Справа № 592/6608/17
Провадження № 1-кс/592/3207/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2017 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського райсуду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу директора ТОВ «Криниця» ОСОБА_3 на бездіяльність посадової особи Сумського МВ ГУНП України в Сумській області стосовно невнесення до ЄРДР відомостей про можливо вчинене кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
У провадження Ковпаківського районного суду м. Суми 19.06.2017 року надійшла скарга директора ТОВ «Криниця» ОСОБА_3 , на бездіяльність посадової особи Сумського МВ ГУНП України в Сумській області стосовно невнесення до ЄРДР відомостей про можливо вчинене кримінальне правопорушення.

З скарги вбачається, що до Сумського МВ ГУНП України в Сумській області 19.05.2017 року подано заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Представник ТОВ «Криниця» зазначає у поданій скарзі, що бездіяльність Сумського МВ поліції полягає у невиконанні положень ст. 214 КПК України, а саме до ЄРДР не було внесено відомості із заявою останнього про вчинення кримінального правопорушення, як вважає представник товариства.

Посилаючись на те, що листом від 07.06.2016 року Сумський МВ поліції повідомив, що заява не містить відомостей про кримінальне правопорушення, директор товариства подала скаргу і просить зобов`язати Сумський МВ ГУНП України в Сумській області внести відомості про кримінальне правопорушення, як вважає заявник, до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Представник Сумського МВ ГУНП в Сумській області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про розгляд скарги, предметом якої є її бездіяльність стосовно невнесення відомостей до ЄРДР.

В судове засіданні 22.06.2017 року та 26.06.2017 року представник ТОВ «Криниця» повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду не з`явився.

Згідно з ч. З ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що представник Сумського МВ ГУНП України в Сумській області, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, не подав доказів на спростування доводів скарги, що є проявом принципу змагальності, а відтак суд визнав за можливе прийнята рішення по суті скарги без його участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

В зв`язку з тим, що вимогами ст. 306 ч.2 КПК України передбачено розгляд скарги присутності особи, що її подала впродовж 72 годин з моменту її надходження до суду, але особа, що її подала двічі не прибула в судове засідання належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду вважаю можливим розглянути скаргу на підставі наявних в ній доказів.

Слідчий суддя, вивчивши подані письмові докази, приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Судом встановлено, що заява про можливо вчинений злочин передбачений ст. 382 ч.1 КК України містила відомості про невиконання рішення господарського суду ФОП ОСОБА_4 стосовно стягнення з неї на користь ТОВ «Криниця» певних грошових коштів.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заяво чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-карного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин е наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до вимог ст. 1 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.
Таким чином виконання судового рішення про стягнення коштів з ОСОБА_4 , як з приватного підприємця, можливо вищезазначеними особами та органами, а ОСОБА_4 може його виконати добровільно, а не виконання нею його добровільно не є злочином передбаченим ст. 382 КК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заява ТОВ «Криниця» від 19.05.2016 року не містить вказівок на реальні факти вчинення ОСОБА_4 конкретних злочинних дій по умисному невиконанню рішення суду, а в заяві фактично повідомлено, що рішення суду не виконано, а ОСОБА_4 виїздить за кордон та до місць відпочинку.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає, що скарга є необґрунтованою, тому відмовляє у задоволенні скарги та, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ТОВ « Криниця» від 19.06.2017 року на бездіяльність Сумського МВ УМВС України в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 19.05.2017 року - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1