УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/4432/15-к

Провадження № 1-кс/638/1547/17
07.07.2017Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання першого заступника військового прокурора Харківського гарнізону ОСОБА_3 кримінальному провадженню №0000320 від 03 листопада 2014 року про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарічне Білоярського району Свердловської області Російської Федерації, з повню середньою освітою, військовослужбовця призваного на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдата, старшого кулеметника (бронеавтомобіля) 3 відділення 3 взводу оперативного призначення 8 роти оперативного призначення (на бронеавтомобілях) 3 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.408 КК України,

встановив:

Перший заступник військового прокурора Харківського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до залу судових засідань Дзержинського районного суду міста Харкова для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтуванні свого клопотання прокурор посилається на те, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою ухилитись від військової служби та виконання військових обов`язків, за попередньою змовою з молодшим сержантом ОСОБА_5 , в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 216-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, без поважних причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, 06 жовтня 2014 року самовільно залишив територію військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 , розташованого у АДРЕСА_2 та станом на 24 грудня 2014 року до місця служби не повернувся, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використав на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби за попередньою змовою групою осіб, передбачене ч. 2 ст. 408 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 408 КК України, - складено та направлено підозрюваному 24.12.2014 року в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України.

24.12.2014 року органом досудового розслідування було прийнято рішення про зупинення досудового розслідування у зв`язку з оголошенням підозрюваного ОСОБА_4 у розшук.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день та час був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що воно є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до ч.1 ст.207 КПК України ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що 03.11.2014 року внесені відомості до ЄРДР за № 0000320 за ч.2 ст.408 КК України за фактом того, що 06.10.2014 року військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою ухилитись від виконання обов`язків військової служби, без поважних на те причин самовільно залишили місце служби за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт. Малинівка, та станом на сьогоднішній день до місця служби не повернулись, а з?явившийся у зв`язку з цим вільний час використовують на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби.

Однак, суду не надано доказів про вручення підозри ОСОБА_4 за ч.2 ст. 408 КК України, тобто на теперішній час неможливо однозначно визначити статус останнього по кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість даного клопотання та про відмову в його задоволенні.

Керуючись ст.ст.188,189 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання першого заступника військового прокурора Харківського гарнізону ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Роз*яснити представникам прокуратури, що повторне звернення до суду з клопотанням про дозвіл на затримання однієї і тієї ж особи по тому самому кримінальному провадженню після винесення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у задоволенні такого клопотання можливе лише при виникненні нових обставин, які підтверджують необхідність тримання особи під вартою.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя