Дата документу Справа № 331/2444/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №331/2444/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/416/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_7
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі провадження за апеляційними скаргами процесуального прокурора ОСОБА_9 та підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого суду м. Запоріжжя від 7 квітня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Іванівка Херсонської області, яка має вищу освіту, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , заміжньої, яка обіймає посаду завідувача загального сектору Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району, раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, строком на 2 місяці, тобто до 7 червня 2017 року.
Покладено на підозрювану наступні обов`язки: не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 20 години по 6 годину ранку без дозволу слідчого, прокурора, суду; з`являтися до органів досудового слідства і суду за першим викликом в призначений час; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання; носити електронний засіб контролю, -
В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В клопотанні зазначив, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000230 від 23.08.2016, за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 258-5 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст.258-5 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.
Так, упродовж березня - грудня 2016 року ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою та іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, у складі злочинної організації вчинили низку тяжких та особливо тяжких злочинів на території м. Запоріжжя та Запорізької області.
Так, точна дата органом досудового розслідування не встановлена, але не пізніше березня 2016 року мешканці міста Макіївки Донецької області ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , діючи спільно, маючи умисел на незаконне швидке збагачення, домовилися між собою про створення під їх керівництвом злочинної організації, діяльність якої буде спрямована на вчинення тяжких та особливо тяжких корисливих злочинів.
Для вчинення кримінальних правопорушень співорганізатори злочинного об`єднання обрали територію міста Запоріжжя та Запорізької області, після чого розробили детальний план спільної злочинної діяльності. Злочинний намір співорганізаторів злочинної організації полягав у протиправному збагаченні за рахунок бюджетних коштів, призначених для мешканців міст Макіївки, Харцизька та Зугреса Донецької області, які фактично постійно проживають та зареєстровані на тимчасово неконтрольованій території, шляхом їх одноразового переміщення на контрольовану територію України для отримання завідомо неправдивих офіційних документів про постійне мешкання на території Запорізької області, на підставі яких, в подальшому члени злочинної організації заволодіють бюджетними коштами шляхом зняття з карткових рахунків у банкоматах банківських установ на підконтрольній території України готівкових грошових коштів, зарахованих на карткові рахунки в якості пенсій та інших соціальних виплат з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За наведених обставин ОСОБА_12 та ОСОБА_11 запропонували взяти участь у вчинюваних злочинах у складі злочинної організації, визначивши кожному свою сходинку у злочинній ієрархії, наступним службовим особам, які відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України та ст. 2 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» є службовими особами, що постійно обіймають в органах місцевого самоврядування посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій: ОСОБА_14 заступнику начальника управління начальнику відділу праці УПСЗН ЗМР по Вознесенівському району; ОСОБА_7 завідувачу загального сектору УПСЗН ЗМР по Вознесенівському району; ОСОБА_13 завідувачу сектором державних соціальних інспекторів УПСЗН ЗМР по Вознесенівському району.
З метою забезпечення оперативного переміщення через тимчасові пункти пропуску осіб, яким призначено соціальні виплати, для їх реєстрації у місті Запоріжжі як внутрішньо переміщених, а також з метою перевезення здобутих злочинним шляхом грошових коштів співорганізатори злочинної організації використовували транспортні засоби, серед яких автомобілі «Фольксваген Транспортер» з державними реєстраційними номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .
Крім того, відповідно до злочинного плану, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , для отримання довідок про взяття на облік в якості ВПО, повинні були забезпечити з використанням транспортних засобів перевезення до міста Запоріжжя заздалегідь підшуканих невстановленими особами мешканців міст Макіївки, Харцизька, ОСОБА_15 , розташованих на непідконтрольних територіях Донецької області, які мають право на отримання соціальних виплат (пенсій), із підтверджуючими особу документами (паспорт, ідентифікаційний номер, пенсійне посвідчення, тощо). При цьому, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 мали забезпечити надання підшуканими особами при поданні заяв в УПСЗН ЗМР по Вознесенівському району та до Управління пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя (далі - УПФУ у Вознесенівському районі м. Запоріжжя) погоджених учасниками злочинної організації ОСОБА_14 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 завідомо неправдивих адрес місць проживання на території Вознесенівського району міста Запоріжжя. На другому щаблі ієрархії у злочинній організації перебували службові особи УПСЗН ЗМР по Вознесенівському району ОСОБА_14 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , ролі яких у скоєнні злочинів за рішенням співорганізаторів були визначені в залежності від обсягу їх службових повноважень. Будучи активними учасниками злочинної організації, відповідно до відведених їм ролей та злочинного плану, вказані особи виконували функції пособників.
ОСОБА_14 , обіймаючи посаду заступника начальника управління начальника відділу праці УПСЗН ЗМР по Вознесенівському району, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, повинна була: забезпечити безперешкодне прийняття від осіб, яких привозили (доставляли) ОСОБА_12 та ОСОБА_11 до м. Запоріжжя, заяв про взяття на облік в якості ВПО; видачу відповідних завідомо неправдивих офіційних довідок; засвідчити їх своїм особистим підписом та передати іншому учаснику злочинної організації - ОСОБА_7 для проставляння гербової печатки УПСЗН ЗМР по Вознесенівському району, надавши їм статус офіційного документу; за допомогою службового комп`ютера вносити відповідні неправдиві відомості до електронної бази внутрішньо переміщених осіб, та в «Журнал видачі довідок про взяття на облік в якості ВПО», при цьому достовірно розуміючи та усвідомлюючи той факт, що вказані особи фактично не є внутрішньо переміщеними особами, оскільки не проживають на території Вознесенівського району м. Запоріжжя.
У подальшому, в період час з червня по жовтня 2016 року, ОСОБА_14 , діючи умисно, як член злочинної організації, виконуючи свою частину злочинного плану забезпечила прийняття заяв та видачу або продовження строку дії довідок про взяття на облік в якості ВПО наступним особам: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 .
У свою чергу ОСОБА_7 , діючи умисно, як член злочинної організації, виконуючи свою частину злочинного плану забезпечила передачу проставлення гербової печатки УПСЗН ЗМР по Вознесенівському району на довідках про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ОСОБА_29 , ОСОБА_38 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_36 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 .
Окрім того, в той же період часу, ОСОБА_7 виконуючи свою частину загального злочинного плану передала ОСОБА_12 чисті бланки актів обстеження матеріально- побутових умов, які він підписав у зазначених вище осіб. В подальшому ОСОБА_7 підписані акти передала ОСОБА_13 . У свою чергу ОСОБА_13 , діючи умисно, як член злочинної організації, виконуючи свою частину злочинного плану внесла в офіційний документ акти обстеження матеріально-побутових умов сім`ї на наступних осіб: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ОСОБА_29 , ОСОБА_38 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_36 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_44 завідомо неправдиві відомості, оскільки зазначені вище особи ніколи не проживали у м. Запоріжжі за вказаними адресами.
Після виконання ОСОБА_14 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , як співвиконавців у злочинній організації, визначених злочинних дій, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з метою досягнення основної мети злочинної організації заволодіння грошовим коштами Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, повинні були отримати банківські пластикові картки ПАТ «Державний ощадний банк України» для осіб, яким незаконно призначено/відновлено соціальні виплати (пенсії), конвертувати грошові кошти, які перераховані в якості соціальних виплат (перевести із безготівкового рахунку у готівку грошові кошти) через систему банкоматів ПАТ «Державний ощадний банк України», розташованих на території м. Запоріжжя та Запорізької області.
Після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з метою досягнення злочинної мети заволодіння бюджетними коштами, частину конвертованих грошових коштів мали передати ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та іншим невстановленим слідством учасникам злочинної організації, а решту (більшу частину) залишити собі.
В результаті злочинних дій ОСОБА_45 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та інших невстановлених осіб спричинено матеріальну шкоду охоронюваним законом інтересам держави в особі окремої юридичної особи Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у розмірі 707369 гривень 33 копійки, що у 600 та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що є особливо великим розміром.
4 квітня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.
3 квітня 2017 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000230 від 23.08.2016 р. продовжено до 6 місяців, тобто до 8 червня 2017 року.
5 квітня 2017 року о 14 год. 40 хв. підозрюваній ОСОБА_7 та її захиснику вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.
Відмовляючи в задоволенні клопотання та застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри, тяжкість злочинів, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_7 , дані про її особу, встановив можливість переховування підозрюваної від органів досудового розслідування, а також відсутність об`єктивних даних про наміри підозрюваної не виконувати процесуальні зобов`язання, продовжувати злочинну діяльність, перешкоджати встановленню істини тощо.

