Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 27 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 19 жовтня 2016 року,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі засуджений порушив питання про перегляд указаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 грудня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК залишено без руху і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня її отримання. Також було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
В межах строку на касаційне оскарження, засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Проте приписів ст. 427 КПК не дотримано, допущених недоліків в повному обсязі не усунуто. Зокрема, замість нової касаційної скарги, як це передбачено положеннями ст. 427 вказаного Кодексу, засуджений подав додаток до касаційної скарги, в якому не наведено обґрунтування в аспекті статей 370, 404, 407, 412, 413, 415, 419 КПК таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судових рішень з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Поряд із цим, ОСОБА_4 укотре посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Не міститься у скарзі й доводів щодо конкретних порушень закону, допущених судом апеляційної інстанції при розгляді кримінального провадження в порядку апеляційної процедури.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Ухвалене рішення не позбавляє ОСОБА_4 права на нове звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою в порядку передбаченому цим Кодексом, зважаючи на правила ст. 117 КПК.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд

п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 27 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 19 жовтня 2016 року щодо нього разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3