ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
ІМЕНЕМ України
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянув 7 березня 2017 року в м. Києві кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за касаційною скаргою останнього на вирок Апеляційного суду м. Києва від 10 березня 2016 року.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 6 березня 2015 року засуджено
ОСОБА_7 , 1945 р. н., не судимого, громадянина України, уродженця с. Хомутець Миргородського району Полтавської області, мешканця м. Києва,

- за ч. 1 ст. 189 КК України на 1 рік обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом однорічного іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених пп. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Апеляційний суд м. Києва 10.03.2016 скасував цей вирок в частині призначення ОСОБА_7 покарання та ухвалив новий, яким призначив останньому за ч. 1 ст. 189 КК України 1 рік позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням протягом однорічного іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених пп. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що 10.03.2014 він вимагав у компанії «Рапала Шімано Іст Юороуп Оу» 60 000 євро, погрожуючи завданням мільйонних збитків через розповсюдження у мережі Інтернет відомостей про неякісну продукцію останньої, а 22.09.2014 о 14:00 в кафе «Желток» на вул. Русанівська набережна, 8/2 в м. Києві отримав від директора дочірнього підприємства вказаної компанії «ВМС-Вотер Куін Україна» ОСОБА_8 10 000 грн, як частину коштів, що вимагав.
У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок апеляційного суду й закрити кримінальне провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав скаргу засудженого та просив закрити провадження через недоведеність винуватості останнього, думку прокурора про законність й обґрунтованість оскарженого рішення, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів визнає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Фактичні обставини кримінального провадження були предметом оцінки суду першої інстанції і перегляду в касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, не підлягають.
Твердження засудженого про недоведеність його вини є безпідставними, оскільки протилежні висновки суду першої інстанції в цій частині ґрунтуються, у відповідності до вимог ст. 370 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені відповідними доказами.
Такі висновки відповідають даним протоколу листування ОСОБА_7 з представниками компанії «Рапала ВМС-Вотер Куін Україна» з липня 2012 року по квітень 2014 року про те, що перший направляв листи з недостовірною інформацією про компанію та вимагав сплатити йому 60 000 євро; даним протоколу огляду грошових коштів, які попередньо були помічені спеціальними хімічними засобами та скопійовані на ксероксі; даним протоколу огляду місця події від 22.09.2014 в кафе «Желток»; даним висновку експерта від 26.09.2014; даним протоколу огляду місця події від 25.09.2014 про огляд комп`ютерного обладнання за допомогою якого ОСОБА_7 здійснював листування з компанією «Рапала ВМС-Вотер Куін Україна».
Визнавши ці докази достовірними та оцінивши їх у сукупності з іншими фактичними даними, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України.
Твердження ОСОБА_7 про наявність підстав для визнання його листів з погрозами компанії «Рапала ВМС-Вотер Куін Україна» та вимаганням сплатити йому 60 000 євро неналежними й недопустимими доказами є необґрунтованими, оскільки не містять посилань на конкретні підстави для ухвалення такого рішення.
Посилання ОСОБА_7 на ряд обставин, які на його думку є нововиявленими, також не беруться колегією суддів до уваги, оскільки перегляд судових рішень з вказаних підстав повинен відбуватись не в касаційному порядку, а в іншій спосіб, передбачений главою 34 КПК України.

Усупереч твердженню засудженого в касаційній скарзі, апеляційний суд мав підстави для призначення більш суворого покарання ніж було призначене судом першої інстанції, оскільки при розгляді апеляційної скарги прокурора, в якій порушувалось саме таке питання, суд діяв у межах своєї компетенції, визначеної ст. ст. 420, 421 КПК України.

Отже, вирок апеляційного суду відповідає вимогам статей 374, 420 КПК України, а призначене ним покарання є справедливим.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити повно та всебічно розглянути справу і постановити законне та обґрунтоване рішення, при розгляді даної справи не було допущено.

Керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Вирок Апеляційного суду м. Києва від 10 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, касаційну скаргу останнього без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_10