Дата документу Справа № 314/5677/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/510/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/5677/16-к Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 81 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.12.2016 року відмовлено в задоволені заяви засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, до суду від засудженого ОСОБА_7 , який відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№101), надійшло клопотання про його умовно-дострокове звільнення.

Відмовляючи в задоволенні подання, суд першої інстанції зазначив, що засуджений не працевлаштований, що не дає підстав вважати про сумлінне ставлення до праці. Залучення засудженого до роботи без плати праці в порядку ч. 5 ст. 118 КВК України, в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день, з урахуванням вимог ст.ст. 8, 9, 107, 118 КВК України є обов`язком засудженого, та не може рахуватись як активні дії засудженого, направлені на його виправлення. Суд зауважив, що засуджений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, державою в 2008 році засудженому надавалася пільга умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, однак у подальшому особа продовжувала вчиняти злочини. При цьому, суд також врахував, що засуджений вчинив злочин в період іспитового строку. Зазначені обставини свідчать про стійку направленість в особистості засудженого щодо вчинення кримінальних правопорушень. Згідно довідки за весь строк відбування покарання мав лише 2 заохочення, стягнень не мав.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 не погоджується з рішенням судді Вільнянського районного суду Запорізької області за його клопотанням про умовно-дострокове звільнення. Просить суд звернути увагу, що Кам`янська виправна колонія не є виправно-трудовою колонією; зазначає, що він з моменту прибуття до колонії 25.07.2014 року був працевлаштований днювальним, але районним судом це не було взято до уваги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, яка вважала, що судове рішення слід залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 р. "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміни невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 04.01.2014 року. Під час утримання в Запорізькому слідчому ізоляторі управління ДПтС України в Запорізькій області за порушення встановлених законодавством норм утримання до дисциплінарної відповідальності не притягувався; заохочень та стягнень не мав; до суспільно корисної праці не залучався.

Під час утримання в Вільнянському слідчому ізоляторі управління ДПтС України в Запорізькій області з 05.06.2014 року за порушення встановлених законодавством норм утримання до дисциплінарної відповідальності також не притягувався; заохочень та стягнень не мав; до суспільно корисної праці не залучався.

З 25.07.2014 року відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії управління ДПтС України в Запорізькій області (№101). За період відбування покарання за сумлінну поведінку і ставлення до праці 2 рази оголошувалася подяка правами начальника колонії (10.08.2015 року та 23.03.2016 року); стягнень не мав; встановлених законодавством норм відбування покарання не порушував.

Працевлаштований днювальним в кімнатах довгострокових побачень, до праці ставиться добре, надану роботу виконує. Також приймає активну участь з благоустрою місць позбавлення волі згідно п. 5 ст. 118 КВК України.

У відношенні до представників адміністрації установи грубощів не проявляє. На заходи виховного впливу та бесіди профілактичного характеру реагує добре.

У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує відносини із засудженими як позитивної, так і негативної спрямованості. В цілому дотримується правил санітарної та особистої гігієни. Займається самоосвітою шляхом відвідування бібліотеки колонії.

Підтримує зв`язки з родичами шляхом листування.

Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційного впливу «Правова просвіта», «Підготовка до звільнення».

Раніше, протоколами №№10, 21 (згідно характеристики, а.п. 7), засудженому було відмовлено у застосуванні заохочувальних норм.

Сукупність наведених обставин дозволяють зробити висновок, що зазначені обставини хоча і мають місце, але носять формальний характер і не свідчать про доведеність виправлення засудженого ОСОБА_7 .

Крім того, відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_7 з достатньою переконливістю, не довів своє виправлення, і тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення його заяви про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Доводи, на які посилається засуджений в апеляційній скарзі, не є підставами для скасування ухвали районного суду і задоволення його заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі засудженого, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 грудня 2016 року про відмову в задоволені заяви засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4