"13" вересня 2013 р.
Справа № 150/599/13- к
Провадження по справі №: 1-кп/150/31/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2013 року Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Суперсона С.П.,

при секретарі Гендзьорі О.О.,

з участю прокурора Андріїв І.М.,

представника обвинуваченого ОСОБА_1,

потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_2,

обвинуваченого (цивільного відпоівдача) ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000010 від 21.11.2012 року про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, с.

Утконосівка, вул.. К. Маркса, 30, українця, громадянина України,

не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

9 жовтня 2012 року близько 20 години, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «MAN», державний номерний знак НОМЕР_1, який у порушення вимог п.22.1 Правил дорожнього руху України, був завантажений яблуками, загальна вага яких перевищувала технічні характеристики даного транспортного засобу, рухаючись автодорогою по вул.. Леніна с. Гонтівка Чернівецького району Вінницької області, з урахуванням дорожніх умов, а саме наявності спуску і заокруглення дороги праворуч, а також особливостей вантажу, що перевищував допустимі норми, у порушення вимог п. п. 10.1, 11.3, 12.1 Правил, не обрав безпечної швидкості для можливості постійного контролювання руху автомобіля і безпечного керування ним, та у момент зниження ефективності гальмування, при повороті праворуч, невірно оцінив дорожню обстановку та виїхав на смугу зустрічного руху.

Рухаючись по зустрічній смузі, у момент появи в полі зору світла фар зустрічного автомобіля, водій ОСОБА_3, з метою виїзду (повернення) на належну смугу руху, прийняв міри до різкого зміщення керованого ним транспортного засобу праворуч, внаслідок чого сталось його перекидання з подальшим зіткненням із автомобілем «ВАЗ 21104», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, що рухався в зустрічному напрямку по належній смузі руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №90 від 22.02.2013 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, перелому лівої променевої кістки в нижній третині, відкритого перелому лівої мало-гомілкової кістки, які відносяться до тілесних ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав та показав, що 9 жовтня 2012 року на в'їзді в с. Гонтівка помітив дорожній знак «населений пункт» та зменшуючи швидкість переключився на понижену передачу та почав пригальмовувати, оскільки там був спуск. В цей час помітив, що датчик показує, що повітря виходить з гальмівної системи, тобто рівень тиску повітря почав падати та автомобіль не гальмувався, а набирав більшу швидкість так як спуск збільшувався. Після чого ОСОБА_3 ввімкнув аварійну систему та помітивши знак крутого повороту вправо, помітивши, що попереду немає світла фар зустрічних автомобілів, почав збільшувати радіус заокруглення шляхом виїзду на зустрічну смугу руху,щоб вїхати в поворот. Швидкість руху автомобіля обвинуваченого складала близько 80 км./год. В цей час він помітив попереду яскраве світло зустрічного автомобіля, яке засліпило обвинуваченого. ОСОБА_3 розуміючи, що рухається по зустрічній смузі руху, різко вивернув кермо вправо та в цей час автомобіль почало перекидати на ліву сторону та він втратив керування. Далі відбулось перекидання автомобіля обвинуваченого та він втратив свідомість. Прийшов в себе тоді, коли його почав гукати син. Потім вийшов із кабіни свого автомобіля та побачив, що зачепив легковий автомобіль, який стояв на узбіччі. В даному авто перебував водій, ОСОБА_3 разом з сином намагались витягти даного чоловіка,проте він був сильно зажатий. Потерпілого витягнули вже тоді, коли на місце пригоди приїхала міліція, швидка допомога та рятувальники. Щиро кається у тому, що сталося. Стосовно цивільного позову пояснив, що згоден відшкодувати матеріальну та моральну шкоду в розмірі, який визначить суд.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що 9 жовтня 2012 року, рухаючись в с. Гонтівка, помітив, що назустріч керованому ним автомобілю, тобто по його смузі руху, на великій швидкості, рухався вантажний автомобіль. Потерпілий почав вживати заходів щодо зупинки свого автомобіля, однак зіткнення уникнути не вдалось. В результаті зіткнення потерпілий втратив свідомість та прийшов до себе лише тоді, коли помітив перед собою медичних працівників, працівників МНС та міліції.

