Справа № 289/1621/16-к
Номер провадження 1-кп/289/26/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.07.2017 м. Радомишль
Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000513 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макарів Київської області, громадянина України, освіта середня, працюючого виконробом в ТОВ «АТМБУД», на утриманні має малолітню дитину, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
17 серпня 2016 року, близько 16-ї години 15 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на балконі власної квартири по АДРЕСА_2 , побачив на одному з балконів багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які, як йому здалося, кидали чимось в дітей, які гралися на вулиці. ОСОБА_4 зробив їм зауваження та сказав вибачитись перед дітьми в яких вони щось кидали, а після цього, дочекавшись поки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вийшли на вулицю, ОСОБА_4 підійшов до багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, взяв малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за вуха і зіштовхнув їх тричі головами в результаті чого вони вдарились одне з одним обличчями.

Внаслідок вчинення протиправних дій ОСОБА_4 спричинив малолітньому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, які по своїй категорії відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину винним себе визнав частково, пояснив, що перебуваючи на балконі своєї квартири побачив, як хлопці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з балкону однієї із квартир кидалися зеленими горіхами в дітей, попали в дівчинку, остання заплакала. ОСОБА_4 попросив хлопців вибачитися перед дівчинкою, вони відмовились, тоді він вийшов на вулицю та взяв хлопців за вуха і вдарив один одного головами, а після цього повернувся і пішов додому, при цьому зазначив, що він був тверезий. Скориставшись останнім словом, обвинувачений зазначив, що шкодує про те, що так сталося.

В судове засідання 04.07.2017 року потерпілий та його законний представник не з`явилися, електронною поштою ОСОБА_7 направив заяву про розгляд справи без їх участі, щодо покарання покладається на розсуд суду згідно КК України, та просить суд стягнути відшкодування в розмірі 6 000,00 грн. (а.с.96).

Крім особистого зізнання, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину підтверджується і іншими доказами, а саме:

- поясненнями малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , який повідомив суду, що він з товаришем ОСОБА_8 їли на балконі кавун, при цьому ОСОБА_9 викинув шкірку кавуна за балкон, а ОСОБА_4 зробив їм зауваження. Коли вони вийшли на вулицю прибрати цю шкірку від кавуна, ОСОБА_4 також вийшов у двір, взяв їх обох за вуха і вдарив тричі головами один одного, при цьому висловлювався словами нецензурної лайки. В дворі гуляли також інші діти, які бачили цей конфлікт;

- показаннями неповнолітніх свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які повідомили суду обставини, аналогічні поясненням потерпілого ОСОБА_5 . Крім того, свідок ОСОБА_12 повідомив, що перед цими подіями у ОСОБА_5 був конфлікт із сином обвинуваченого;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.08.2016 року від ОСОБА_7 , який повідомив, що 17.08.2016 року ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 заподіяв його неповнолітньому сину ОСОБА_13 тілесне ушкодження (к.п.а.с.4);

- висновком експерта № 175 за вихідним № 336 від 06.09.2016 року, згідно якого у ОСОБА_5 , 2003 року народження, малися тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню важкості, без короткочасного розладу здоров`я, могли виникнути від дії тупих, твердих предметів, можливо за обставин і в час, вказані потерпілим. Потерпілому було спричинено біля 3 травмуючих дій (к.п.а.с.10).

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеним фактом за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння легких тілесних ушкоджень.

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рішення суду має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Пом`якшуючих покарання ОСОБА_4 обставин судом не встановлено.

Обставиною, яка згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 суд вважає вчинення злочину щодо малолітнього.

Суд критично відноситься до зазначеної прокурором в судовому засіданні обтяжуючої покарання обвинуваченого обставини про вчинення злочину ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння за відсутні підтверджуючих доказів. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначену обставину заперечував, показами свідків також даний факт не підтверджено. У відповідності до ч. 4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він: раніше не судимий; офіційно працевлаштований; за місцем реєстрації на диспансерних обліках у нарколога і психіатра не перебуває; за місцем проживання характеризується позитивно; на утриманні має малолітню дитину, інших відомостей не добуто, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано.

При призначенні покарання суд враховує думку державного обвинувача, те, що вчинений злочин є злочином невеликої тяжкості, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, потерпілий не наполягає на суворій мірі покарання, ОСОБА_4 інвалідності не має, тому покарання можливо призначити у вигляді громадських робіт, для чого не встановлено передбачених ч. 3 ст. 56 КК України перепон, вважаючи саме таке покарання відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілого.

Достатніх підстав для призначення більш суворих видів і розмірів покарання не убачається.

Цивільний позов у справі заявлено не було, тому суд залишає без розгляду заявлену законним представником ОСОБА_7 в заяві про розгляд справи без його участі вимогу про стягнення відшкодування на користь ОСОБА_5 в сумі 6 000,00 грн..

Процесуальні витрати відсутні. Речових доказів по провадженню не має.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 369-378 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 годин.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1
"___" __________ 20 __
(дата засвідчення копії)