Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/99/17-к
Провадження № 1-кп/499/28/17
У Х В А Л А

про повернення обвинувального акту на доопрацювання

"21" лютого 2017 р. смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Одеської області обвинувальний акт кримінального провадження №0000082 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Іванівського районного суду Одеської області від Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області надійшов обвинувальний акт №0000082, затверджений прокурором за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засідання вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вважаючи, що у справі під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги, передбаченні ст. ст. 32, 291 Кримінального процесуального кодексу України, підстави для прийняття судом рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Захисник ОСОБА_5 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , вважають за можливе призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

До загальних засад кримінального провадження, згідно ст. 7 КПК України віднесено законність, який встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суд неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.

Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України поширюється не лише на випадки коли обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а й на випадки, коли відомості, викладені в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування, відповідно до вимог ч. 2 ст. 291, ст. 109 КПК України, суперечать вимогам КПК України щодо встановлення цих відомостей.

Той факт, що повернення обвинувального акту має здійснюватися не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках передбачених КПК України підтверджується і висновком викладеним у постанові Верховного Суду України № 5-111кс15 від 25.06.2015 р.

Згідно п.1 ч.4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до ч.2 ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Так, зі змісту положень п.1 ч.2 ст. 109 КПК України, вбачається, що законодавець передбачив, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування. Тобто, процесуальна дія яка була проведена повинна бути внесена до реєстру. При цьому, законодавцем не надано право слідчому чи прокурору вносити до реєстру матеріалів досудового розслідування процесуальні дії вибірково, на свій розсуд.
Судом встановлено, що відповідно до п.15 Розділу І Реєстру матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000082 обвинуваченому ОСОБА_4 було призначено захисника ОСОБА_6 та відповідно до п.36 Розділу І Реєстру, ОСОБА_4 було призначено захисника ОСОБА_7 .
В той же час відповідно до вимог ст. 54 КПК України, відмова від захисника або його заміна повинна відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування. Така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії.

Враховуючи ту обставину, що Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей щодо відмови обвинуваченого від захисників, отже суд констатує той факт, що на момент закінчення досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 користувався правовою допомогою двох захисників.
Суд, дослідивши обвинувальний акт кримінального провадження №0000082 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, встановив, що в обвинувальному акті не зазначено відомості про захисників обвинуваченого, що позбавляє суд можливості викликати у судове засідання захисників, які були йому призначені.

Ст. 291 КПК України прямо не передбачає, що обвинувальній акт має містити відомості про захисника обвинуваченого, однак відповідно до положень ч.4 ст.46 КПК України, захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.42 КПК України обвинувачений має право мати захисника, отже відсутність відомостей в обвинувальному акті про захисника обвинуваченого, позбавляє суд можливості повідомити захисника про хід розгляду справи, що порушує право обвинуваченого на захист, яке гарантоване ст.63 Конституції України та ст.20 КПК України.

Вимогами статті 290 КПК України, передбачено, що прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні. Про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті. Про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів повідомляються цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач, його представник, після чого ці особи мають право ознайомитися з ними в тій частині, яка стосується цивільного позову, за правилами, викладеними в цій статті. Сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, що додається до обвинувального акту, останній не містить відомостей про такі процесуальні дії як повідомлення захисників обвинуваченого. Положеннями ст.111 ч.1 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією. З реєстру матеріалів досудового розслідування, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 лютого 2016 року за №0000082, а саме розділу «І. Проведені під час досудового розслідування процесуальні дії» вбачається, що він в п.54 даного розділу містить відомості лише щодо надання доступу до матеріалів досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 , та в порушення вимог закону не містить відомостей про те, що захисникам обвинуваченого, які були призначені відповідно до Реєстру було повідомлено про завершення досудового розслідування, ці розділі реєстру також не містять відомостей про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів та надання доступу до матеріалів досудового розслідування та відповідних повідомлень про таку процесуальну дію, що є порушенням вимог ст.ст.290, 109 КПК України.

Положеннями ч.9 ст.290 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів. Якщо ж сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів, то відповідно до ст.290 ч.12 КПК України суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Передаючи обвинувальний акт до суду, прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування окремо підозрюваному.

Згідно до вимог 293 КПК України слідує, що одночасно з переданням обвинувального акта, до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному.

Дотримання вимог ст. 293 КПК про надання копії обвинувального акта, та реєстру матеріалів досудового розслідування є гарантією права на захист своїх законних інтересів під час судового розгляду справи підозрюваним.

У відповідності до вимог ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування додається до обвинувального акта (п. 1 ч. 4ст. 291 КПК). Одночасно з передаванням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування таких примусових заходів (ст. 293 КПК). До обвинувального акта має бути додана розписка про отримання цієї копії (п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК).

Таким чином передаючи обвинувальний акт до суду, прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику.

Неповідомлення прокурором, слідчим захисників обвинуваченого про закінчення досудового розслідування, не ознайомлення їх з матеріалами кримінального провадження, невручення захисникам обвинуваченого копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування свідчить про порушення прокурором права обвинуваченого на захист, яке гарантоване ст.63 Конституції України та ст.20 КПК України та недотримання загальних засад кримінального провадження передбачених ст.7 КПК України .

Такі порушення вимог КПК України, на думку суду, є істотними, та такими, що можуть при судовому розгляді кримінального провадження по суті призвести до суттєвого порушення права на захист, спричинити порушення кримінального процесуального закону та завадити ухваленню обґрунтованого і вмотивованого судового рішення, та в даному випадку, перешкоджають суду призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

За наслідками підготовчого судового засідання, суд приходить до висновку про те, що на підставі вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.

Враховуючи наведене та керуючись ст.7, ст.9, п.14 ч1 ст.42, ст. ст. 109,293,290,291, 314, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт з додатками №0000082 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, повернути прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області для усунення вказаних недоліків обвинувального акту протягом розумного строку.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1