У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2016 року м. Лубни

В С Т А Н О В И В :
Встановлено, що невідомими особами самовільно, без передбаченого законом дозволу здійснено зайняття частини земельної ділянки земель лісового фонду та земель сільськогосподарського призначення на території Лубенського та Чорнухинського районів Полтавської області.
В ході досудового розслідування встановлено, що на території Калайдинцівської сільської ради Лубенського району, на межі Лубенського та Чорнухинського районів розташована земельна ділянка площею 104,7506 га з цільовим призначенням для ведення лісового господарства. Користувачем вказаної земельної ділянки є ДП «Лубенське лісове господарство».
Матеріали перевірки Держекоінспекції України з питань дотримання вимог земельного законодавства у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме за допомогою цих матеріалів можливо встановити факти порушення екологічного законодавства.
Таким чином, задля забезпечення дієвості чинного законодавства, з метою виявлення можливих правопорушень при використанні та розпорядженні землями державної власності необхідно перевірити дотримання вимог природоохоронного законодавства у діяльності ДП «Лубенське лісове господарство».
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, прохав задовольнити.
Вивчивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.
На підтвердження даних доводів слідчому судді надано матеріали кримінального провадження, які досліджені.
В ході досудового розслідування встановлено, що на території Калайдинцівської сільської ради Лубенського району, на межі Лубенського та Чорнухинського районів розташована земельна ділянка площею 104,7506 га з цільовим призначенням для ведення лісового господарства. Користувачем вказаної земельної ділянки є ДП «Лубенське лісове господарство».
Одночасно з цим, біля вищевказаної земельної ділянки на території Калайдинцівської сільської ради Лубенського району розташовані землі державної власності пасовища та сіножаті, площею близько 30 га.
Згідно інформації Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області вказані земельні ділянки в Державному земельному кадастрі не зареєстровані та не надані у власність чи користування.
Окрім того, в ході огляду місця події від 22.12.2016 встановлено що невідомими особами самовільно використовуються земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення на території Калайдинцівської сільської ради, площею близько 30 га. Одночасно з цим, частина земельної ділянки для ведення лісового господарства також розорена та використовується як рілля.
Таким чином, вищезазначені земельні ділянки сільськогосподарського та лісогосподарського призначення перебувають у користуванні інших осіб без належних на те підстав.
Окрім того, відповідно до ст. 19 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобов`язані дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель.
Так як вказана земельна ділянка для ведення лісового господарства, що перебуває у користуванні ДП «Лубенське лісове господарство», використовується не відповідно до встановленого режиму використання, а частково розорена, то виникає необхідність у перевірці дотримання вимог земельного законодавства у діяльності лісогосподарського підприємства.
Відповідно до ст. ст.91,92 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.
В цілях доказування фактів чи обставин, що встановлюються у кримінальному провадженні можуть використовуватись документи - висновки ревізій та акти перевірок (п. 4 ч. 2 ст. 99 КПК України).
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Матеріали перевірки Держекоінспекції України з питань дотримання вимог земельного законодавства у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме за допомогою цих матеріалів можливо встановити факти порушення екологічного законодавства.
Відповідно до ст. ст.91,92 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.
В цілях доказування фактів чи обставин, що встановлюються у кримінальному провадженні можуть використовуватись документи - висновки ревізій та акти перевірок (п. 4 ч. 2 ст. 99 КПК України).
Згідно із п.2 ч.1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про питання запровадження обмеження на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» №408 від 13.08.2014р., надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.
Разом із тим, на даний час, з КПК України виключено п.6 ч.2 ст.36 та п.4 ч.2 ст.40, яким прокурору та слідчому надавались повноваження призначати ревізії та перевірки у порядку, визначеному законом, що обумовлює необхідність звернення до слідчого судді із даним клопотанням.
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Перевірка в кримінальному провадженні не є заходом забезпечення кримінального провадження, в розумінні визначеному в розділі ІІ КПК, а є законним способом збирання стороною обвинувачення доказів, відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК.
