Справа № 573/1458/17
Номер провадження 1-кп/573/150/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2017 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Ворожба Білопільського району Сумської області, із спеціальною середньою освітою, одруженого, перебуває на обліку як безробітний в Білопільському районному центрі зайнятості, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно із ст. 89 КК України не судимого,

- за ч. 1 ст. 310 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Наприкінці травня 2017 року ОСОБА_4 на подвір`ї та присадибній земельній ділянці за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 без належного дозволу з метою подальшого вирощування рослин коноплі для власних потреб без мети збуту посіяв насіння коноплі, з яких через деякий час проросло 35 рослин.

05 липня 2017 року в ході проведення огляду за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 на подвір`ї та земельній ділянці домоволодіння співробітниками Білопільського відділення поліції ГУ НП в Сумській області було виявлено 35 ростучих рослин коноплі.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Таким чином, зазначеними умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 310 КК України, а саме: незаконний посів конопель у кількості від 10 до 50 рослин.

Після надходження провадження до суду і до проведення підготовчого судового засідання 20 липня 2017 року між начальником Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме: у виді штрафу в розмірі 110 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідають 1870 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та просив затвердити зазначену угоду.
Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 , виходячи з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно із ст. 66 КК України, є щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинений ним злочин; активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він правдиво повідомив про обставини вчинення злочину; відсутність тяжких наслідків; на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; є учасником бойових дій.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід під час досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_4 не обирався.
Підлягають стягненню з обвинуваченого судові витрати доход держави в сумі 742 грн. 20 коп. за залучення експерта.

У відповідності з вимогами ст. 100 КПК України речові докази 35 рослин коноплі, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Білопільського відділення поліції, необхідно знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 473-475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 липня 2017 року між начальником Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в доход держави у розмірі 110 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідають 1870 гривням.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 742 грн. 20 коп.

Речові докази - 35 рослин коноплі, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Білопільського відділення поліції, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя