Провадження № 1-кс/761/7012/2017
У Х В А Л А
Іменем України
04 квітня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в м.Києві ОСОБА_7 за погодженням із процесуальним керівником прокурором відділу прокуратури м. Києва молодшим радником юстиції ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Кошари, Конотопського району, Сумської області, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,
підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000792 від 23.10.2016 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146; ч. 2 ст. 189 КК України,
В С Т А Н О В И В:
31 березня 2017 року у провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого за погодженням з прокурором, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146; ч. 2 ст. 189 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні відділу СУ ГУ НП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000792 від 23.10.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146; ч. 2 ст. 189; ч. 4 ст. 296 КК України, та строки досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжені до шести місяців.

Крім того, строк дії попередньої ухвали щодо продовження строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 спливає 07.04.2017 року, разом з тим, органу досудового розслідування не вдається завершити у зазначений строк досудове розслідування, оскільки необхідно у даному кримінальному провадженні провести ряд судових експертиз, зокрема: судово-балістичну, холодної зброї, судово-хімічну, судово-трасологічну та повторну судово-медичну, а також необхідно отримати результати вже призначених експертиз, зібрати характеризуючі дані, тощо, виконати вимоги ст. 290 КПК України та ст. 283 КПК України.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146; ч. 2 ст. 189 КК України, у даному кримінальному провадженні, що підтверджується вагомими доказами а саме: даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.11.2016 року, даними протоколу огляду місця події від 08.11.2016 року, даними протоколів допитів потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , підозрюваного ОСОБА_13 , даними протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 та за участю підозрюваного ОСОБА_13 , даними протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_13 , а також іншими матеріалами кримінального провадженні у їх сукупності є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 146; ч. 2 ст. 189 КК України.

Вказані кримінальні правопорушення відносяться до середньої тяжкості та тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років та 7 років відповідно.

У зв`язку з чим, щодо ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки у даному випадку мають місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились, залишаються актуальними та які вказують на те, що підозрюваний може:

переховуватися від органів досудового розслідування та або суду, оскільки останній відразу після вчинення злочину залишив місце події, а усвідомлення ним невідворотності покарання, яке пов`язане з позбавленням волі на строк від 3 до 7 років свідчить про існування зазначеного ризику. Про існування даного ризику свідчать також дані про те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та обвинувальний акт 22.03.2017 року вже направлено до суду;

незаконно впливати на потерпілого, свідків в цьому кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний вчинив тяжке кримінальне правопорушення проти свободи, честі та гідності особи, а також проти власності, що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_4 може погрожувати фізичною розправою потерпілому, свідкам, з метою зміни ними своїх показань;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом свого переховування та знаходження у розшуку, а також шляхом знищення речових доказів про місцезнаходження яких йому відомо;

вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки йому повідомлено про підозру у скоєнні також кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, не працює, не має постійного джерела доходу, може вчиняти тиск на потерпілого та свідків, тобто вчинити насильницький злочин, щодо останніх.

Орган досудового розслідування вважає, що наявність зазначених ризиків є підставою для продовження строку тримання під вартою підозрюваного.

Прокурор підтримав у судовому засіданні клопотання, з мотивів у ньому наведеним.

Захисники просять відмовити в задоволенні клопотання та в продовженні строку тримання під вартою, посилаючись на те, що підозра ОСОБА_4 не є обґрунтованою, що ризики стороною обвинувачення наведені формально та не підтверджені доказами. ОСОБА_4 має постійне місце проживання та реєстрації, позитивно характеризується, має на утриманні двох дітей, має незадовільний стан здоров`я, а тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе запобігти будь-яким ризикам, які слідчий суддя визнає доведеними.

Також захисники вказали на те, що затримання ОСОБА_4 було незаконним, не виконано вимогу закону щодо негайного повідомлення близьких родичів про його затримання, ОСОБА_4 було позбавлено свободи незаконно, порушено його право на захист, при його затриманні у нього було вилучено його документи, що не оформлено згідно процесуального законодавства, на підзахисного було вчинено психологічний тиск, який виразився у його поміщенні до карцеру ІТТ більш ніж на 32 доби, підзахисному в умовах ізоляції від суспільства адміністрацією вказаних установ належної медичної допомоги надано не було та не виконано попередні ухвали слідчих суддів щодо медичного обстеження підзахисного.

Підозрюваний підтримав доводи своїх захисників, просив не продовжувати строк дії запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання, вислухавши доводи учасників судового провадження, приходжу до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Так, у провадженні відділу СУ ГУ НП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000792 від 23.10.2016 року в межах якого на даний час ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146; ч. 2 ст. 189 КК України.

З наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 08.11.2016 року о 14 год. 00 хв. було затримано неподалік будинку № 6 по вул. О. Пчілки в м. Києві в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146; ч. 2 ст. 189 КК України.

09.11.2016 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146; ч. 2 ст. 189 КК України.

