Справа № 461/4835/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2017
Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з участю:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

потерпілого ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002459 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нетішин Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нетішин Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Будки Меневицького району Волинської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

04.06.2016 року, приблизно о 04 год. 43 хв., ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи на вул. Коперника, 22 у м. Львові, діючи умисно, групою осіб, без попередньої змови між собою, з мотивів особистої неприязні, нанесли потерпілому ОСОБА_13 удари ногами та руками по голові, тулубу та кінцівках, спричинивши йому синці на верхній повіці правого ока, в ділянці правого вуха, на грудях, на спині, на руках, садна на носі, верхній повіці лівого ока, на волосяній частині голови, на руках, підшкірний крововилив на лівій руці, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_8 своєї вини в інкримінованому злочині не визнав, вважає себе винним лише у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 . Суду пояснив, що 04 червня 2016 року було відкриття клубу «Мерседес». В той день, він з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та своєю дівчиною ОСОБА_16 зустрілись у даному клубі. Коли він та ОСОБА_17 перебували поруч із барною стійкою до обвинуваченого підійшов потерпілий, який йому був незнайомим. Потерпілий був у стані алкогольного сп`яніння та став щось голосно до нього казати, при цьому взяв його за руку та утримував. Під час своєї розмови ОСОБА_13 дуже розмахував руками. Обвинувачений нахилився та сказав йому на вухо, що нічого не чує та запропонував піти в курилку. В курилці потерпілий почав пояснювати, що він дуже «крутий» і що його знають по всім нічним клубам ОСОБА_18 , де його бояться та поважають. Потерпілий запропонував випити по 100 грам горілки. За барною стійкою потерпілий замовив 150 грам горілки, своїх 75 випив, а ОСОБА_8 тільки зробив вигляд що випив. Після цього потерпілий висловився нецензурно в адресу дівчини ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , на що ОСОБА_8 зробив йому зауваження. ОСОБА_19 ( ОСОБА_20 ) сказав потерпілому йти до своєї компанії, на що потерпілий дуже агресивно почав висловлюватись нецензурною лайкою до ОСОБА_21 , став погрожувати побиттям. Вони з ОСОБА_22 пішли, а потерпілий залишився за барною стійкою пити замовлені коктейлі. В цей час обвинувачений побачив, що потерпілий, випивши два коктейлі, став ще більше до всіх присутніх в барі чіплятись, намагаючись затіяти бійку. Коли всі вже виходили з клубу, потерпілий, побачивши ОСОБА_23 , став дуже голосно на нього кричати, ображати його нецензурними словами, провокувати на бійку. ОСОБА_8 став його заспокоювати, на що потерпілий схопив обвинуваченого своїми руками за голову, притулився лобом до лобу та дивлячись в очі, сказав що він дуже добре розуміє, що та кому він каже. При цьому різко зробив спробу вдарити ОСОБА_8 лобом в обличчя. Однак, враховуючи, що ОСОБА_8 був повністю тверезий, він ухилився від удару та одразу, схопивши потерпілого за тулуб, кинув його на підлогу, де, притиснувши коліном до підлоги, став заспокоювати. В цей час підбіг охоронець закладу, який забрав потерпілого в сторону. Обвинувачений разом з хлопцями вийшли на вулицю та почали розходитись. Коли вони виходили, то ОСОБА_24 чув, як потерпілий виражався в їх адресу нецензурно, наказував стояти, обзивав боягузами. В основному вся ця нецензурна лайка адресовувалась чомусь тільки ОСОБА_20 . В цей час потерпілий підходив та одночасно наказував ОСОБА_20 зупинитись. Обвинувачений зрозумів, що ОСОБА_13 комусь дзвонить на допомогу, і що він просто так від ОСОБА_21 не відчепиться, перейшов на другу сторону дорогу, та підійшовши до потерпілого ще раз попросив його заспокоїтись та залишити їх у спокої. На що потерпілий одразу намагався нанести удар кулаком в обличчя. Обвинувачений ухилився, та схопивши потерпілого за тулуб, знову кинув на землю та розпочалася бійка. До ОСОБА_8 приєдналися ОСОБА_17 і ОСОБА_25 , а сам обвинувачений намагався нанести удари по обличчю та тулубу, потерпілий також наносив удари у відповідь.