Допитаний в ході судового слідства свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 9 жовтня 2012 року близько 20-ї години від чергового Чернівецького РВ УМВС надійшло повідомлення про те, що в с. Гонтівка Чернівецького району сталася дорожньо-транспортна пригода, після цього ним як старшим інспектором ВДАІ Чернівецького РВ УМВС України у Вінницькій області та начальником ВДАІ Чернівецького РВ УМВС України у Вінницькій області було здійснено виїзд в с. Гонтівка Чернівецького району. По прибуттю на місце ДТП, яке сталося на автодорозі Р-36 Немирів -Могилів-Подільський знаходилось два автомобілі «ВАЗ - 21104» під керуванням ОСОБА_3 та «МАН» під керуванням ОСОБА_2 При цьому автомобіль «МАН» знаходився у перевернутому стані на автомобілі «ВАЗ -21104». В подальшому, зі слів обвинуваченого свідок дізнався, що перекидання автомобіля ОСОБА_3 сталось через відмову гальм. На місці ДТП дорожнє покриття було сухим, без будь-яких опадів та без вибоїн асфальтобетонного покриття.

Свідок ОСОБА_5 дав суду покази аналогічні показам свідка ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду наступне, 9 жовтня 2012 року придбали в м. Могилів-Подільський яблука, які завантажили в свій автомобіль. Того ж дня близько 19 години виїхав з обвинуваченим в напрямку м. Немирів. Під час руху автомобіль перебував у справному стані, в тому числі і гальмівна система. Обвинувачений керуючи автомобілем перебував у нормальному стані. В той час коли наближались до с. Гонтівка, Чернівецького району, Вінницької області вже було темно та свідок з обвинуваченим рухалися із включеним світлом фар. Вїзжаючи у вказане село, де в подальшому є спуск, ОСОБА_3 почав пригальмовувати, однак гальмівна система не спрацьовувала та автомобіль почав набирати швидкість. В цей час зустрічних автомобілів не було, ОСОБА_3 включивши аварійну систему виїхав на зустрічну смугу руху, щоб нормально ввійти в поворот, оскільки в тому місці є різкий поворот вправо та обвинувачений переживав, щоб автомобіль не перевернувся. В цей час свідок та обвинувачений помітили зустрічний автомобіль з яскравим світлом фар, яке їх засліпило та ОСОБА_7 різко вивернув кермо вправо так, як вирішив виїхати на належну смугу руху. В цей час автомобіль почав перевертатись на ліву сторону. Після перевертання автомобіля ОСОБА_6 помітив, що ОСОБА_3 втратив свідомість та почав його витягати з автомобіля перед тим виключивши двигун автомобіля. Вилізши з автомобіля, помітили, що їх авто певернулось на легковий автомобіль, в якому знаходився водій та почали пробувати його витягнути, однак він був зажатий і просив відключити акумулятор.

Крім вказаних вище показів потерпілого та свідків вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочині підтверджується і зібраними та дослідженими судом письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події від 9 жовтня 2012 року та схемою ДТП (а.к.п. 7-15);

висновком спеціаліста №162а від 19.11.2012 року, згідно якого у дорожній ситуації, що склалася, дії водія автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_3 з технічної точки зору регламентувалися вимогами п. п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України; у дорожній ситуації, що склалася в діях водія автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_2 з технічної точки зору регламентувалися вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України (а.к.п. 37-41);

- висновком експерта №20а від 14.01.2013 року, згідно якого у дорожній ситуації, що склалася, дії водія автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_3 з технічної точки зору регламентувалися вимогами п. п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України; у дорожній ситуації, що склалася в діях водія автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_2 з технічної точки зору регламентувалися вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України (а.к.п. 49-53);

- висновком експерта №19а від 15.02.2013 року, згідно якого на час огляд робоча гальмівна система, рульове керування, ходова частина автомобіля ВАЗ 21104 державний номер НОМЕР_2 знаходиться в технічно несправному та непрацездатному стані, який заключається у значних механічних деформаціях та пошкодженнях; у деталях та вузлах гальмівної системи, рульового керування, ходової частини автомобіля НОМЕР_5 на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які могли виникнути та впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено. Зазначені несправності виникли від значних ударних навантажень, що могло мати місце в процесі розвитку події ДТП; на час огляду робоча гальмівна система автомобіля автопоїзда в складі автомобіля НОМЕР_6 знаходиться у технічно несправному, але працездатному стані, перелік несправностей вказаний в дослідницькій частині; На момент експертного огляду рульове рульове керування та ходова частина

автомобіля НОМЕР_7 знаходиться у працездатному стані. У деталях вузла рульового керування та ходової частини автомобіля НОМЕР_6 на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено. Несправність гальмівної камери (пошкодження діафрагми) задніх лівих коліс автомобіля НОМЕР_6 має експлуатаційний характер, тобто могло виникнути задовго до ДТП, безпосередньо перед ДТП, в процесі її розвитку або після