10.11.2016 року Солом`янським районним судом міста Києва щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14 год. 00 хв. 06.01.2017 року.

Постановою першого заступника прокурора міста Києва від 29.12.2016 року строки досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0013140 від 08.11.2016 року продовжені до трьох місяців, тобто до 09.02.2017 року.

04.01.2017 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 09.02.2017 року включно.

02.02.2017 року першим заступником прокурора м. Києва продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0013140 від 08.11.2016 року до п`яти місяців, тобто до 09.04.2017 року.

07.02.2017 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 до 07.04.2017 року.

15.03.2017 року кримінальне провадження № 0013140 від 08.11.2016 року об`єднане з матеріалами провадження № 0000792 від 23.11.2016 року в порядку ст. 217 КПК України.

30.03.2017 року першим заступником прокурора м.Києва продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000792 від 23.10.2016 року до шести місяців, тобто до 09.05.2017 року.

Аналізуючи надані слідчому судді для вивчення копії матеріалів кримінального провадження на обґрунтування обґрунтованості підозри повідомленої ОСОБА_4 , в обсязі долученому до клопотання, а саме дані, які містяться в копіях процесуальних документів та протоколах слідчих дій, слідчий суддя вважає їх достатніми для здійснення висновку про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146; ч. 2 ст. 189 КК України, а тому слідчий суддя не бачить у висновках прокурора про обґрунтованість підозри, чогось очевидно довільного чи необґрунтованого.

Так, слідчий суддя детально вивчивши матеріали клопотання та дані, що містяться зокрема, в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_9 від 08.11.2016 року, в протоколі огляду місця події від 08.11.2016 року, в протоколі допитів потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , підозрюваного ОСОБА_13 , в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 та за участю підозрюваного ОСОБА_13 , в протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_13 , оцінює їх як вагомі докази.

Крім того, як вбачається зі змісту ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 10.11.2016 року та ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 07.02.2017 року, копії яких долучені до клопотання, при застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так і при продовженні строків його дії, слідчими суддями враховувалось відповідно до ст. 178 КПК України наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146; ч. 2 ст. 189 КК України, та відповідне можливе покарання, що може бути призначене останньому у разі визнання його винуватим у скоєнні цих кримінальних правопорушень, його вік та стан здоров`я, сімейний стан, а також було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що в сукупності стало підставами для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На момент розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 обставини, які враховувалися судом раніше не змінилися, ризики не зменшились та продовжують існувати.

При вирішенні даного клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, його вік та дані про стан здоров`я, відсутність у розпорядженні слідчого судді даних, які б перешкоджали підозрюваному за станом здоров`я перебувати під вартою, наявність у нього сім`ї та на утриманні неповнолітньої дитини, наявність місця проживання та реєстрації та позитивної характеристики з Київського підрозділу ВГО «Комітет по боротьбі з організованою злочинністю та корупцією».

Однак, враховуючи фактичні обставини за яких ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146; ч. 2 ст. 189 КК України, у даному випадку позитивні дані про його особу не переважають існуючі ризики.

Так, слідчий суддя, з`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , на які послався слідчий у клопотанні, а прокурор під час судового засідання, враховує, те, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність, яких має оцінюватись у сукупністю з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого діяння.

А тому, враховуючи вагомість доказів причетності ОСОБА_4 до скоєння інкримінованих йому кримінальних правопорушень, міру покарання, яка загрожує йому у разі визнання винуватим, слідчий суддя вважає доведеним, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний вживатиме заходів для ухилення від органу досудового розслідування та суду. Ці ж фактори можуть спровокувати незаконний вплив на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, з метою зміни ними своїх показань наданих слідчому під час досудового розслідування, а також вжиття заходів для знищення предметів та речей, які мають значення речових доказів.

Уникнення вказаних ризиків є важливим, оскільки у відповідності до ст. 23; ч. 4 ст. 95 КПК України, суд сприймає всі докази безпосередньо та може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. А тому при перебуванні підозрюваного на свободі не можна буде запобігти ризикам його впливу на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, тощо, з метою зміни ними своїх показань наданих слідчому під час досудового розслідування.

Цілком ймовірним на переконання слідчого судді є ризик знищення предметів та речей, які можуть мати значення у кримінальному провадженні речових доказів, враховуючи фактичні обставини за яких ОСОБА_4 інкримінується вчинення протиправних дій.

Крім того, характер та фактичні обставини вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень свідчить про можливий ризик вчинення ОСОБА_4 іншого аналогічного кримінального правопорушення.

Як вбачається зі змісту клопотання, слідчим наведений перелік процесуальних та слідчих дій, без проведення, яких закінчення досудового розслідування є неможливим.