Обвинувачений ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, зазначивши, що він дійсно наносив удари потерпілому. Однак ці дії не містили хуліганських мотивів. Суду пояснив, що 04 червня 2016 року він зі своїми знайомими: ОСОБА_26 , ОСОБА_15 та дівчиною ОСОБА_27 , ОСОБА_16 , зустрілись у клубі «Мерседес». Коли він з ОСОБА_28 перебували поруч із барною стійкою, до ОСОБА_27 підійшов потерпілий, який був у стані алкогольного сп`яніння. Останній став щось голосно казати до ОСОБА_27 . Про що вони розмовляли обвинувачений не чув, але, коли вони пішли в курилку, то ОСОБА_9 також пішов за ними, вирішивши перекурити. В курилці потерпілий казав, що з ним шуткувати взагалі не можна, настільки він крутий. Обвинувачені розуміли, що хлопець трохи перебрав, але ОСОБА_29 , щоб не провокувати конфлікт, вибачився. На що потерпілий запропонував випити по 100 грам горілки. За барною стійкою потерпілий випив, а ОСОБА_27 зробив вигляд що п`є. Коли вони вже хотіли йти до свого столику, потерпілий запропонував випити ще. В цей час потерпілий висловився нецензурно в адресу ОСОБА_16 . ОСОБА_24 зробив йому зауваження, сказавши що це його дівчина. На що потерпілий став давати ОСОБА_27 непристойні поради. ОСОБА_9 сказав потерпілому йти до своєї компанії, на що потерпілий став дуже агресивно висловлюватись до нього нецензурною лайкою, став погрожувати побиттям. Коли всі виходили з клубу, потерпілий побачивши ОСОБА_30 став дуже голосно на нього кричати, ображати нецензурно, провокувати на бійку. Потерпілий притулився своїм лобом до лобу ОСОБА_31 та різко зробив спробу вдарити ОСОБА_27 лобом в обличчя. ОСОБА_27 ухилився від удару та одразу, схопивши потерпілого за тулуб, кинув його на підлогу. Де, притиснувши коліном до підлоги став заспокоювати та попереджувати, щоб він не шукав собі проблем. В цей час якраз підбіг охоронець закладу, який забрав потерпілого в сторону. Обвинувачені всі разом вийшли на вулицю, та в цей час чули, як потерпілий виражався в їх бік нецензурно, наказував стояти, обзивав боягузами. Обвинувачений вже перейшов на другу сторону вулиці, де стояла ОСОБА_16 та їх знайомі. Потерпілий в цей час кричав та погрожував обвинуваченому. В цей час ОСОБА_24 перейшов на їх сторону дороги, та, підійшовши до потерпілого, ще раз попросив того заспокоїтись та залишити їх у спокої. На це потерпілий одразу намагався нанести ОСОБА_27 удар кулаком в обличчя. ОСОБА_27 ухилився, та схопивши його за тулуб, знову кинув на землю та розпочалася бійка між ОСОБА_27 та потерпілим. ОСОБА_17 одразу приєднався, наніс декілька ударів, потерпілий також наносив удари у відповідь.