(а.к.п. 57-97);

- висновком експерта № 90, згідно якого у ОСОБА_2 мали місце такі тілесні ушкодження: струс головного мозку, закритий перелом лівої променевої кістки в нижній третині, та відкритий перелом лівої мало-гомілкової кістки, які виникли від воздії тупих предметів, під час дорожньо-транспортної пригоди, можливо 09.10.2012 року та належать : струс головного мозку до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, більше 6-ти діб, а переломи лівої променевої кістки та відкритий злам лівої мало-гомілкової кістки, без погрозливих до життя явищ, кожне окремо до середньої ступені тяжкості, які викликали тривалий розлад здоровя, більше 21-ї доби (а.к.п. 108-109);

- висновком комісійної авто технічної, технічного стану ТЗ експертизи №867/868/13-21/169а від 23.05.2013 року, згідно якого дії водія автомобіля НОМЕР_8 ОСОБА_3 в частині виїзду на смугу зустрічного руху перед ДТП знаходилась у протиріччі з технічними нормами вимог п. п. 10.1, 11.3, ПДР України (а.к.п. 186-191).

За таких обставин, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків та дослідивши письмові докази кримінального провадження, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, кваліфіковані вірно.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів невеликої тяжкості, обставини виникнення пригоди, дані про особу обвинуваченого, який раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується з позитивної сторони, згідно з даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, не працює, одружений,обставину, що пом'якшує покарання надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання та думку потерпілого.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити тільки основне покарання у вигляді обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Обираючи вид і розмір покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, що обвинувачений щиро розкаявся, надав потерпілому допомогу безпосередньо після вчинення злочиину, що відповідно до ст. 66 КК України являється пом'якшуючими вину обставинами.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в ході судового розгляду не встановлено.

Беручи до уваги вище наведене та дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується позитивно, раніше не судимий, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання із випробуванням та з покладенням ряду обов'язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів.

Судові витрати у кримінальному провадженні становлять 3997 (три тисячі девятсот девяносто сім) гривень 60 коп. за залучення експертів.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого зміни не потребує.

Цивільний позов по справі, заявлений до відповідача (обвинуваченого) ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 52050 грн. та моральної шкоди в сумі 100 000 грн., завданої злочином, підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Ст. 128 КПК України встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв'язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, в разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована ним у ПАТ СК «Статус», згідно полісу № АВ / 3083153 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.к.п. 229).

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другоїстатті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону (що становить 5 000 грн.). Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Так як загальний розмір шкоди заподіяної майну позивача не перевищує 50 000 грн., дані кошти не підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3, позовні вимоги ж до страхової компанії позивачем не пред'являлись.

Позивачем не доведено витрату саме 10 000 тисяч гривень на лікування,а тому суд вважає за необхідне стягнути з цивільного відповідача 5000 тисяч матеріальної шкоди завданої здоровю цивільного позивача.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" зазначено, „ що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до діючого законодавства моральна шкода може полягати, зокрема:... в моральних переживаннях у зв"язку з ушкодженням здоров"я, у порушенні нормальних життєвих зв"язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків".

При визначенні розміру моральної шкоди, завданої потерпілому, суд враховує ступінь тяжкості завданих йому тілесних ушкоджень, тривалість лікування, розмір матеріальних збитків, та водночас суд враховує ступінь вини обвинуваченого, шкода яким завдана з необережності, сімейний і матеріальний стан обвинуваченого. Тому керуючись принципами розумності та справедливості суд оцінює завдану позивачу (потерпілому) ОСОБА_2 моральну шкоду діями відповідача на суму 5 000 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов'язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з'являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін особисте зобовязання.

Речові докази по справі:

- автомобіль НОМЕР_9, який залишений на зберігання на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Чернівецького РВ УМВС України у Вінницькій області - повернути власнику ОСОБА_3;

- автомобіль НОМЕР_10, який залишений на зберігання на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Чернівецького РВ УМВС України у Вінницькій області - повернути власнику ОСОБА_2.

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати на проведення:

- автотехнічного дослідження № 162а від 19.11.2012 року;

- авто технічної експертизи № 20а від 14.01.2013 року.;

- експертизи технічного стану транспортних засобів №19а від15.02.2013 року;

- комісійної авто технічної експертизи № 867/868/13 21/169а від 23.05.2013 року загальною вартістю 3997 (три тисячі девятсот девяносто сім) грн. 60 коп. на користь держави.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2 5000 (пять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 5000 (пять тисяч) грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Чернівецький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя: Суперсон С.П.