Справа № 279/5993/16-к
1-кс/279/97/17
У Х В А Л А
"01" лютого 2017 р. Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
В клопотанні вказано, що 21.12.2016 року близько 02 години 45 хвилин до Коростенського ВП надійшло повідомлення від начальника Коростенського відділу СБУ про незаконний видобуток бурштину біля с.Гулянка, Коростенського району.
28.01.2017 року відповідно до ухвали суду проведено обшук по АДРЕСА_1 під час якого було вилучено 3 бухти пожежних шлангів, один шрайбер та 4 сачка.
Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що вилучені у ході проведення обшуку речі є знаряддям вчинення злочину злочину та у випадку не накладення на нього арешту може бути зіпсований, знищений, а також з метою встановлення істини у кримінальному провадженні та його збереження слідчий просить накласти арешт на майно.
В судовому засіданні слідчий і прокурор клопотання підтримали.
Вислухавши прокурора, слідчого, вивчивши матеріали кримінального провадження судом встановлено.
28.01.2017 року під час санкціонованого обшуку виявлено та вилучено 3 бухти пожежних шлангів, один шрайбер та 4 сачка.
28.01.2017 року слідчий своєю постановою визнала вказані речі речовими доказами.
Органи досудового розслідування вважають, що вилучені речі можуть бути доказом в скоєнні вказаного злочину.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Судом встановлено, що є всі підстави вважати, що вилучені речі можуть бути доказом вчинення злочину.
Відповідно до ст.173 КПК України, суд прийшов до висновку, що слідчим доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.
Відповідно до ст.173 КПК України, суд прийшов до висновку, що слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, наявність сукупності підстав вважати, що вказане майно можливо використати як доказ у кримінальному провадженні.
Беручи до уваги викладене та враховуючи, що заявлене клопотання містить достатньо даних про майно, та належну обґрунтованість підстав для арешту вказаного слідчим майна, воно підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 98, 110, 167, 170-173 КПК України,-
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно яке було вилучено 28.01.2017 року під час обшуку по АДРЕСА_1 , а саме на 3 бухти пожежних шлангів, один шрайбер та 4 сачка шляхом позбавлення права на його відчуження та розпорядження.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1