Справа № 395/850/15-к
Провадження № 1-кп/395/2/2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2017 року м. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , секретаря судового засідання ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_2 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 та клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 з тримання під вартою на особисте зобов`язання у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000883 від 09.10.2014 р., стосовно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новомиргорода, Кіровоградської області, який зареєстрований по АДРЕСА_1 , але фактично тимчасово проживав по АДРЕСА_2 , циган, громадянин України, не працює, з початковою освітою (6 класів), одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, військовозобов`язаний, раніше судимий:

23.12.2004 р. Кіровоградським апеляційним судом за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 187, пп. 6, 12 ст. 115 КК України;

05.07.2011 р. Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 147, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 189 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі;
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Андріївка, Новомиргородського району Кіровоградської області, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, працює охоронником в ТОВ «Оситнянське», раніше не судимий;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Свердловськ, Луганської області, який зареєстрований по АДРЕСА_4 , але фактично проживає по АДРЕСА_5 , українець, громадянин України, з початковою освітою (2 класи), неодружений, зі слів має на утриманні трьох малолітніх дітей, не працює, раніше не судимий,

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Новомиргородського районного суду перебуває вищевказане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України.

За ухвалою Новомиргородського районного суду від 15.12.2016 р. строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 було продовжено до 15.02.2017 р.

07.02.2017 р. до районного суду звернувся прокурор ОСОБА_14 з клопотанням про продовження строку застосування заходів забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_14 власне клопотання підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені у зазначеному клопотанні.

Захисник адвокат ОСОБА_15 вважає клопотання прокурора безпідставним та, в свою чергу, заявив клопотання, відповідно до якого пропонує змінити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_16 у суді власну причетність до скоєння інкримінованих кримінальних правопорушень не визнав повністю, бо не вважає себе винуватим у їх вчиненні.

Він також категорично заперечує проти задоволення вказаного клопотання прокурора і підтримує клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання. Наполягає, що за станом здоров`я не може у подальшому утримуватись під вартою.

Заслухавши думку інших учасників судового провадження, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання прокурору ОСОБА_17 та задовольнити клопотання захисника ОСОБА_8 частково з таких міркувань.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Як вбачається з наданих суду документів, органи досудового розслідування обвинувачують ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України, які за законом віднесені до тяжких злочинів та за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Тому спочатку в ході досудового розслідування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, починаючи з 14.01.2015 р., а у подальшому під час судового розгляду вищевказаного кримінального провадження у Новомиргородському районному суді з 06.07.2015 р. до цього часу строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 систематично продовжувався.

Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , або необхідність зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання, суд враховує: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованих правопорушень, його вік, стан здоров`я.

Суд також ураховує сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_5 (як повідомив суду сам обвинувачений, він офіційного шлюбу не укладав, а належних і допустимих доказів перебування його у шлюбі і наявність на утриманні трьох малолітніх дітей стороною захисту суду не надано), відсутність місця роботи або навчання, те, що постійне місце проживання зареєстровано на території, де до сьогодні проводиться антитерористична операція, що змусило обвинуваченого проживати у родичів у м. Новомиргороді, Кіровоградської області.

До того ж суд враховує способи вчинення кримінальних правопорушень, кількість інкримінованих обвинуваченому епізодів, загальну вартість майнових цінностей, отриманих у результаті протиправних дій, у зв`язку з чим є достатньо підстав вважати, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід, з метою запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якими є: можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_15 обґрунтував власне клопотання тим, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 за час тримання його під вартою значно погіршився.

До того ж у Кіровоградській УВП (№ 14), де він зараз перебуває, не дотримується протокол лікування туберкульозу.

Оскільки в умовах попереднього ув`язнення обвинувачений ОСОБА_16 захворів на туберкульоз обох легень та був бактеріовиділювачем, він систематично з 20 травня 2015 року по 13 жовтня 2016 року лікувався в КЗ «Обласна туберкульозна лікарня».

