Справа № 739/1200/14-к
Провадження № 1-в/739/4/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" січня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника органу з питань виконання покарань ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Новгород-Сіверського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції про заміну засудженій ОСОБА_4 покарання у виді штрафу покаранням у виді позбавлення волі та клопотання захисника засудженої ОСОБА_4 про розстрочення виплати штрафу,

В С Т А Н О В И В:
Новгород-Сіверський районний відділ кримінально-виконавчої інспекції звернувся до суду з клопотанням про заміну засудженій ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 170 000 грн., призначеного вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2015 року за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 203-2 КК України, покаранням у виді позбавлення волі.

Клопотання мотивоване тим, що з моменту набрання вказаним вироком законної сили 02 липня 2015 року визначена сума штрафу засудженою сплачена не була, заходів направлених на виконання вироку остання не вживала, визначений законодавством місячний строк для сплати штрафу закінчився. Відповідно призначене засудженій покарання у виді штрафу в розмірі 170 000 грн. підлягає заміні на покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців 5 днів.

У судовому засіданні представник органу з питань виконання покарань клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник засудженої у судовому засіданні висловився проти задоволення клопотання про заміну штрафу на позбавлення волі та заявив клопотання про розстрочення його підзахисній виплати штрафу на строк до червня 2017 року.

Засуджена ОСОБА_4 у судовому засіданні просила клопотання про заміну покарання у виді штрафу покарання у виді позбавлення волі не задовольняти, при цьому висловилася за задоволення клопотання її захисника щодо розстрочення виплати штрафу. Несплату штрафу пояснила своїм складним матеріальним становищем і відсутністю коштів.

Прокурор у судовому засіданні висловилася за задоволення заявленого клопотання та заміну призначеного засудженій штрафу покаранням у виді позбавлення волі.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали, додані до клопотання та надані у судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2015 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 203-2 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 170 000 грн., тобто 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 03 червня 2015 року вказаний вирок в частині призначеного ОСОБА_4 покарання залишено без змін. Отже, 03 червня 2015 року вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області набрав законної сили. У подальшому ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 25 лютого 2016 року та постановою Верховного Суду України від 13 жовтня 2016 року вказані судові рішення також залишено без змін.

Частиною першою статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК України) (в редакції на час набрання вироком законної сили) було передбачено, що засуджений до основного покарання у виді штрафу зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Згідно частини першої статті 26 КВК України (в редакції з 05 жовтня 2016 року) передбачено, що засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Відповідно до частини третьої статті 26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу, призначеного як основне покарання, у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі на відповідно до закону.

Абзацом другим частини п`ятої статті 53 КК України передбачено, що у разі несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання, та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини четвертої статті 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Частиною четвертою статті 26 КВК України визначено, що у разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням кримінально-виконавчої інспекції замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Системний аналіз наведених вище законодавчих положень свідчить, що заміна покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян покаранням у виді позбавлення волі здійснюється за умови несплати штрафу засудженим протягом одного місяця з моменту набрання вироком законної сили, а у разі якщо здійснено розстрочку сплати призначеного штрафу, через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу, який не було сплачено.

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 24 травня 2016 року засудженій ОСОБА_4 розстрочено сплату призначеного штрафу у розмірі 170 000 гривень на 12 місяців рівними частинами по 14 166 гривень 66 копійок щомісячно, до 28 числа кожного місяця, починаючи з червня 2016 року і до повної сплати присудженої суми штрафу. При цьому ОСОБА_4 була попереджена, що у разі несплати чергового платежу несплачена сума штрафу буде замінена судом іншим покаранням відповідно до статті 26 КВК України та статті 53 КК України.

Як з`ясовано у судовому засіданні засуджена ОСОБА_4 як до розстрочення, так і після, виплату призначеного їй штрафу не здійснювала і документів, які б підтверджували таку сплату до суду та органу з питань виконання покарань не подавала. Станом на день розгляду клопотання сума несплаченого штрафу становить 170 000 грн., при цьому строк сплати семи чергових платежі, які мали бути сплачені до 28 червня, 28 липня, 28 серпня, 28 вересня, 28 жовтня, 28 листопада та 28 грудня 2016 року сплинув.

За таких обставин, враховуючи факт несплати засудженою ОСОБА_4 призначеного їй вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2015 року штрафу у розмірі 170 000 грн., розмір якого перевищує три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд приходить до висновку про необхідність заміни вказаного покарання, що становить 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на підставі частини п`ятої статті 53 КК України покаранням у виді позбавлення волі строком на 3 роки 5 місяців 4 дні, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню частково.

Стосовно клопотання захисника засудженої про розстрочення останній сплати штрафу до червня 2017 року суд зазначає, що частиною четвертою статті 53 КК України передбачено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року. 24 травня 2016 року судом було прийнято рішення про розстрочення ОСОБА_4 сплати призначеного їй штрафу на дванадцять місяців, рівними платежами і визначено до якого числа кожного місяця має бути сплачено кожен черговий платіж.

Викладене вище свідчить, що судом вже приймалося рішення про розстрочення засудженій сплати штрафу на максимально допустимий законодавством строк, на період з червня 2016 року до травня 2017 року, однак незважаючи на це остання відповідні чергові платежі для виплати штрафу не здійснювала. Фінансовий стан засудженої, наявність на її утриманні інших осіб та відсутність роботи не можуть бути підставою для додаткового розстрочення виплати штрафу, оскільки це не передбачено законодавством. За таких обставин в задоволенні клопотання захисника засудженої необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтею 26 Кримінально-виконавчого кодексу України, статтею 53 Кримінального кодексу України, статтями 369-372, 392, 393, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання Новгород-Сіверського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції про заміну засудженій ОСОБА_4 покарання у виді штрафу покаранням у виді позбавлення волі задовольнити частково.

Замінити засудженій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , несплачену суму штрафу у розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень, призначеного вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2015 року в якості покарання за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 203-2 КК України, на покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців 4 (чотири) дні.

У задоволенні клопотання захисника засудженої ОСОБА_4 про розстрочення виплати штрафу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено о 09 год. 00 хв. 27 січня 2017 року.