Провадження № 11-кп/792/324/17
Справа № 688/2871/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, Доповідач ОСОБА_2
ч.3 ст.185, ч.1 ст.187 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому об`єднане кримінальне провадження №0000462, 0000361, 0000204 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2017 року,
у с т а н о в и л а :
Вироком Шепетівського міськрайонного суду від 03 березня 2017 року обвинувачений

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Крупець Славутського району Хмельницької області, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, зареєстрований у АДРЕСА_1 , не працює, раніше судимого:

- Нетішинським міським судом Хмельницької області 30 травня 1996 року за ч.3 ст.140, ст.86-1, ст.44, 42 КК України на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 26 березня 1999 року по відбуттю строку покарання;

- цим же судом 12 жовтня 2001 року за ч.1 ст.308, ч.2 ст.309, ст.ст. 42, 43 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому майна;

- цим же судом 29 листопада 2001 року за ч.3 ст.185, ст.304, ч.1, ч.3 ст.42 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому майна, звільнений 28 лютого 2005 року по відбуттю строку покарання;

- цим же судом 20 грудня 2005 року за ст.395 КК України на 1 місяць арешту, звільнений 25 лютого 2006 року по відбуттю строку покарання;

- цим же судом 16 січня 2007 року за ст.395 КК України на 2 місяці арешту;

- цим же судом 19квітня 2007 року за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- Славутським міськрайонним судом Хмельницької області 09 жовтня 2007 року за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнений 09 березня 2011 року по відбуттю строку покарання;

- Нетішинським міським судом Хмельницької області 05 липня 2012 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.307, ст.ст. 69, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 03 листопада 2015 року на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 02 листопада 2015 року із заміною невідбутого строку 2 місяці 2 дні на 240 годин громадських робіт. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 січня 2016 року звільнений від відбування покарання у виді 240 годин громадських робіт у зв`язку з хворобою;

- Славутським міськрайонним судом Хмельницької області 13 липня 2016 року за ч.2 ст.185, ст.395 КК України на 2 роки позбавлення волі;
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Славутського міськрайонного суду від 13 липня 2016 року визначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді 4 років позбавлення волі.

Зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_7 строк відбутого покарання за попереднім вироком Славутського міськрайонного суду від 13 липня 2016 року в період з 19 жовтня 2016 року по 22 грудня 2016 року включно.

Зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23 грудня 2016 року по 02 березня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 03 березня 2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.
Цим же вироком
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , громадянин України, з неповною середньою освітою, неодружений, не працює, раніше судимий:

- Славутським міськрайонним судом Хмельницької області 27 лютого 2006 року за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

- цим же судом 12 жовтня 2006 року за ч.1 ст.162, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.183, ч.2 ст.186, ст.ст.70, 71 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі;

- цим же судом 17 січня 2011 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.187, ч.2 ст.187, ч.1 ст.70 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 22 червня 2011 року вирок суду в частині засудження за ч.2 ст.185 КК України скасований, а справа в цій частині направлена Славутському міжрайонному прокурору на додаткове розслідування. Вирок в частині засудження за ч.2 та ч.3 ст.187 КК України змінений, перекваліфіковано дії ОСОБА_9 за ч.2 та ч.3 ст.187 КК України на ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. У решті вирок залишено без змін;

- Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області 07 листопада 2014 року за ст.ст.391, 71 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

- Славутським міськрайонним судом Хмельницької області 17 листопада 2016 року за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі;
визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.187 КК України, та призначено йому покарання за:

-ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

-ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

-ч.1 ст.187 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_9 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Славутського міськрайонного суду від 17 листопада 2016 року визначено остаточне покарання ОСОБА_9 у виді 6 років позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14 липня 2016 року по 02 березня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з 03 березня 2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 з кожного в дохід держави по 131 грн. 94 коп. за проведення експертизи №612-Тр від 09 серпня 2016 року.

За вироком суду, 28 березня 2016 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, повторно, умисно намагались вчинити крадіжку матеріальних цінностей та грошових коштів ОСОБА_10 з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого по АДРЕСА_3 . Для цього шляхом віджиму вікна вони проникли всередину приміщення магазину, в якому розпочали пошук матеріальних цінностей та грошових коштів. Під час пошуків ОСОБА_9 виявив у картонному ящику, що знаходився на столі в підсобному приміщенні магазину грошові кошти в сумі 141 грн., які належать ОСОБА_10 , взяв їх, заховав у свою ліву шкарпетку та продовжив реалізацію злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном. Однак, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 не довели свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їхньої волі, оскільки 28 березня 2016 року близько 01 год. 30 хв. були затримані працівниками Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області на місці вчинення крадіжки.