Обвинувачений ОСОБА_10 суду пояснив, що вину у пред`явленому йому обвинуваченні він визнає частково. Надав пояснення, відповідно до яких 4 червня 2016 року було відкриття клубу «Мерседес». Він зі своїми знайомими ОСОБА_22 , ОСОБА_32 та його дівчиною, ОСОБА_16 , зустрілись у цьому клубі. Більшість часу обвинувачений провів не з ОСОБА_22 і ОСОБА_32 , а з іншими людьми. Потерпілого побачив перший раз вже перед виходом з клубу. До виходу підійшли ОСОБА_24 і ОСОБА_33 . За ними- потерпілий, який обзивав ОСОБА_30 нецензурними словами. ОСОБА_10 зробив зауваження, на що потерпілий його обізвав. Охоронець сказав виходити на вулицю та не вчиняти конфлікту в закладі. ОСОБА_24 з потерпілим в супроводі охоронця пішли на вихід. ОСОБА_17 пішов за ними. Обвинувачений повернувся забрати свої речі і теж вийшов з наміром йти додому. Потерпілий стояв біля входу і образливо виражався в бік всієї компанії, обзивав боягузами і іншими нецензурними словами. ОСОБА_10 пішов по тротуару в напрямку ОСОБА_34 . ОСОБА_17 перейшов дорогу. ОСОБА_35 йшов за ним, кричав, щоб ОСОБА_17 зупинився, погрожуючи нецензурними словами, які зводились до того, що йому зараз буде дуже погано. Потім потерпілий наздогнав ОСОБА_30 і вдарив його ззаду. Між хлопцями почалася бійка. Втрутився ОСОБА_36 та сам обвинувачений. ОСОБА_10 особисто вдарив ОСОБА_37 ногою в сідниці 2 чи 3 рази, щоб припинити бійку. ОСОБА_10 зазначив, що він не мав на меті порушувати громадський порядок і не виявляв неповаги до суспільства, не проявляв зухвалості і цинізму, не намагався проявити свою зверхність, а його дії були викликаними агресивною і зухвалою поведінкою ОСОБА_38 .

У справі також досліджені інші докази, зокрема:

- показання потерпілого ОСОБА_13 , який суду пояснив, що в ніч з 3 на 4 червня 2016 року він перебував у клубі «Мерседес». Коли потерпілий сидів за столиком, до нього підійшов ОСОБА_24 та зазначив, що вони зіштовхнулися раніше у приміщенні клубу. Конфлікт був залагоджений під час розмови в приміщенні для куріння. Після цього потерпілий та обвинувачений ОСОБА_24 випили спиртний напій біля барної стійки. Пізніше в приміщенні між ним та обвинуваченими знову виник конфлікт та почалася «штовханина» і охоронець закладу наполіг, щоб вони вийшли на вулицю. Потерпілий хотів уникнути бійки, однак всі троє обвинувачених нанесли йому по декілька ударів, на що потерпілий був змушений захищатися. Від дій обвинувачених ОСОБА_13 втратив свідомість та прийшов до тями на землі біля машини.

Перед судовими дебатами потерпілий ОСОБА_13 зазначив, що бійка 04.06.2016 року між ним та обвинуваченими сталася внаслідок неприязних стосунків між ними, що виникли ще у приміщенні клубу. Та заявив клопотання, в якому вказав, що вважає, що тілесні ушкодження завдані йому обвинуваченими не з хуліганських мотивів, а через неприязнь, яка виникла і через його поведінку також. Вважає, що відносно нього вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України. Просив у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України прийняти його відмову від обвинувачення та кримінальне провадження щодо обвинувачених закрити. Потерпілий також зазначив, що матеріальну і моральну шкоду йому відшкодовано і він не має жодних претензій до ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ;

- показання свідка ОСОБА_39 , який в судовому засіданні пояснив, що влітку 2016 року він з ОСОБА_32 перебував в клубі «Мерседес» на вул. Коперника у м. Львові. Крім них він бачив там ОСОБА_40 та ОСОБА_41 приміщенні клубу він бачив суперечку між ОСОБА_22 та потерпілим. Потерпілий був у стані алкогольного сп`яніння, агресивним та виражався нецензурною лайкою.Вже під час виходу з приміщення він з другом перейшов на іншу сторону вулиці. З клубу вийшли й обвинувачені, а за ними і потерпілий. Останній побіг за ОСОБА_22 та вдарив його, чи намагався вдарити, свідок точно вказати не може. ОСОБА_24 підбіг щоб відтягнути потерпілого від ОСОБА_42 . Почалась бійка. Всі троє обвинувачених наносили удари потерпілому;

