ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7227/16-к
провадження № 1-кп/753/473/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" листопада 2016 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002137 від 28.02.2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
У Дарницькому районному суді м. Києва на розгляді знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні, керуючись ч. 3 ст. 331 КПК України, поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор просив продовжити ОСОБА_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті, а саме переховуватись від суду.
Захисник ОСОБА_5 , вважала, що прокурором не наведені ризики, що дають підстави для продовження строку дії запобіжного заходу, оскільки стороною обвинувачення не надано відповідних доказів і просила суд, змінити запобіжний захід на домашній арешт або зменшити розмір застави, оскільки у нього погіршився стан здоров?я, а надання спеціалізованої та висококваліфікованої медичної допомоги в умовах медичної частини слідчого ізолятора не передбачене. Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію захисника.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладеним на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілих, свідків, які ще не допитані; перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Ризиками, які свідчать про доцільність продовження терміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою та стверджують наявність конкретного суспільного інтересу ОСОБА_3 , на думку суду, є можливість переховуватись від суду та продовжувати злочинну діяльність.

Обставини, на які посилається захисник в частині погіршення стану здоров?я у обвинуваченого вказує на те, що в цій частині обгрунтування зміни запобіжного заходу тримання під вартою, полягає в площині надання відповідної медичної допомоги останньому в умовах Київського СІЗО. Згідно ст. 21 Закону України "Про попереднє ув`язнення", адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана, зокрема, забезпечити осіб, взятих під варту, медичним обслуговуванням. Таким чином, обов`язок по збереженню здоров`я особи, яка перебуває під вартою в умовах слідчого ізолятора покладається на керівника слідчого ізолятора.

Таким чином, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід на даний час відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінують, позбавляють можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду. Відтак клопотання захисника щодо зміни ОСОБА_3 запобіжного заходу не підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи конкретні обставини скоєння злочину, які інкримінуються обвинуваченому, суд приходить до висновку, що розмір застави, який би здатний був забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків повинен складати 40 розмірів мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, Рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011, справа Харченко проти України,

керуючись ст.ст. 177-178, 331 КПК України,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотань захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити без змін у виді тримання під вартою, продовживши термін дії цього запобіжного заходу до 26 січня 2017 року включно.

У разі внесення застави в розмірі 40 мінімальних заробітних плат, що становить 55 120 гривень, на депозитний рахунок Дарницького районного суду м. Києва та надання суду документа, що це підтверджує сплату, ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_3 наслідки невиконання цих обов`язків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: