см. (т.1 а.с.45);

висновком судово-медичної експертизи №248 від 26.11.2015 року, де вказано, що ОСОБА_12 були спричинені легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я. Дані тілесні ушкодження утворилися від ударів тупими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути пальці рук, від ударів тупими предметами, так і при ударах в останні (т.1 а.с.30);

висновком судово-медичної експертизи №72 від 10.03.2016 року, де вказано, що ОСОБА_13 спричинені тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент заподіяння. Вказані тілесні ушкодження виникли не менш як від шести дій тупих твердих предметів, якими могли бути руки сторонньої людини та їм подібні предмети, не являються характерними для виникнення при падінні малолітнього ОСОБА_13 з ліжка на тверде покриття, або удару до металевого бильця ліжка, по строку свого виникнення можуть відповідати терміну до 24.11.2015 року.

Також у ОСОБА_13 виявлені легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я, які виникли не менш як від чотирьох дій тупих твердих предметів, якими могла бути долоня руки сторонньої людини, та їй подібний предмет, не являються характерними для виникнення при падінні малолітнього ОСОБА_13 з ліжка на тверде покриття, або удару до металевого бильця ліжка (т.1 а.с 55);

висновком комісійної судово-медичної експертизи №71 від 19.07.2016 року, де вказано, що ОСОБА_13 були спричинені легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я та тяжкі тілесні ушкодження, які були небезпечними для життя в момент заподіяння. Дані тілесні ушкодження могли утворилися від ударів тупими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути пальці рук, від ударів тупими предметами, так і при ударах в останні (т.1 а.с.99);

показаннями лікаря-експерта ОСОБА_29 , що тілесні ушкодження у ОСОБА_13 виникли внаслідок його побиття. Враховуючи вік дитини (1рік два місяці) і ту кількість тілесних ушкоджень, що експерт виявив у ОСОБА_13 , він виключає можливість його падіння, не менше шести разів, з ліжка чи самостійного удару головою, не менше шести разів, до бильця ліжка з такою силою, що це призвело до тяжких тілесних ушкоджень.

протоколом огляду місця події від 02.09.2016 року, де предметом огляду являється сторінка телевізійної програми «Стосується кожного», яка виходить на телеканалі «Інтер». На відеозапису програми за участю ОСОБА_9 , ОСОБА_11 відображена послідовність подій, що призвела до отримання малолітніми ОСОБА_12 та ОСОБА_13 тілесних ушкоджень.

Також ОСОБА_9 наприкінці зазначеної передачі погодилась з висновком, що вона била дітей, однак заперечила факт нанесення ОСОБА_13 тяжких тілесних ушкоджень (т.1 а.с.110).

Таким чином суд вважає вірною кваліфікацією органом досудового слідства дій ОСОБА_9 за ч.1 ст.125, ч.1 ст.121 КК України. Так ОСОБА_9 як мати весь час перебувала біля своїх малолітніх дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , мила їх та вкладала спати, і не могла не бачити у дітей синців по всьому тілі, які носять характер систематичного, неодноразового побиття. Також ОСОБА_9 була останньою біля ОСОБА_13 , коли той був при свідомості. Характер та локалізація тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_13 , свідчать саме про його побиття, а не про його падіння з висоти ліжка та самостійних ударів до бильця ліжка. Не визнання своєї вини ОСОБА_9 суд розцінює лише як намагання уникнути кримінальної відповідальності.

При обранні покарання обвинуваченій суд бере до уваги ступень тяжкості вчинених злочинів, особу винної, конкретні обставини справи.

ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, позитивно характеризується за місцем проживання. Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 15.03.2016 року у ОСОБА_9 відібрано малолітніх ОСОБА_12 та ОСОБА_13 без позбавлення її батьківських прав та передано дітей на опікування Дунаєвецькій районній державній адміністрації Хмельницької області як органу опіки та піклування. Між тим ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 народила третю дитину ОСОБА_30 , який на даний час проживає разом із матір`ю.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, не виявлено. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, є вчинення злочину щодо малолітніх.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_9 слід обрати покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на п`ять років. Однак суд при призначенні покарання враховує положення ст.79 КК України, де вказано, що у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні злочини, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років, суд покладає на засуджену обов`язки відповідно до статті 76 цього Кодексу.
Нагляд за засудженими здійснюється уповноваженим органом з питань пробації.
Після закінчення іспитового строку суд, залежно від поведінки засудженої, звільняє її від покарання або направляє для відбування покарання, призначеного вироком.
У разі, коли звільнена від відбування покарання з випробуванням жінка відмовилася від дитини, передала її в дитячий будинок, зникла з місця проживання, ухиляється від виховання дитини, догляду за нею, не виконує покладених на неї судом обов`язків або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, суд за поданням контролюючого органу направляє засуджену для відбування покарання згідно з вироком суду.
Якщо засуджена вчинила в період іспитового строку новий злочин, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими у статтях 71 і 72 цього Кодексу.
З врахуванням того, що у ОСОБА_9 на даний час на утриманні знаходиться малолітній ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , суд з врахуванням положень ст.79 КК України вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування покарання, встановивши іспитовий строк з покладенням на неї обов`язків відповідно до ст.76 КК України.
Цивільний позов не заявлено. Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченої не обирались. Речовий доказ: DVD-R диск із записом програми «Стосується кожного» залишити в матеріалах справи. Процесуальних витрат не має.

Керуючись ст.370, 374, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 та ч.1 ст.121 КК України та призначити їй покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 грн.. за ч.1 ст.121 КК України п`ять років позбавлення волі. Згідно із ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання п`ять років позбавлення волі. Згідно ст.79 КК України звільнити засуджену від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на три роки. Згідно п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ: DVD-R диск із записом програми «Стосується кожного» залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через Городоцький районний суд до апеляційного суду Хмельницької області.

Вирок набирає чинності з дня закінчення терміну на його оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1