АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/461/16-к Номер провадження 11-кп/786/92/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.3 ст. 185 КК України ТЗ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000027 за апеляційними скаргами прокурора Машівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_14 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Машівського районного суду Полтавської області від 5 серпня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кочубеївка Чутівського р-ну Полтавської обл., який проживає АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1.07.2016 Чутівським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 70 на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленим іспитового строку 1 рік 6 місяців,

засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Чутівського районного суду Полтавської області від 1.07.2016, ОСОБА_8 остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

За ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_8 виправдано.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Головчино Борисівського р-ну Белгородської обл. Російська Федерація, який проживає АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

18.07.2011 Джержинським районним судом м. Харків за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України на 6 років позбавлення волі, звільненого 18.03.2015 умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 5 днів,

засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

За ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_9 виправдано.

Вирішено питання про речові докази

Вироком суду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнані винуватими та засуджені за те, що 25.01.2016 приблизно о 23:30 год, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою між собою, повторно, шляхом злому за допомогою лому та монтировки, прибойця на вхідних дверях, проникли до погрібника, належного потерпілому ОСОБА_12 , що знаходиться АДРЕСА_2 звідки таємно викрали дві полімерні каністри з селективним гербіцидом «Астарг-125» для боротьби з однорічними та багаторічними злаковими бур`янами, об`ємом 10 літрів кожна. З місця злочину зникли та розпорядилися майном у власних цілях, чим завдали потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 6 000 грн..

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у тому, що вони 26 січня 2016 року о 00:06 год., за попередньою змовою між собою, повторно, шляхом пролому стіни за допомогою лому та монтировки, проникли до приміщення магазину № 4 ФОП ОСОБА_13 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , звідки намагалися вчинити крадіжку товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 5 528 грн., а саме: 10 пляшок горілки «Хортиця срібна» об`ємом по 0,5 л. на загальну суму 600 грн; 12 пляшок пива «Зіберт» об`ємом по 1,2 л. на загальну суму 228 грн; напівфабрикатів на загальну суму 2000 грн; консервів на загальну суму 1500 грн; ковбасних виробів на суму 900 грн та 300 грн готівкових коштів, що зберігалися в касі магазину. Проте свій умисел не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були сполохані охоронною сигналізацією та помічені потерпілими. Після вчинення замаху на вказаний злочин обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 намагалися втекти, але через 4 години були затримані громадськістю села Сонячне та працівниками міліції, які виїхали на місце події за викликом потерпілих.

Такі дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як вчинення незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до іншого приміщення.

Виправдовуючи обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України суд таке рішення мотивував тим, що органом досудового розслідування не надано жодного доказу про спрямованість умислу обвинувачених на викрадання саме того майна, яке вказано в обвинувальному акті, або взагалі на викрадання чужого майна, так як з досліджених у суді доказів вбачається, що з магазину № 4 ФОП ОСОБА_13 нічого не було викрадено і підготовлено товару для викрадання не було, а лише пошкоджена стіна та сигналізація.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинувачених через його м`якість, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати обвинувачених винуватими за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання ОСОБА_8 у виді 4 років позбавлення волі, ОСОБА_9 у виді 4 років позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог прокурор вказав, що суд при призначенні покарання не врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину та особи винуватих: ОСОБА_8 розлучений, не працює, раніше судимий, здоровий, працездатний, тричі притягувався до кримінальної відповідальності; ОСОБА_9 на утриманні має двох неповнолітніх дітей, працездатний, хворіє хронічним вірусним гепатитом С, двічі притягувався до кримінальної відповідальності у тому числі за корисливі злочини і один із злочинів вчинив в період умовно-дострокового звільнення; відсутність пом`якшуючих обставин; невизнання вини обвинуваченими.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 не оскаржуючи вирок суду в частині виправдування ОСОБА_8 за ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та повернення заставодавцю ОСОБА_15 застави, внесеної за ОСОБА_8 , просить вирок суду скасувати в частині визнання винуватим ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України та кримінальне провадження в цій частині закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

При цьому захисник свої вимоги обґрунтовує істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та відсутністю доказів винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме викраденні останнім з ОСОБА_9 25.01.2016 у ОСОБА_12 гербіциду.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати в частині визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та кримінальне провадження у цій частині закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину. В іншій частині вирок суду залишити без змін. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_9 наводить доводи, аналогічні доводам наведеним у апеляційній скарзі захисника ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора в підтримку апеляційної скарги, обвинувачених та захисника, які просили задовольнити їх апеляційні скарги та відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Підставою для скасування вироку судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що передбачено п.3 ч. 1 ст. 409 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 КПК України вирок суду складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частин.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються:

- у разі визнання особи виправданою - формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд;

- у разі визнання особи винуватою формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

У п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» наголошено на тому, що резолютивна частина виправдувального вироку повинна містити рішення суду про визнання обвинуваченого невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею кримінального закону, за якою його було віддано до суду, із зазначенням передбаченої законом підстави виправдання.

Як вбачається з мотивувальної частини обвинувального вироку щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд не врахував наведені приписи статей КПК України і рекомендації Верховного Суду України.
Ухвалюючи вирок щодо обвинувачених суд ввійшов у суперечність, оскільки обвинуваченим інкримінувалося вчинення дій з 25 на 26 січня 2016 року в одному місці на вул. Щорса с. Сонячне Машівського р-ну Полтавської обл. у один час приблизно о 23 год 30 хв та 00 год 06 хв одним способом із застосуванням одних і тих же знарядь, у той же час по епізоду крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_12 суд визнав винуватими обвинувачених та засудив їх, а по іншому епізоду, де потерпілою є ОСОБА_13 у мотивувальній частині вироку суд зазначив, що органом досудового розслідування не надано жодного доказу про спрямованість умислу обвинувачених на викрадення саме того майна, яке вказано в обвинувальному акті, а надані лише докази пошкодження стіни магазину ФОП ОСОБА_13 та встановленої у ньому сигналізації. При цьому суд по епізоду злочину у потерпілої ОСОБА_13 не зазначив мотиви, з яких відкидає докази обвинувачення.

Крім того, як вбачається з мотивувальної та резолютивної частини вироку, суд першої інстанції, всупереч наведеним вище вимогам закону та роз`ясненням Верховного Суду України, взагалі не вказав передбаченої законом підстави для виправдання обвинувачених за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України по епізоду злочину у магазині ФОП ОСОБА_13 ..

На думку колегії суддів зазначене вище є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Колегія судів також звертає увагу, що оскаржуваний вирок відправлений до Єдиного державного реєстру судових рішень у той же час це судове рішення не внесено в автоматизовану систему документообігу, що підтверджується відсутністю на ньому штрих коду.

За таких обставин, у порядку ч. 2 ст. 404 КПК України апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню.

При новому розгляді суду першої інстанції необхідно розглянути кримінальне провадження відповідно до вимог кримінального процесуального закону, ретельно перевірити та дати вичерпні відповіді на доводи, які зазначені в апеляційних скаргах, а у разі доведеності винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів у тому ж об`ємі, призначене їм покарання із застосуванням ст. 75 КК України вважати неправильним.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :
Апеляційні скарги прокурора Машівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_14 з доповненнями, обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Машівського районного суду Полтавської області від 5 серпня 2016 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4