- показання свідка ОСОБА_43 , який в судовому засіданні пояснив, що 04.06.2016 року він працював «кальянщиком» в клубі «Мерседес». Він бачив в приміщенні клубу обвинувачених. Потерпілий ОСОБА_13 був у стані сильного алкогольного сп`яніння, вже погано розмовляв та пересувався. Він чіплявся до обвинувачених з розмовами, розмахував руками. Свідок чув слова потерпілого: « ОСОБА_44 дуже крутий, знаю пів Львова». Після цього потерпілий приставав до бармена. Перед закриттям клубу, коли свідок збирався додому, він чув, як потерпілий висловлювався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_42 . Охоронець закладу вивів потерпілого з приміщення, і останній пішов по вулиці ліворуч, а обвинувачені праворуч. Коли ОСОБА_45 повертався до клубу, бо забув куртку, і вийшов на вулицю, побачив бійку між обвинуваченими та потерпілим;

- висновок судово-медичного експерта № 1094 від 01.07.2016 року, в якому зазначено, що у ОСОБА_13 лікарями травмпункту № 2 м. Львова 04.06.2016 року встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма (ЗЧМТ), забій головного мозку, вдавлений перелом тім`яної ділянки зліва, садна, забої м`яких тканин голови. На момент проведення судово-медичної експертизи у потерпілого виявлено: синці на верхній повіці правого ока, в ділянці правого вуха, на грудях, на спині, на руках, садна на носі, верхній повіці лівого ока, на волосяній частині голови, на руках, підшкірний крововилив на лівій руці, що відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.98-100);

- оглянутий в судовому засіданні відеозапис з камер відеоспостереження, які встановлені на приміщенні магазину «Трембіта» по вул. Коперника, 7 у м. Львові. На вказаному відеозаписі видно, як 04.06.2017 року о 04 год. 38 хв. обвинувачені наносять удари потерпілому, останній падає на землю, а через деякий час підводиться.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з обвинувальним актом органом досудового розслідування ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачувалися в тому, що 04.06.2016 року, приблизно о 04 год. 43 хв., вони, діючи умисно, групою осіб, перебуваючи на вул. Коперника, 22 у м. Львові, з хуліганських мотивів та з мотивів явної неповаги до установлених норм поведінки, нехтуючи елементарними правилами моральності та добропристойності, усвідомлюючи те, що перебувають в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок в нічний час, з особливою зухвалістю, під дріб`язковим приводом напали на ОСОБА_13 . Не реагуючи на зауваження сторонніх осіб, наносили потерпілому удари ногами та руками по голові, тулубу та кінцівках, спричинивши йому, синці на верхній повіці правого ока, в ділянці правого вуха, на грудях, на спині, на руках, садна на носі, верхній повіці лівого ока, на волосяній частині голови, на руках, підшкірний крововилив на лівій руці, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачувалися органами досудового розслідування в тому, що своїми умисними протиправними діями, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, тобто, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, групою осіб.

Суд враховує роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» № 10 від 22.12.2006 - щодо необхідності відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій.

Так, дії, що супроводжувались, зокрема, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи (п.4 абз.2 Постанови). Як хуліганство, зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

В той же час, жодний із допитаних в судовому засіданні свідків та потерпілий не підтвердили, що обвинувачені порушували охоронюваний законом громадський порядок. Натомість свідки ОСОБА_45 та ОСОБА_46 підтвердили попередній (протягом часу перебування обвинувачених в нічному клубі) конфлікт потерпілого з обвинуваченими. Вказаний конфлікт став причиною виниклої між обвинуваченими та потерпілим особистої неприязні, яка виражалася у висловлюваннях нецензурною лайкою, погрозах зі сторони потерпілого, його образливих чіпляннях.

