Справа № 282/82/17
Провадження № 1-кп/282/27/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2017 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000360 від 11.11.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, не працюючої, заміжньої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судиму,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
09 липня 2016 року, близько 23 години 50 хвилин, ОСОБА_4 , у власному житловому будинку, що по АДРЕСА_1 , розуміючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, отримала від ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «Lenovo A316i» чорного кольору, якого, як пояснив їй останній, він викрав у ОСОБА_7 , з автомобіля ВАЗ 21015 д.н.з. НОМЕР_1 та залишила його собі, незважаючи на те, що вказаний вище мобільний телефон був завідомо одержаний злочинним шляхом.

Після цього, ОСОБА_4 , використовувала належний ОСОБА_7 , мобільний телефон, а саме: вставила свою сім-карту мобільного оператора «Київстар» за № НОМЕР_2 та використовувала його для власних потреб як засіб зв`язку з іншими абонентами, зберігаючи його за місцем свого проживання.

В останніх числах жовтня 2016 року, обвинувачена, перебуваючи за місцем свого проживання збула ОСОБА_8 , вказаний вище мобільний телефон.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у заздалегідь обіцяному отриманні, зберіганні та збуті майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів одержаних злочинним шляхом, органами досудового розслідування кваліфіковані правильно за ст. 198 КК України.

20 січня 2017 року між прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000360 з одного боку, та підозрюваною у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , та її захисником ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ст. 198 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Обвинувачена беззастережно визнала обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Вказаною угодою погоджено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 , за ст. 198 КК України - у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 рік. У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на засуджену обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченою ОСОБА_4 , її захисником ОСОБА_5 , та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 395, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченою ОСОБА_4 , та її захисником ОСОБА_5 , від 20 січня 2017 року.

ОСОБА_4 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України, та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання за цим законом у виді 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на засуджену обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі подачі апеляційної скарги після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1