Згідно листам головного лікаря КЗ «Обласна туберкульозна лікарня», за наслідками лікування обвинувачений ОСОБА_16 стійко абацильований, загрози для оточуючих не становить. У подальшому не потребує стаціонарного лікування в умовах КЗ «Обласна туберкульозна лікарня», може отримувати протитуберкульозні препарати під контролем фтизіатра, медичного або соціального працівника за місцем постійного перебування. Пацієнт потребує подальшого контрольованого лікування туберкульозного процесу в підтримуючій фазі 4 ПТП по 06.06.2017 р., а також спостереження невропатолога за місцем постійного перебування.

Відповідно виписному епікризу КЗ «Обласна туберкульозна лікарня» від 13.10.2016 р. за № 198 вищезазначений обвинувачений пролікований і на теперішній час не є бактеріовиділювачем, може перебувати в загальній масі. Стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 на сьогоднішній день відповідає наявному захворюванню. Протипоказань для його участі у судових засіданнях немає.

В той же час начальник медчастини Кіровоградської УВП (№ 14) повідомив суду листами від 10.02.2017 р., що останнім часом стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 суттєво погіршився, бо за результатами лабораторних досліджень він є бактеріовиділювачем і потребує лікування в умовах спеціалізованого медичного закладу, проте може приймати участь у судових засіданнях за умови присутності медичного працівника Кіровоградської УВП (№ 14). Після проведення відеоконференції буде вирішуватися питання про госпіталізацію обвинуваченого ОСОБА_5 до Кіровоградської обласної протитуберкульозної лікарні.

Таким чином, вищенаведене свідчить, що на момент розгляду клопотань прокурора та захисника стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 значно погіршився і він потребує стаціонарного лікування у спеціалізованому закладі.

Згідно приписам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод:

ч. 3 ст. 5 Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

ч. 4 ст. 5 Кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

ч. 1 ст. 6 Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

ч. 2 ст. 6 Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Водночас за положеннями КПК України:

ч. 2 ст. 8 Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

ч. 5 ст. 9 Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Крім цього, на думку Європейського суду, розумність тривалості провадження має оцінюватись у світлі конкретних обставин справи та з огляду на вироблені прецендентною практикою цього суду критерії: складність справи, поведінку заявника та відповідних органів, важливість предмету спору для заявника. Той факт, що протягом періоду розгляду справи заявник знаходиться під вартою, має спонукати суд до певної старанності для швидкого розгляду справи (рішення у справах «Тодоров проти України» від 12.04.2012 р., «Дрогобецька проти України» від 03.04.2013 р., «Зароченцев проти України» від 10.01.2013 р.).

Намагаючись розглянути справу протягом розумного строку, Новомиргородський районний суд з січня 2016 р. таким чином організував свою діяльність, що судові засідання призначалися спочатку двічі-тричі на тиждень, а у подальшому двічі або майже кожного тижня щомісяця.

Проте закінчити розгляд справи не вдалося, у тому числі, з тих причин, що працівники поліції, котрі здійснюють функції конвойного підрозділу, протягом 2016 р. 21 раз, а також двічі у січні-лютому 2017 р. не доставили обвинувачених, котрі тримаються в умовах попереднього ув`язнення в Кіровоградській УВП (№ 14), до зали суду.

Незважаючи на інформаційні листи головуючого у судовому засіданні на адресу начальника ГУНП в Кіровоградській області та прокурора Кіровоградської області, а також безпосередню участь працівників апарату прокуратури Кіровоградської області у судових засіданнях, до цього часу ситуація з доставленням вищезгаданих обвинувачених суттєво не покращилась.

Таким чином, з незалежних від суду причин протягом тривалого періоду неможливо встановити обґрунтованість пред`явленого органами досудового розслідування обвинувачення, на підставі якого обвинувачений ОСОБА_16 тримається під вартою, та легітимність мети, з якою цю особу було затримано і потім узято під варту.