В апеляційній скарзі процесуальний прокурор ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого суді скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням розміру застави не менше 710 тис. гривень.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано наявність існування ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Зокрема, суддею не взяті до уваги показання свідка ОСОБА_46 , який повідомив про тиск та постійні погрози від підозрюваної та її підлеглої ОСОБА_14 . Вказує, що ОСОБА_7 разом з ОСОБА_14 вчиняли і вчиняють адміністративний тиск на свідків ОСОБА_47 , ОСОБА_48 та ОСОБА_49 з метою вплинути на їх покази та змусити відмовитися від раніше наданих показів. Крім того, слідчим суддею не наводяться дані щодо наявності у підозрюваної міцних соціальних зв`язків, не з`ясовано яку репутацію та в яких саме колах має підозрювана. Вважає, що позитивну характеристику з місця роботи необхідно сприймати вкрай критично, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні саме службового злочину.
За змістом апеляційної скарги підозрювана вважає ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою, яку просить скасувати та постановити нову, якою відмовити слідчому в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що слідчий суддя встановив відсутність підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а відтак у відповідності до ч. 2 ст. 194 КПК України суд повинний був відмовити в застосуванні запобіжного заходу.
Вважає, що суд безпідставно поклав на неї обов`язок носити електронний засіб контролю, без обґрунтування такого рішення.
Зазначає, що суд не дав належну оцінку доводам захисника, викладеним в запереченні проти клопотання слідчого, а саме: щодо порушення порядку вручення підозри; про використання в якості доказів свідчень, що отримані від неї під час її допитів в якості свідка. Вказує, що захисник заявляв клопотання про виклик і допит певних свідків. Однак слідчий суддя в ухвалі не зазначив про заперечення і клопотання адвоката. У зв`язку з чим просить викликати в судове засідання та допитати свідків, зазначених у клопотанні захисника.
В судовому засіданні апеляційного суду до початку розгляду апеляційних скарг підозрювана ОСОБА_7 та її захисник адвокат ОСОБА_8 відмовились від клопотання про виклик та безпосередній допит в апеляційному суді свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_50 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_46 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_18 , ОСОБА_62 , заявленого в апеляційній сказі, у зв`язку з чим вказане клопотання апеляційним судом не розглядалось.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 , заслухавши пояснення підозрюваної та її захисника в підтримку апеляційної скарги підозрюваної та їх заперечення проти апеляційної скарги прокурора, обговоривши доводи апеляційних скарг та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційній скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого, наявність у нього судимостей тощо.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя, врахувавши зазначені вище вимоги закону, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, суд оцінив в сукупністю всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, вказавши на можливість переховування підозрюваної від органів досудового розслідування, та відсутність доказів, що свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання можливим ризикам.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні, в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли і прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної шляхом застосування до неї іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю забезпечить належну поведінку підозрюваної.

