АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №644/1269/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/1605/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: повернення обвинувального акту
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 24.05.2017 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 24.05.2017 року відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , а також обвинувальний акт в даному провадженні повернуто прокурору.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що у відповідності до п. 1 ч.3 ст.314 КПК України, необхідно відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.468-475 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч.3 ст.314 КПК України суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.468-475 КПК України.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладання угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Із тексту поданої на затвердження суду угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та співпрацює із правоохоронними органами у викритті осіб, які займаються незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень, проте не зазначено, винуватість щодо яких дій визнає особа, а також підозрюваним не вказано які конкретні дії він готовий зробити з метою сприяння стороні обвинувачення в розкритті злочину. Угода про визнання винуватості не може бути укладена, якщо сприяння підозрюваного слідству полягло лише у повідомленні відомостей про його власну участь у злочинній діяльності.
У відповідності до вимог ст.470 КПК України, критеріями, які визначають можливість і доцільність ініціювання та укладення угоди при визнанні винуватості, є не лише характер та тяжкість обвинувачення (підозри), а й ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викриття більшої кількості кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні більш тяжких кримінальних правопорушень.
Вищевказані вимоги закону прокурором при укладені угоди про визнання винуватості в повній мірі не дотримані.
Так, судовим розглядом встановлено, що подія злочину мала місце в грудні місяці 2016 року , а саме: «…що в грудні місяці 2016 року, точну дату та час в ході досудового слідства встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 , знаходячись у м. Кремінна Луганської області, точної адреси в ході досудового розслідування не встановлено, зібрав дикорослі кущі коноплі, після чого приніс зірване листя коноплі до місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де висушив листя коноплі, а потім за допомогою пальців рук перетер, тим самим, незаконно виготовивши особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який помістив у полімерний пакет та незаконно зберігав без мети збуту, для особистого вживання…».
Але ж у грудні місяці - місяці пори року зими не можуть рости кущі коноплі і бути зеленими, не може бути зеленої трави та інших невеликих зелених кущів.
Окрім того, було проведено судову експертизу дослідження матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів . психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №261 від 20.02.2017, вартість проведення якої складає 880,40 грн. Вартість проведення експертизи обвинуваченим не відшкодована і в Угоді про визнання винуватості питання відшкодування вартості судової експертизи не узгоджене.
При цьому, зміст угоди про визнання винуватості не містить жодного обґрунтування, в чому же полягало сприяння з боку ОСОБА_7 в проведенні досудового розслідування в кримінальному провадженні та яким чином це вплинуло на оперативність та ефективність досудового розслідування, що в силу ст.470 КПК України є обов`язковими передумовами укладення угоди про визнання винуватості.
Таким чином, суд приходить до висновку, що за своїм змістом вищевказана угода є домовленість прокурора та обвинуваченого про міру покарання, спрямована винятково на задоволення приватного інтересу обвинуваченого щодо пом`якшення покарання, без урахування інтересів держави (суспільства).
Оскільки угоду про визнання винуватості між прокурором Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області юристом 1 класу ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 було укладено під час досудового розслідування кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.
Прокурор оскаржив зазначену ухвалу.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 24.05.2017 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт зазначає, що рішення про відмову в погодженні угоди про визнання винуватості не оскаржується. Однак зазначає, що вважає ухвалу в частині повернення обвинувального акту прокурору такою, що підлягає скасуванню.
Під час підготовчого судового засідання судом досліджувалася угода про визнання винуватості, яка укладена 24.02.2017 р. між прокурором та підозрюваним ОСОБА_9 , за результатами розгляду якої судом прийнято рішення про відмову в затвердженні угоди, та на підставі п.1 ч.3 ст.314 КПК У країни обвинувальний акт повернуто прокурору.
Проте, відповідно, до ч.І8 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 р. «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти у томі числі рішення: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК України; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.
Необхідно зазначити, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000385 на момент направлення обвинувального акту та угоди про визнання винуватості до суду фактично закінчено, всі можливі докази винуватості ОСОБА_10 у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України зібрані, проте під час підготовчого судового розгляду обвинувального акту та угоди про визнання винуватості у відношенні ОСОБА_10 судом не було з`ясовано питання доцільності повернення обвинувального акту прокурору для проведення подальшого досудового розслідування, та прокурору не було надано можливості заявити клопотання про відсутність необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення, оскільки підготовче судове засідання відповідно до вимог ст.314 КПК України в повній мірі проведено не було.
Отже, наведене вище свідчить про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, а саме ч.3 ст. 314 КПК України.
Таким чином, суд неправомірно, з порушенням вимог КПК України повернув обвинувальний акт прокурору, через це розгляд даного кримінального провадження необґрунтовано затягується.
Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляцію, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Районний суд повернув обвинувальний акт прокурору, вказав, що при ухваленні угоди не дотримано вимог закону. Послався, що в обвинувальному акті викладені обставини справи (зібрано дикоростущі кущі коноплі в грудні місяці), які не відповідають дійсності, вартість експертизи не відшкодовано, не обґрунтовано, як обвинувачений сприяв слідству.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спец суду України «Про практику здійснення судами кримінального провадженні на підставі угод» від 11.12.2015 року, суд повинен: а) затвердити угоду; б) відмовити в затвердженні угоди у разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України та повернути кримінальне провадження прокурору або продовжити судовий розгляд в загальному порядку.
Як видно з кримінального провадження, при його розгляді районний суд прийшов до висновку, що нема підстав затверджувати угоду про визнання винуватості, але після цього прокурор був позбавлений можливості висловити клопотання про відсутність необхідності продовження досудового розслідування, тому що фактично справа була завершена, та продовжено розгляд в загальному порядку. З провадження вбачається, що вже складався обвинувальний акт, таким чином закінчено досудове слідство відповідно до ч. 1 ст. 290 КПК України.
Наведене свідчить про суттєве порушення кримінального процесуального закону ч. 7 ст. 474 КПК України та порушення у зв`язку з цим права прокурора висловлювати свою думку. Тому ухвала підлягає скасуванню, а справа направляється на новий розгляд.
При цьому слід прийняти до уваги, що при відмові в затвердженні угоди, суд розглядає кримінальне провадження в загальному порядку. При цьому, дає оцінку змісту угоди.
Посилання суду на невідповідність обставин справи дійсності є оцінкою доказів та на даній стадії недопустиме.
Також, суд при прийнятті рішення може вирішити питання про стягнення витрат по проведеній експертизі і це не є підставою для повернення обвинувального акту.
Таким чином, прийняте судове рішення постановлене з істотним порушенням кримінального-процесуального закону ст. 412 КПК України, тому скасовується.
При новому розгляді слід прийняти до уваги викладене та постановити засноване на законі рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляцію прокурора задовольнити.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.05.2017 р. щодо ОСОБА_7 скасувати (в частині повернення обвинувального акту), кримінальне провадження повернути на новий судовий розгляд в суд 1 інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: