г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2523/16-к
Номер провадження 1-кп/213/56/17
В И Р О К
Іменем України
13 січня 2017 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника- ОСОБА_4 ,

обвинуваченого- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження № 0001265 від 25.08.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, освіта: професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

-13.06.2012 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч. 1, 186 ч.2,70 КК України до 4 років позбавлення волі;
-27.11.2012 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 14.07.2014 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» на не відбутий строк 1 рік 10 місяців, судимості не погашені,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 будучи раніше засудженим: 13.06.2012 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч. 1, 186 ч.2,70 КК України до 4 років позбавлення волі; 27.11.2012 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 14.07.2014 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» на не відбутий строк 1 рік 10 місяців, маючи не зняті і не погашені судимості в установленому порядку, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення.

Так, діючи повторно, ОСОБА_5 24.08.2016 року в період часу з 18.00 години до 22.00 години, знаходячись у свого раніше знайомого ОСОБА_6 в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де розпивав з останнім спиртні напої. В цей же день, приблизно о 22.00 годині після вживання спиртних напоїв ОСОБА_6 заснув у вітальній кімнаті, а ОСОБА_7 будучи в стані алкогольного сп`яніння, з метою таємного викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, помітив в кімнаті на поличці мобільний телефон, а в коридорі квартири - кросівки, які належать ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що ОСОБА_6 заснув та не спостерігає за його діями- ОСОБА_5 діючи таємно, повторно, умисно, переслідуючи корисливу мету, викрав мобільний телефон «LENOVO-390», вартістю 900 гривень та кросівки фірми «Adidas», вартістю 688 гривень 31 коп., які належить ОСОБА_6 , і утримуючи викрадене майно при собі, маючи реальну можливість розпорядитися ним, з місця вчинення злочину зник, чим спричинив матеріального збитку потерпілому згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 2297 від 24.09.2016 року на загальну суму 1588 гривень 31 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнає повністю та підтвердив викладені у обвинувальному акті обставини і їх не оспорював. Пояснив, що все так і було, як зазначено в обвинувальному акті. Викрадене майно хотів залишити собі. На даний час викрадене майно повернуто потерпілому. В скоєному щиро розкаявся. Просив суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження інших доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності позицій немає. При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідив документи, що характеризують особу обвинуваченого.

Розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю, і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності зі ч.1 ст.65 КК України, суд враховує відповідно до ст.12 КК України ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. ОСОБА_5 раніше судимий, має не погашені судимості, скоїв злочин середньої тяжкості, під час скоєння злочину перебував в стані алкогольного сп`яніння, вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, перебував на обліку у лікаря психіатра з 1998 року по 2014 рік з приводу розумової відсталості в ступені легкої дебільності, був знятий з нагляду в зв`язку з відсутністю відомостей. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 234 від 13.10.2016 року, ОСОБА_5 в період часу який відноситься до скоєння інкримінованого йому правопорушення, будь яким хронічним психічним захворюванням не страждав, в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, виявляв легку розумову відсталість з поведінковими розладами, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Останній підпадає під дію ст.19 КК України та не позбавлений можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними. За своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (кр.пр. а.с.68-74).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, визнання вини у повному обсязі та наявність захворювання з приводу легкої розумової відсталість з поведінковими розладами.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. За таких обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати у вигляді позбавлення волі.

Оскільки, виправлення обвинуваченого можливе і без його безпосередньої ізоляції від суспільства, необхідно застосувати звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України. Разом з цим, в силу вимог ст. 76 ч.1 п.п.1,2 Кримінального кодексу України на обвинуваченого слід покласти такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. А також з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обтяжуючої обставини наявної у обвинуваченого, якою є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння- слід покласти додатково на обвинуваченого необхідний і достатній для його виправлення обов`язок відповідно до ст.76 ч.2 п.2 КК України: не виїзжати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає відповідно до ст. 76 ч.1 п.п.1,2 Кримінального кодексу України покладені на нього такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також відповідно до ст.76 ч.2 п.2 КК України виконає покладений додатково обов`язок: не виїзжати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: мобільний телефон «LENOVO-390» та кросівки фірми «Adidas», які належать потерпілому ОСОБА_6 - залишити у останього.
Матеріали кримінального провадження № 0001265 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/2523/16-к, пр.1-кп/213/56/17.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1