Згідно положень чинного законодавства України слідчий або прокурор у кримінальному провадженні, не можуть самостійно ініціювати питання про призначення відповідної перевірки., оскільки:
- відповідно до пп. б, п.12 прикінцевих положень Закону України «Про Прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII у Кримінально процесуальному кодексі України виключено положення п.6 ч.2 ст. 36 КПК України, відповідно до якого прокурор був уповноваженим призначати ревізії та перевірки в порядку, передбаченому законом.
- відповідно до пп. в, п. 12 Прикінцевих положень Закону України «Про Прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII у Кримінальному процесуальному кодексі України виключено пункт 4 частини другої статті 40, відповідно до якого слідчий уповноважений призначати ревізії та перевірки в порядку, передбаченому законом.
Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 31 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюються протягом серпня-грудня 2014 року виключно з дозволу КМУ або за заявкою суб`єкта господарювання щодо його перевірки».
Крім того, на виконання ст.31 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2014 рік" Кабінетом Міністрів України було затверджено Постанову № 408 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» від 13 серпня 2014 р., відповідно до п. 2 якої надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.
Згідно з додатком до Постанови № 408 від 13 серпня 2014 р. «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» Держекоінспекція України є однією із держаних інспекцій, якій надається дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб підприємців.
Згідно п.п.2 «б» п.4 Положення про Державну екологічну інспекцію України затвердженого Указом Президента України №454/2011 від 13.04.2011 Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) здійснює державний нагляд (контроль) за одержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про використання та охорону земель
Згідно п.п.5 п.6 зазначеного положення Держекоінспекція України має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов`язкові для виконання приписи, розпорядження.
Відповідно до п.7 зазначеного положення Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції (Азовська, Азово-Чорноморська, Північно-Західного регіону Чорного моря)
Згідно п.1 Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №429 від 04.11.2011 Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Держекоінспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується.
Відповідно до п.п.«б» п.4.2. зазначеного положення Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про використання та охорону земель.
Відповідно до п.4 Положення про Державну екологічну інспекцію України Держекоінспекція України відповідно до покладених завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів.
При цьому, п.5 ч. 6 Положення передбачено, що Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції.
Матеріали перевірки Держекоінспекції України з питань дотримання вимог земельного законодавства у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме, за допомогою цих матеріалів, можливо встановити факти порушення екологічного законодавства.
Для забезпечення дієвості чинного законодавства, з метою виявлення можливих правопорушень при використанні та розпорядженні землями державної власності необхідно перевірити дотримання вимог природоохоронного законодавства у діяльності ДП «Лубенське лісове господарство».
Таким чином, вважаю, що подане клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 40, 93, 110 КПК України та п. 78.1., 78.1.11, ст. 78, ст.79 ПКУ, -
У Х В А Л И В :
Виконання ухвали щодо проведення позапланової перевірки доручити спеціалістам Державної екологічної інспекції у Полтавській області протягом 15 робочих днів.
На вирішення позапланової перевірки поставити наступні питання:
1. Чи додержано вимоги про використання та охорону земель щодо:
консервації деградованих і малопродуктивних земель;
збереження водно-болотних угідь;
виконання екологічних вимог при наданні у власність і користування, в тому числі в оренду, земельних ділянок;
здійснення заходів щодо запобігання забрудненню земель хімічними і радіоактивними речовинами, відходами, стічними водами;
додержання режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, а також територій, що підлягають особливій охороні;
додержання екологічних нормативів з питань використання та охорони земель;
встановлення та використання водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також щодо додержання режиму використання їх територій;
2. У разі підтвердження наявності порушення законодавства посадовими особами ДП «Лубенське лісове господарство», здійснити розрахунок заподіяної шкоди.
Строк дії ухвали слідчого судді один місяць з дня винесення, закінчується 29.01.2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1