Справа № 639/6490/16-к
Провадження № 1-кп/639/149/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2017 року м.Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, інваліда 2 групи, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 10.11. 2003 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 09.04.2004 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч. 1 ст.70, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 16.08.2007 року на підставі постанови Софієвського районного суду Дніпропетровської області від 10.08.2007 року, умовно достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 7 місяців 28 днів:14.12.2009 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки; 26.01.2011 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; 27.03.2012 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.190, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 15.06.2016 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186, ч. 1 ст.70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд,
встановив:
ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за скоєння корисних злочинів, маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і знову скоїв корисливий злочин за наступних обставин.
ОСОБА_6 , 13 травня 2016 року, приблизно о 00 годин 40 хвилин, знаходився поблизу платформи Холодногірського автобусного терміналу, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 147.
В цей час ОСОБА_6 помітив раніше не знайомого ОСОБА_7 , який знаходився на вказаній платформі і, в нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна останнього.
Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_7 та своєю лівою рукою заліз у ліву внутрішню кишеню куртки потерпілого, з якого почав витягувати гаманець.
ОСОБА_7 , намагаючись протидіяти злочинним діям останнього, почав чинити опір протиправним діям ОСОБА_6 , однак ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його дії помічені ОСОБА_7 , діючи з метою доведення злочину, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, використовуючи фактор несподіваності, вирвав з лівої внутрішньої кишені куртки ОСОБА_7 гаманець, вартість якого в ході досудового слідства не встановлена, у якому знаходились гроші в сумі 320 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
В результаті вказаних вище навмисних дій ОСОБА_6 , завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 320 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_6 , свою провину у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав повністю, погодився із кваліфікацією вчиненого ним та пояснив суду, що 13 травня 2016 року, приблизно о 00 годин 30 хвилин він, знаходився поблизу платформи Холодногірського автобусного терміналу в м. Харкові де помітив раніше не знайомого чоловіка, який на вигляд перебував у нетверезому стані. Цей чоловік намагався щось покласти у сумку, він побачив в кармані куртки чоловіка гаманець, який вирішив вкрасти, під приводом допомоги наблизився до нього та заліз у кишеню куртки за гаманцем, але чоловік це помітив, після чого він, вирвав гаманець з кишені та побіг звідти. Цей чоловік щось кричав йому вслід, але він не зупинився. В гаманці він знайшов гроші в кількості більше трьохсот гривень, які витратив на продукти харчування, гаманець викинув.
Раніше відмовлявся від дачі пояснень в судовому засіданні оскільки злякався відповідальності.
У скоєному щиро кається, злочин скоїв через тяжке матеріальне становище, оскільки не може працевлаштуватися, просить суд не призначати йому суворе покарання.
Аналогічні пояснення щодо обставин вчинення злочину надані в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_7 , який вказав на те, що будь яких претензій до обвинуваченого не має, при призначенні ОСОБА_6 покарання покладається на розсуд суду, просить подальші судові засідання проводити за його відсутності.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів по справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та вивченням матеріалів кримінального провадження в частині даних, які характеризують особу обвинуваченого та щодо долі речових доказів, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена і кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він із неповною середньою освітою, не одружений, не працевлаштований, є інвалідом 2 групи загального захворювання з дитинства, безстроково, раніше судимий за вчинення корисних злочинів, судимість не знята у встановленому законом порядку, має постійне місце реєстрації та мешкання в м.Харкові, за місцем проживання характеризується посередньо, на час розгляду справи відбуває покарання в Харківській установі виконання покарань №27 за попереднім вироком суду, з 2016 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра з діагнозом: Олігофренія в ступені дебільності, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, згідно висновку судово психіатричного експерта №633 від 18.08.2016 року, ОСОБА_6 на теперішній час ознак психозу не виявляє, виявляє легку розумову відсталість. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відноситься інкриміноване правопорушення, перебував у вищевказаному стані поза будь якого тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття у скоєному, сприяння правдивими показаннями встановленню істини у справі в ході судового слідства.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , у відповідності зі ст.67 КК України, судом не встановлені.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що ним скоєний тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, думку потерпілого щодо призначення ОСОБА_6 покарання і, вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину, з призначенням обвинуваченому ОСОБА_6 остаточного покарання за сукупністю злочинів, згідно з вимогами ч.4 ст.70 КК України, оскільки зазначений злочин був вчинений ним до винесення вироку Ленінським районним судом м. Харкова 15.06.2016 року, шляхом часткового складання знову призначеного покарання з невідбутою частиною покарання за попереднім вироком суду від 15.06.2016 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 в ході досудового та судового слідства не обирався, ухвалою суду від 01.09.2016 року ОСОБА_6 тимчасово залишений в Харківській установі виконання покарань №27 для розгляду справи, у зв`язку з чим суд, вважає необхідним обрати йому до набрання цим вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Долю речового доказу по справі вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання знову призначеного покарання із не відбутою частиною покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 15.06.2016 року, у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Обрати відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській УВП №27.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 15 червня 2016 року. Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання, термін його попереднього ув`язнення з 15.06.2016 року по день винесення вироку 16.02.2017 року, з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України, за співвідношенням день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речовий доказ по кримінальному провадженню: куртку сірого кольору, яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , - повернути останньому, як законному власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, ОСОБА_6 , який тримається під вартою у той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1