Справа № 1-656/11
Провадження № 1/1412/147/12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2012 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Бобрової І.В.,

при секретарі Пономарьовій Д.С.,

за участю помічника прокурора Заводського району Висоцької Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, офіційно непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше засудженого:

- 16.09.2005 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 14.11.2006 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст.71 КК України остаточно призначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 05.08.2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29.07.2011 року близько 10 годин 10 хвилин ОСОБА_1, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, перебуваючи в магазині №33, розташованому на Центральному ринку в місті Миколаєві, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку ОСОБА_2, тайно викрав майно останнього, а саме грошові кошти у розмірі 120 грн.. Після чого з місця скоєнні злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_1П заподіяв потерпілому ОСОБА_2 майнову шкоду на загальну суму 120 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при зазначених вище обставинах визнав повністю. У вчиненому розкаюється. Просить не призначати йому покарання повязане з позбавленням волі.

Крім повного визнання вини підсудним, його винність у таємному викраденні чужого майна стверджується зібраними по справі доказами, фактичні обставини по якій не оспорюються учасниками судового розгляду.

Кваліфікуючи дії підсудного, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_1 умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно викрав чуже майно, його дії суд кваліфікує за ст.185 ч.2 КК України.

Враховуючи, що підсудний свою вину по ст. 185 ч.2 УК України визнав повністю, з урахуванням поглядів учасників судового розгляду, суд на підставі ст. 299 ч. 3, вважає недоцільним досліджувати інші докази в відношенні фактичних обставин справи, які не заперечуються сторонами.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що обтяжують та помякшують покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_1 раніше засуджений Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України, вчинив умисний корисливий злочин в період іспитового строку, що характеризує його як суспільно-небезпечну особу, з 20.07.2005 року перебуває на обліку в Обласному наркологічному диспансері з діагнозом: синдром залежності від опіатів, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні №1 не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що помякшують покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При цьому суд не приймає до уваги посилання підсудного на добровільне відшкодування шкоди, як на обставину помякшуючу покарання, оскільки із матеріалів справи вбачається, що в ході досудового слідства викрадене ОСОБА_1 майно було вилучено і повернено потерпілому працівниками міліції.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_1 не можливе без ізоляції його від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України визначити покарання ОСОБА_1 за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначеного судом покарання та не відбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.08.2010 р. та остаточно призначити покарання у виді двох років одного місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити без зміни підписку про невиїзд.

Строк відбування покарання обчислювати засудженому ОСОБА_1 з моменту затримання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 15 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк, з моменту отримання копії вироку.

Суддя Боброва І.В.