Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6873/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.07.2017 Слідчий суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві, погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури, стосовно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ісайки Богуславського району Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, в силу ст.89 КК України не судимого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000408 від 29.01.2017 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві ОСОБА_4 , як слідчий у кримінальному провадженні, звернувся до районного суду з клопотанням, погодженим з процесуальним керівником - прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_7 , в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000408 від 29.01.2017 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , якому 17.07.2017 повідомлено про зміну підозри. Підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази. У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до тяжкого. Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим ст.177 ЦПК України: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки у досудового слідства є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може ухилятися від слідства та суду з метою уникнення покарання, оскільки з метою уникнення покарання, усвідомлюючи невідворотність, тяжкість та реальність покарання, може змінити місце проживання, а також з метою уникнення кримінальної відповідальності може не з1являтись на виклики до слідчого, прокурора та суду; 2) незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміними ними показів в частині фактичних обставин справи; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вживаючи заходи, спрямовані на недопущення виявлення слідчим інших епізодів злочинних дій, вказує те, що є підстави вважати, що даний злочин, який інкримінується, не єдиний епізод у злочинній діяльності підозрюваного.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання за вищевказаними підставами, вказавши, що підозрюваний переховувся від слідства, в звьязку з чим 24.05.2017 р. був оголошений у розшук.
Прокурор ОСОБА_3 , що входить в группу прокурорів у данному кримінальному провадженню, в судовому засіданні підтримав клопотання за вищевказаними підставами, вказавши, що у органів досудового розслідування є достатні підстави вважати, що обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, надасть можливість підозрюваному знову зникнути та переховуватися від слідства та суду для уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого та свідків, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів. Додав, що більш м`які запобіжні заходи не призведуть до запобігання наведених у клопотанні ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України, оскільки: 1) особисте зобов`язання, не можливо застосувати через те, що вчинив тяжкий злочин та може зникнути від органу досудового розслідування та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування; 2) особисту поруку не можливо застосувати у зв`язку з тим, що з оточення підозрюваного відсутні особи, які могли б бути поручителями; 3) заставу, не можливо застосувати через те, що підозрюваний вчинив злочин, пов`язаний із застосуванням насильства, 4) домашній арешт також неможливо застосувати, оскільки, враховуючи тяжкість злочину та особистіть підозрюваного, його перебування у розшуку, не забезпечить запобігання встановленим ризикам та виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
Підозрюваний в судовому засіданні винним себе у скоєнні злочину, у вчиненні якого він підозрюється не визнав, пояснивши, що ніякого злочину не вчиняв, телефон він придбав у в підземному переході за 500 грн. та відвіз його до сестри у Запоріжжя. Про те, що перебував в розшуку, не знав. Жив у сестри, потім поїхав до Херсона на роботу. Додав, що з дружиною він разом не проживає, на теперішній час проживає в будинку в с.Чайки Києво-Святошинського району, в якому робить ремонтні роботи. Просив обрати стосовно нього особисте зобов`язання за цією адресою.
Захисник в судовому засіданні просив відмовити органу досудового розслідування в задоволенні клопотання та обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що повідомлена ОСОБА_6 підозра є не обгрунтованою. Вважає, що ризик втечі від слідства є припущенням сторонни обвинувачення, оскільки у її підзахисного нема мотивів переховуватись від слідства. Вважає відстунім і ризик впливу на свідків, оскільки свідком є сестра підозрюваного, яка добровільно видала телеф, а впливати на потерпілого підзахисник не може, оскільки його не знає.
Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.
СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, розпочате 29.01.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України (№ з Єдиного реєстру досудових розслідувань - № 0000408), за заявою ОСОБА_9 за фактом того, що 28.01.2017 р. приблизно о 23.30 год. невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м.Київ, вул.Світлицького, 30/20-А, що у Подільському районі м.Києва, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відкрито викрала мобільний телефон марки «Самсунг», чим спричинила ОСОБА_9 матеріальну шкоду.
Про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення 22.05.2017 р. було повідомлено ОСОБА_6 , 17.07.2017 р. повідомлено про зміну підозри, його дії кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Ухвалою слідчого судді від 24.05.2017 р. було надано дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно протоколу від 17.07.2017 р., підозрюваний був затриманий в порядку ст.191 КПК України 17.07.2017 р. о 12.25 год., час фактичного затримання 16.07.2017 р. о 20.00 год.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 6 років.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується йому органом досудового розслідування, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування.
Аналізуючи ризик переховуванням від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).
Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_6 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування, в зв`язку з чим постановую слідчого від 24.05.2017 р. був оголошений у розшук з зупиненням досудового розслідування, затриманий орагнами поліції лише 16.07.2007 р. Крім того, підозрюваний з дружиною не мешкає, утриманців не має, офіційного місця роботи та постійного місця проживання не має, є людиною молодого віку та здоровий за станом здоров`я, а тому слідчий суддя вважає, що, не маючи стійких соціальнихї зв`язків, під важкістю відповідальності, підозрюваний може знову зникнути від слідтсва та суду.
Аналозуючи ризик впливу підозрюваного на потерпілого, слідчий суддя вважає його досить актуальним, оскільки, перебуваючи на волі, підозрюваний може змусити потерпілого, який впізнав підозрюваного, а інших очевидців злочину не має, змінити показання для уникнення відповідальності.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях національного законодавства, а саме в ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потьерпілого, цим підтверджується наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
Підозрюваний відповідно до ст.183 ч.2 п.4 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо застосований запобіжний захід у вигляді тримання від вартою.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органу досудового розслідування і суду та незаконно впливати на потерпілого. Для запобігання цих ризиків слідчий суддя вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
В зв`язку з наведеним, клопотання слідчого є обгрунтованим, покурором в судовому засідано доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 ЦПК України та наявність яких встановлена в судовому засіданні. А відтак клопотання підлягає задоволенню.
Згідно ст.183 ч.4 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави у вказаному кримінальному провадженні, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вчинено із застосуванням насильства.
Як вбачається з матеріалів клопотання, підозрюваний затриманий в порядку ст.191 КПК України 17.07.2017 р., але час фактичного затримання 16.07.2017 р. о 20.00 год., в зв`язку з чим строк тримання під вартою слід відраховувати з часу фактичного затримання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання органу досудового розслідування задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 (шістдесят) днів, відраховуючи з часу затримання, тобто по 13 вересня 2017 р. включно, без визначення застави.
Копію ухвали скерувати слідчому СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві та начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» - для виконання.
Строк дії ухвали закінчується 13 вересня 2017 р.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1