Існуюча практика Європейського суду відповідальність за надмірно тривале провадження у справі покладає на державу.

До того ж при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення від 10.02.2011 р. у справі «Харченко проти України»).

Ураховуючи вищенаведене, суд відмовляє прокурору в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , бо у даному випадку прокурор не довів, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

Водночас, суд тільки частково задовольняє клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід.

Так, захисник ОСОБА_15 пропонує змінити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, тобто з найбільш суворого на найбільш м`який запобіжний захід, посилаючись на тяжкість захворювання та неможливість його належного лікування в умовах Кіровоградської УВП (№ 14).

Проте, із урахуванням вже наведених судом міркувань щодо тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованих правопорушень, його віку, стану здоров`я, соціальних зв`язків та репутації, слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

В той же час за ухвалою суду від 15.12.2016 р. строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 вже було продовжено до 15 лютого 2017 року 24 години 00 хвилин включно.

Оскільки виконання ухвали про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт після закінчення строку дії попередньої ухвали буде суттєво утруднене, бо вказаний строк закінчується в нічний час доби, суд вважає за потрібне постановити рішення про зміну попереднього запобіжного на домашній арешт, починаючи з 15 лютого 2017 року 12 години 00 хвилин.

Окрім цього, суд ураховує, що відповідно до приписів ст. ст. 1, 11 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» законом встановлені певні обмеження прав осіб, хворих на заразні форми туберкульозу.

Керуючись ст. ст. 176-179, 181, 183, 193-197, 199, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_2 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів, залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, задовольнити частково.

Раніше обрану міру запобіжного заходу тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 змінити на домашній арешт, починаючи з 15 лютого 2017 року 12 години 00 хвилин.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжній захід у виді домашнього арешту на строк 58 днів, тобто з 15 лютого 2017 р. 12 години 00 хвилин по 13 квітня 2017 р. 24 години 00 хвилин включно.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_18 :

залишати житло за адресою: АДРЕСА_5 щодня у певний період доби, тобто з 00 годин 00 хвилин по 10 годину 00 хвилин, а також з 12 години 00 хвилин по 24 годину 00 хвилин у будні дні;

залишати житло за адресою: АДРЕСА_5 у вихідні, святкові і неробочі дні цілодобово.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_13 :

носити електронний засіб контролю;

допускати працівників органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, у вищезгадане житло, надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань;

утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у вищезгаданому кримінальному провадженні, що зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_13 , у зв`язку з потребою проведення амбулаторного лікування за місцем проживання, щодня протягом періоду дії ухвали, за виключенням вихідних, святкових і неробочих днів, з 10 години 00 хвилин по 12 годину 00 хвилин відвідувати Комунальний заклад «Новомиргородський протитуберкульозний диспансер» для контрольованого лікування туберкульозного процесу в підтримуючій фазі.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_13 , за наявності потреби у проведенні стаціонарного лікування заразної форми туберкульозу, здійснювати таке лікування в умовах спеціалізованих протитуберкульозних закладів Кіровоградської області. Необхідність такого лікування і його тривалість повинні визначати лікарі вищезгаданих спеціалізованих протитуберкульозних закладів.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_18 , що в разі невиконання покладених на нього вищенаведених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль по виконанню ухвали покласти на процесуального прокурора та начальника Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області протягом періоду перебування обвинуваченого ОСОБА_13 на території Новомиргородського району Кіровоградської області, а також на процесуального прокурора і начальника Кропивницького (колишнього Кіровоградського) ВП ГУНП в Кіровоградській області у випадку перебування обвинуваченого ОСОБА_13 на стаціонарному лікуванні у спеціалізованих протитуберкульозних закладах - протягом такого періоду лікування.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суду.

Копію ухвали вручити прокурору та обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

суддя ОСОБА_19
Згідно з оригіналом:

суддя ОСОБА_20