Таким чином, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив застосувати до нього ст.69 КК України та призначити більш м`яке покарання, ніж передбачене законом.

Указував, що вирок відносно нього є занадто суворим, оскільки він вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, допомагав та сприяв слідству, добровільно здався, має невиліковну хворобу, має дружину та неповнолітню дитину.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просив змінити вирок місцевого суду від 03 березня 2017 року, яким ОСОБА_7 було засуджено за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України в бік пом`якшення покарання.

Уважав, що місцевим судом правильно кваліфіковано дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, але покарання у виді чотирьох років позбавлення волі є занадто суворим, яке не відповідає обставинам провадження, тяжкості злочину та особі засудженого.

Зазначав, що обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину визнав і щиро кається в скоєному, сприяв слідству та суду у розслідуванні та розгляду кримінального провадження, за місцем проживання характеризується посередньо, є особою молодого віку, хворіє інфекційними хворобами, має на вихованні малолітню дитину.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскарженого судового рішення та доводів апеляційних скарг; пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали доводи своїх апеляційних скарг з викладених у них мотивів; заперечення прокурора проти апеляційних скарг; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що вони не підлягають задоволенню.

Вирок Шепетівського міськрайонного суду від 03 березня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_9 ніким не оскаржується, тому в цій частині щодо останнього він не підлягає перегляду.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України в апеляційному порядку не оскаржується, а тому колегія суддів не перевіряє його відповідно до вимог ч.1 ст404 КПК України.

Покарання ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України судом першої інстанції призначено з дотриманням вимог ст.ст.50, 65, 70 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи правопорушника.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом першої інстанції не встановлено.

Місцевий суд урахував суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, те, що ОСОБА_7 вчинив закінчений замах на крадіжку з проникненням в інше приміщення, спосіб його вчинення. Також суд урахував особу обвинуваченого: те, що він має не зняті та не погашені судимості за вчинення злочинів, в тому числі умисних корисливих злочинів проти власності, є особою молодого віку, перебуває на «Д» обліку у лікаря-нарколога з 20 січня 2002 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів, на обліку у лікарів психіатра та невролога не перебуває, неодружений, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду в частині того, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства та про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій частин статей, за які засуджується, за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Славутського міськрайонного суду від 13 липня 2016 року щодо нього з відбуванням покарання реально, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Суд першої інстанції дійшов до вмотивованого висновку та призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статі, які йому інкримінуються за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, а шляхом часткового складання покарань, призначених цим та попереднім вироком Славутського міськрайонного суду від 13 липня 2016 року визначив остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів апеляційного суду, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 і попередження вчинення ним нових злочинів.

На переконання колегії суддів, підстав для застосування ст.69 КК України, на чому наполягають обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 , а саме призначення покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.185 КК України, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше судимий, відсутність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості цього злочину, не вбачається.

Обставини, на які посилається захисник та сам обвинувачений в обґрунтування застосування ст.69 КК України, зокрема на неналежний стан здоров`я обвинуваченого, те, що він має на утриманні дружину та неповнолітню дитину, є особою молодого віку, вже існували до моменту вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, однак не вплинули на нього і не забезпечили належної поведінки.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №375 від 15 червня 2016 року ОСОБА_7 виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання опіатів, канабіоїдів, інших психоактивних речовин, синдром залежності, виявляв такі й на момент вчинення інкримінованих йому злочинів, проте цей розлад не позбавляв та не позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, та не потребує при цьому застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру.

Тому наявні доводи, які були з`ясовані судом першої інстанції, не дають підстав вважати обґрунтованим на законі застосування ст.69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, за якою обвинувачений притягується до відповідальності.

З урахуванням всіх цих обставин, виходячи з принципу справедливості покарання, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому, а саме із застосуванням ст.69 КК України, про що порушено питання в апеляційних скаргах.

З огляду на викладене, підстав для скасування чи зміни вироку колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст.407, 418, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2017 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) у строк відбування покарання ОСОБА_7 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 23 грудня 2016 року по 13 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: /підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .