Провадження № 1-кп/470/1/17
Справа № 470/557/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2017 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - начальника Березнегуватського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 ,

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000194, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 квітня 2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоукраїнка Березнегуватського району Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, військовозобов`язаного, такого, що в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.198, ч.2 ст.185 КК України, в тому, що

В С Т А Н О В И В:
30 січня 2015 року ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 , тимчасово зберігав чотири качки, мідний кабель, два алюмінієвих бідони та два електродвигуни, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 здобули вказане майно злочинним шляхом, а саме шляхом таємного викрадення у потерпілого ОСОБА_8

19 квітня 2015 року близько 23 год. 20 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 17 по вул. Чехова в смт Березнегувате Миколаївської області, розбивши скло автомобіля марки ВАЗ-2110, державний номерний знак НОМЕР_1 , потворно таємно викрав із салону портмоне вартістю 100 грн. та мобільний телефон марки «LG» вартістю 1000 грн. Після чого, з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1100 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ст.198, ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю та щиро покаявся, а суду дав покази, що відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Начальник відділу місцевої прокуратури просив слухати справу без допиту свідків та потерпілого.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України та за згодою сторін кримінального провадження суд вважає недоцільним допитувати свідків та потерпілого стосовно обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються. Обвинувачений правильно розуміє усі фактичні обставини справи і немає сумнівів у добровільності його позиції, а тому суд обмежується дослідженням документів.

Так, вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 18 травня 2015 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 визнано винними у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено їм покарання у виді 3 років позбавлення волі кожному із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України ( а. п. 56-58 ). Вирішено питання про повернення речових доказів потерпілому ОСОБА_8 , які були добровільно видані працівникам поліції ОСОБА_4 ( а. п. 60 ).

20 квітня 2015 року ОСОБА_9 звернувся до слідчого СВ Березнегуватського РВ УМВС України в Миколаївській області із письмовою заявою про викрадення напередодні із його автомобіля портмоне та мобільного телефону на загальну суму 1100 грн. ( а. п. 50 ).

В той же день автомобіль марки ВАЗ-2110, державний номерний знак НОМЕР_1 , був оглянути слідчим та сфотографований, під час якого виявлено розбите скло вікна водійських дверцят ( а. п. 51, 52-54 ).

07 червня 2015 року ОСОБА_9 добровільно видав слідчому повернуті йому обвинуваченим портмоне, водійське посвідчення, техпаспорт та мобільний телефон «LG P-705», які були оглянуті слідчим та сфотографовані ( а. п. 61,62-64 ), визнані речовими доказами ( а. п. 65-67 ).

Таким чином, вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів суд знаходить доведеною, а такі його дії кваліфікує за сукупністю злочинів: за ст.198 КК України як заздалегідь не обіцяне зберігання майна, завідомо одержане злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом; за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він вважається таким, що не має судимості, оскільки 31 липня 2017 року був звільнений ухвалою суду від призначеного йому покарання за вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 15 липня 2014 року за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі, яке на підставі ст.75 КК України було йому призначено з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 2 місяці ( а. п. 70-71, 73-74, 86 ). На обліку в лікаря нарколога і психіатра не перебуває ( а. п. 76-78 ), а згідно характеристики Березнегуватської селищної ради на адмінкомісії не розглядався та скарг на його поведінку не надходило ( а. п. 85 ). У відповідності з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 на військовому обліку не перебуває, проте з 22.07.2015 по 26.02.2016 року приймав участь у проведенні антитерористичної операції в складі військової частини НОМЕР_2 , про що свідчить посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 ( а. п. 87 ).

Призначаючи йому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого та визнання ним своєї провини.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом визнається щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, а обставинами, що обтяжують йому покарання судом визнається рецидив злочинів, та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у виді мінімального строку обмеження волі за перший злочин і ближче до мінімальних меж обмеження волі за другий злочин, як просив про це начальник відділу місцевої прокуратури.

Крім цього, враховуючи думку начальника відділу місцевої прокуратури, суд доходить висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст.75 КК України, що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Березнегуватського відділення Снігурівського ВП ГУ НП в Миколаївській області та потерпілого, слід вирішити відповідно до положень п.п.4, 5 ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.198, ч.2 ст.185 КК України, призначивши йому покарання:

-за ст.198 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

-за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Березнегуватського відділення Снігурівського ВП ГУ НП в Миколаївській області, а саме: інструкцію до годинника знищити як предмет, що не представляє цінності, а портмоне, посвідчення водія, техпаспорт та мобільний телефон марки «LG P-705» - залишити в потерпілого ОСОБА_9 як власника.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1