Доводи апеляційної скарги підозрюваної про те, що слідчий суддя встановив відсутність підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а відтак у відповідності до ч. 2 ст. 194 КПК України суд повинний був відмовити в застосуванні запобіжного заходу, спростовується змістом ухвали, з якої вбачається, що слідчий суддя дійшов до висновку, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Рішення суду про застосування електронного засобу контролю узгоджується з вимогами ч. 4, ч. 5 ст. 194 КПК України, випливає із обґрунтування клопотання слідчого задля запобігання ризику переховування підозрюваної від органу досудового розслідування. При цьому, всупереч доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 , КПК України не вимагає окремого обґрунтування застосування електронного засобу контролю, який у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 195 КПК України може бути застосований органом Національної поліції і без рішення слідчого судді про його застосування, якщо підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86 наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин.

В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування (справа «Мюррей проти Сполученого Королівства»).

Колегія суддів вважає, що по даному кримінальному існують докази, які дають підстави для висновку, в цьому розумінні, про наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 , що спростовує відповідні доводи апеляційної скарги підозрюваної.

Що стосується доводів апеляційної скарги про істотне порушення органом досудового розслідування вимог ст. 278 КПК України, яке на її думку, полягає у складенні повідомлення про підозру 3 квітня 2017 року, а вручення лише наступного дня 4 квітня 2017 року, тобто не в день його складання, як того вимагає вказана норма кримінального процесуального закону, то судова колегія вважає, що на незаконність рішення слідчого судді вони не вказують також, оскільки клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 вручено було 5 квітня 2017 року, а розглянуто слідчим суддею 7 квітня 2017 року, тобто на час, коли ОСОБА_7 вже набула статусу підозрюваної.

Таким чином, висновки слідчого судді є обґрунтованими і відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційних скарг прокурора і підозрюваної правильність висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 181, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Запорізької області, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги процесуального прокурора ОСОБА_9 , підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого суду м. Запоріжжя від 7 квітня 2017 року, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, залишити без змін.
Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4