Справа №639/9098/16-к
Провадження №1-кп/639/508/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №000589, внесене до ЄРДР 26 травня 2016 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богучар Воронезької області Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з вищою освітою, працюючого провідним науковим співробітником ХНУ ім. Каразіна, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2016 р. приблизно о 10-20 год. ОСОБА_6 керував технічно справним автомобілем «BYD» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався по вул. Карачівське шосе з боку селища Карачівка в напрямку вул. Свистунівської в м. Харкові.

Рухаючись по вищевказаній дорозі, яка є головною дорогою, та під`їжджаючи до нерегульованого перехрестя з вул. Свистунівській, на якому головна дорога змінює свій напрямок, маючи намір виїхати на другорядну дорогу, водій ОСОБА_6 не зменшив швидкості руху свого автомобілю та не зупинився біля перехрестя, щоб надати дорогу транспортним засобам, які рухались праворуч від нього, виїхав на вказане перехрестя, чим грубо порушив вимоги п 16.14, 16.12 ПДР України, де зазначено: «Якщо головна дорога на перехресті змінює напрямок, водії транспортних засобів, які рухаються по ній, повинні керуватися між собою правилами проїзду перехресть рівнозначних доріг. Цим правилом повинні користуватися між собою і водії, які рухаються по другорядних дорогах. На перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч», і скоїв зіткнення з автомобілем «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який в цей час також рухався по головній дорозі і виїжджав на перехрестя праворуч від автомобіля «BYD».

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водію ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 4485-Ая/16 від 08.09.2016 р., спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості по критерію стійкої втрати загальної працездатності менш ніж на одну третину, а саме: черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку легкого ступеню та травматичного субарахноїдального крововиливу з подальшими наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі та дав відповідно до наведеного вище показання.

Потерпілий ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_5 дали пояснення, які не мають розбіжностей з показаннями обвинуваченого.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середнього ступеню тілесні ушкодження. Вказану кваліфікацію сторони в судовому засіданні не оспорювали та з нею погодились. Суд встановив наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, доведеною.

В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про примирення з потерпілим та відсутність з боку останнього будь-яких претензій до обвинуваченого.

Представник потерпілого та сам потерпілий заявили про відсутність з їх боку будь-яких претензій до обвинуваченого та не заперечували проти задоволення клопотання про примирення

Прокурор проти задоволення клопотання та закриття кримінального провадження не заперечував з підстав, що ст. 286 КК України врегульовані відносини, пов`язані з безпекою руху та експлуатацією транспорту, що є основним та безпосереднім об`єктом злочину, який тісно та нерозривно пов`язаний із здоров`ям потерпілого, тому факт примирення потерпілого з обвинуваченим є достатньою підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 46 КК України передбачає: Особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим і відшкодувала заподіяні нею збитки або усунула заподіяну шкоду. Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України є обов`язковим для суду і безумовним для особи, що вчинила злочин.

Передумовою даного виду звільнення є вчинення особою вперше злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості. Особливістю такого злочину в даному випадку є обов`язкова наявність потерпілого, тобто фізичної особи, якій заподіяна фізична, моральна або матеріальна шкода і яка визнана потерпілою.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 скоїв злочин вперше, з необережності, невеликої тяжкості за встановленою ст. 12 КК України класифікацією.

Потерпілий та обвинувачений в судовому засіданні заявили клопотання про примирення у зв`язку з відсутності будь-яких претензій матеріального та морального характеру. Потерпілий та його представник повідомили, що це волевиявлення зроблено без стороннього впливу, самостійно, та випливає виключно з позитивної поведінки обвинуваченого.

Враховуючи, те що ст. 46 КК України не містить будь-яких обмежень в її застосуванні щодо кола осіб чи конкретних складів злочину за умови наявності зазначених в самій нормі цього закону підстав та умов її застосування, а у відповідності з роз`ясненням, що містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності від 23 грудня 2005 р. за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим. Посилання прокурора, при обговоренні клопотання на об`єкт злочину має значення для встановлення самого складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України та для застосування ст. 46 КК України.

Крім того, склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, має місце тоді, коли шкоду завдано саме потерпілому (тілесні ушкодження середньої тяжкості) і про жодну іншу шкоду в диспозиції цієї статті не йдеться.

Заявлене клопотання не звужує права потерпілого, які закріплені в законодавчому інституті медіації, як альтернативного способу врегулювання кримінально-правових конфліктів, оперативного отримання належної компенсації заподіяної йому шкоди.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України,ст. 284, 314, 369, 372, 392, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим ОСОБА_7 .

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Ухвала в частині закриття кримінального провадження може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1