Ці неприязні стосунки не мали характеру раптово чи безпричинно виниклих, а стали наслідком попереднього конфлікту.

Дані обставини, підтверджуються і самим потерпілим ОСОБА_13 , який показав, що бійка між ним та обвинуваченими сталася внаслідок неприязних стосунків, що виникли ще у приміщенні клубу. Свою поведінку в клубі вважав не у повній мірі адекватною.

Основним об`єктом хуліганства є громадський порядок.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею,знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи,підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та ін.

На переконання суду, в діях обвинувачених 04.06.2016 року відсутні мотиви неповаги до суспільства. Їх дії не супроводжувалися особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Аналіз та оцінка досліджених доказів у їх сукупності підтверджують той факт, що умисел обвинувачених був спрямований не проти громадського порядку та на вчинення хуліганських дій, а виключно на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень. З обвинуваченими у потерпілого до цього часу виник конфлікт та неприязні відносини, які і послужили мотивом до вчинення таких дій. Метою обвинувачених було не порушення громадського порядку, а з`ясування відносин з потерпілими, що у даному випадку супроводжувалося заподіянням легких тілесних ушкоджень. На це також чітко вказують і встановлені судом обставини, а також послідовність дій, як обвинувачених, так і потерпілого.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

Статтею 338 КПК України передбачена можливість зміни прокурором правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення. Прокурор під час судового провадження своїм правом на зміну правової кваліфікації обвинувачення не скористався.

Проте, відповідно до ч.3 ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Отже, суд приходить до висновку, що в діях кожного обвинуваченого відсутній склад злочину, передбачений ч. 2 ст.296 КК України. Їх дії судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 28 - ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з тим, що легкі тілесні ушкодження були нанесені потерпілому ОСОБА_13 групою осіб обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які діяли як співвиконавці, без попередньої змови між собою.

Відтак, суд вважає, що вина обвинувачених у заподіянні легких тілесних ушкоджень, вчиненому групою осіб без попередньої змови між собою, доведена повністю сукупністю досліджених судом доказів.

Вищезазначеними показаннями обвинувачених, які визнали факт нанесення потерпілому тілесних ушкоджень через неприязні стосунки, показаннями потерпілого ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_39 та ОСОБА_43 , оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з камер відеоспостереження, які встановлені на приміщенні магазину «Трембіта» по вул. Коперника, 7 у м. Львові, висновком судово-медичного експерта № 1094 від 01.07.2016 року, якими підтверджено факт заподіяння легких тілесних ушкоджень обвинуваченими потерпілому при вищезазначених обставинах.

Змінивши правову кваліфікацію злочину в наведений вище спосіб, суд покращує становище обвинувачених, оскільки злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року., а злочин за ч. 2 ст.296 КК України (у вчиненні якого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються органом досудового розслідування) - караються обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років; тобто санкція ч. 2 ст.296 КК України передбачає більш суворе покарання ніж санкція ч.1 ст.125 КК.

Відповідно до ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо низки кримінальних правопорушень, в тому числі, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Як зазначено вище у вироку, потерпілий ОСОБА_13 просив у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України прийняти його відмову від обвинувачення та кримінальне провадження щодо обвинувачених закрити.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

З урахуванням позиції потерпілого ОСОБА_13 , який відмовився від обвинувачення та просив суд закрити кримінальне провадження, та беручі до уваги можливість суду змінити правову кваліфікацію дій обвинувачених лише при постановленні вироку, суд вважає за можливе закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 125 КК України відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати відсутні. Долю речового доказу необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 284, 368-372, 374, 477 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження № 0002459 відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 125 КК України закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ: DVD-R диск з відеозаписами з камер спостереження зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_1