Справа № 465/6102/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1 Провадження № 11-кп/783/114/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2017 року м. Львів
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
у кримінальному провадженні № 0001820 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Львова,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

з участю :
секретаря ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_9 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2016 року, яким ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК та засуджено до одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням призначеним ОСОБА_8 за вироком Франківського районного суду м. Львова від 21.10.2014, остаточно визначено покарання в виді одного року трьох місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком три роки.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на її користь 6 168 ( шість тисяч сто шістдесят вісім ) гривень матеріальної шкоди та 2 000 гривень моральної шкоди.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі прокурор, покликаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону вказує, що судове засідання по справі 18.10.2016 відбулося без участі прокурора, що позбавило його можливості реалізувати свої права, передбачені ч. 4 ст. 365 КПК. Просить вирок скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Потерпіла ОСОБА_9 в апеляційній скарзі, покликаючись на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність зазначає, що суд безпідставно застосував ст. 75 КК і звільнив ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, оскілки останній раніше притягався до кримінальної відповідальності, вину визнав частково, у вчиненому не розкаявся. При звільненні обвинуваченого від покарання суд у вироку не навів будь-якого обґрунтування свого висновку про те, що його виправлення можливе без відбування такого. Крім того, на її думку, суд безпідставно задовольнив її позов про стягнення матеріальної і моральної шкоди лише частково, не стягнув вартість золотого ланцюжка вагою 10 гр., який був у неї викрадений, та інші понесені нею витрати пов`язані із злочином. При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди не врахував всю глибину її моральних і душевних страждань спричинених унаслідок злочину. Просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання без застосування ст. 75 КК, а також повністю задовольнити її позов, стягнути з обвинуваченого на її користь 22 836, 14 грн. матеріальної шкоди та 30 000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні прокурор та потерпіла ОСОБА_9 свої скарги підтримали.

Обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_10 з апеляційними скаргами не погодились і просили залишити їх без задоволення, а вирок без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого про зміст вироку і доводи апеляційних скарг, виступ сторін на підтримку апеляцій, вивчивши матеріали справи, обговоривши наведені в апеляціях доводи, встановила наступне.

Згідно з вироком ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він, маючи прямий умисел на таємне заволодіння чужим майном, 03 червня 2014 року, перебуваючи по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу таємно заволодів особистим майном ОСОБА_9 , яке в подальшому заклав в ломбард, за що отримав грошові кошти, які потратив на власні потреби. Протиправними діями останнього потерпілій ОСОБА_9 , було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 7 930 грн.
При розгляді справи районний суд допустив неповноту судового розгляду та не дослідив обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Так, відповідно до ст. 374 КПК, у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку суд повинен зазначити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Обвинувачення визнане судом доведеним має ґрунтуватися на доказах зібраних у кримінальному провадженні.

Інкримінований досудовим слідством у вину ОСОБА_8 злочин віднесений до злочинів з матеріальним складом.

Однак, визнавши доведеною вину ОСОБА_8 у таємному викраденні майна потерпілої ОСОБА_9 на загальну суму 7 930 грн. суд у вироку, при викладенні фактичних обставин визнаних судом доведеними не вказав та не конкретизував, яке саме майно потерпілої було викрадено обвинуваченим, у якій кількості, та вартість кожного предмету.

Потерпіла ОСОБА_9 в суді показала, що ОСОБА_8 викрав у неї ноутбук MSI, планшет Ipad TL 5А М-1105, чохол від планшету, золотий ланцюжок з натільним хрестиком ( 583 проби ) та кований золотий ланцюжок ( 583 проби ) вагою 10 гр..

Встановивши у вироку, що ОСОБА_8 було викрадено майно потерпілої на загальну суму 7 930 грн., суд в той же час у своєму рішенні зазначив, що матеріалами кримінального провадження встановлено лише факт викрадення ОСОБА_8 з помешкання потерпілої ноутбука вартістю 4 000 грн..

Вирішуючи питання про задоволення цивільного позову суд у вироку вказав, що цивільний позов потерпілої в частині стягнення вартості золотого кованого ланцюжка ( 583 проба ) вагою 10 гр. не підлягає до задоволення, оскільки матеріалами кримінального провадження не доведено факт його викрадення ОСОБА_8 ..

Не наведено переліку майна викраденого ОСОБА_8 у потерпілої ОСОБА_9 із зазначенням його вартості і в обвинувальному акті в матеріалах справи. За таких умов районному суду в підготовчому судовому засіданні слід було б з`ясувати питання відповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК.

Таким чином, наведені у вироку районного суду висновки є суперечливими і не відповідають фактичним обставинам справи.

Допущені порушення є істотними, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі.

Відповідно до ст. 409 КПК, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, є підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що рішення суду підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноти та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги прокурора і потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково, вирок у справі скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції за стадії підготовчого судового засідання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_9 та прокурора ОСОБА_11 задовольнити частково. Вирок Франківського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4