Закінчити весь обсяг необхідних слідчий дій про які йде мова у клопотанні, на переконання суду, не було можливо та для їх завершення об`єктивно необхідний час, враховуючи значну кількість учасників кримінального провадження, кількості призначених експертиз. А тому, з урахуванням складності кримінального провадження та обсягу матеріалів кримінального провадження, для виконання вимог ст.ст. 290, 291, 283 КПК України, а також з урахування часу необхідного для складання обвинувального акту та направлення його до суду, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , що у даному випадку з урахуванням справжнього суспільного інтересу, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не буде перевищувати розумних меж.

Отже слідчий суддя, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання, оскільки в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим, з огляду на фактичні обставини за яких ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень та вважає за необхідне дію даного запобіжного заходу продовжити в межах строку досудового розслідування, тобто до 09.05.2017 року включно.

Враховуючи характер підозри повідомленої ОСОБА_4 зокрема те, що йому інкримінується вчинення за попередньою змовою групою осіб дій пов`язаних із позбавлення волі, свободи іншої людини, поза бажанням останньої, тобто дій, які носять характер примусу та насильства, слідчий суддя не вбачає у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України підстав для визначення розміру застави у даному випадку.

Що ж стосується заяв захисників щодо незаконного затримання ОСОБА_4 та його незаконного перебування під вартою, то вказані заяви не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються наявними у розпорядженні суду матеріалами, з яких вбачається, що останній був затриманий невдовзі після звільнення потерпілого, який повідомив про кількість осіб, причетних до скоєння щодо нього неправомірних дій, а також в ході огляду місця події було вилучено документи на ім`я ОСОБА_4 .

Крім того, з наявних у слідчого судді матеріалів, вбачається, що ОСОБА_4 після затримання у передбачений КПК України граничний строк був доставлений до слідчого судді та до нього в порядку передбаченому КПК України було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тобто під вартою він утримувався та утримується на підставі рішень суду.

Також даними протоколу про затримання від 09.11.2016 року спростовуються доводи сторони захисту, щодо не дотримання слідчим вимог закону з приводу негайного повідомлення близьких родичів про його затримання, оскільки у протоколі наявна відмітка про те, що про затримання ОСОБА_4 було повідомлено дружину останнього.

Разом з тим, твердження захисників про допущення порушення права на захист ОСОБА_4 , зокрема не виконання вимог ч. 4 ч. 5 ст. 213 КПК України, заслуговують на увагу та мають бути враховані при оцінці доказів на стадії судового розгляду, однак на даній стадії процесу, враховуючи наявність сукупності об`єктивних відомостей, такі порушення не можуть бути підставою для не продовження застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З приводу заяв захисників щодо застосування психологічного насильства стосовно ОСОБА_4 під час його перебування під вартою, то слід відреагувати в порядку ст. 206 КПК України та доручити компетентному органу досудового розслідування СВ прокуратури м. Києва провести дослідження фактів викладених у заявах сторони захисту, з метою прийняття за наслідками такого розслідування рішення з дотриманням положень КПК України, оскільки в разі не спростування відповідних доводів сторони захисту, при судовому розгляді кримінального провадження, докази здобуті внаслідок вчинення тиску на підозрюваного мають визнаватися судом не допустимими на підставі ст. 87 КПК України.

Також враховуючи, що прокурором не спростовано доводи сторони захисту та не надано доказів виконання ухвали слідчого судді від 07.02.2017 року, якою було зобов`язано слідчого у кримінальному провадженні забезпечити проходження із медичною частиною Київського СІЗО невідкладного проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_4 та за наявності підстав лікування, яке відповідатиме встановленому діагнозу, вважаю за необхідне, зобов`язати начальника Київського СІЗО на підставі ч.1 ст. 206 КПК України забезпечити додержання прав ОСОБА_4 на отримання належної, ефективної медичної допомоги та зобов`язати слідчого виконати ухвалу суду від 07.02.2017 року в цій частині.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 206, п.1 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 за погодженням із процесуальним керівником прокурором відділу прокуратури м. Києва молодшим радником юстиції ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000792 від 23.10.2016 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146; ч. 2 ст. 189 КК України, задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Кошари Конотопського району Сумської області, громадянину України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 травня 2017 року, включно.
Строк дії ухвали встановити у межах строку досудового розслідування, тобто до 09 травня 2017 року включно.
На підставі ч. 6 ст. 206 КПК України п.1 Розділу ХІ «Перехідні положення «КПК України доручити компетентному органу досудового розслідування СВ прокуратури м.Києва провести дослідження фактів викладених у повідомленні заявників ОСОБА_4 щодо здійснення стосовно підозрюваного ОСОБА_4 психологічного тиску.

Зобов`язати начальника Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київської області на підставі ч. 1 ст. 206 КПК України забезпечити додержання прав ОСОБА_4 на отримання належної, ефективної медичної допомоги.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні № 0000792 від 23.10.2016 виконати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва суду від 07.02.2017 року в частині забезпечення проведення судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_4 .

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва прокурором, підозрюваним, його захисниками протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя