Справа № 206/645/17
1-кс/206/58/17
УХВАЛА
10 лютого 2017 року Слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

власника майна ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2017 року слідчий СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.
Вимоги клопотання слідчим обґрунтовані тим, що 04.02.2017 року до чергової частини Самарського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що невстановлена особа, 04.02.2017 року приблизно о 14 год. 45 хв., знаходячись по вул. Єловій біля буд.6-А у м. Дніпро, займалась незаконною порубкою дерев.
За даним фактом СВ Самарського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області внесені відомості до ЄРДР за №0000123 від 04.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України та розпочато досудове розслідування.
04.02.2017 року, під час патрулювання вул. Єлової, 6-А у м. Дніпро, працівниками патрульної поліції м. Дніпра було помічено чоловіка, який представився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який сокирою рубав дрова за свіжо спиляному пеньку, також поруч з вищевказаним стояв автомобіль ГАЗ д/н НОМЕР_1 , в кузові якого знаходились свіжо спиляні та частково порубані дрова. В ході бесіди між ОСОБА_6 та працівниками патрульної поліції останній намагався втекти з місця із сокирою та бензопилкою.
Матеріалами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 мешкає по АДРЕСА_1 , та вирішив спиляти дерево, яке, як він вважав могло впасти на його огорожу. Після цього, він сокирою та бензопилкою спиляв вищевказане дерево, а саме клен, та склав у свій автомобіль ГАЗ, д/н НОМЕР_1 .
04.02.2017 року в ході огляду місця події, а саме ділянки місцевості біля домоволодіння №6-А у м. Дніпро працівниками поліції було виявлено та вилучено: сокиру коричневого кольору з дерев`яною ручкою; бензопилу «STIHL»; автомобіль ГАЗ 3302415 СПГ, д/н НОМЕР_1 , білого кольору; ключі від автомобілю; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 .
Вказані сокира коричневого кольору з дерев`яною ручкою, бензопила «STIHL», автомобіль ГАЗ 3302415 СПГ д/н НОМЕР_1 білого кольору, ключі від автомобілю, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником автомобілю ГАЗ 3302415 СПГ д/н НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 , є ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Просить суд задовольнити клопотання та накласти арешт на сокиру коричневого кольору з дерев`яною ручкою; бензопилу «STIHL»; автомобіль ГАЗ 3302415 СПГ д/н НОМЕР_1 білого кольору; ключі від автомобілю; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 .
Вислухавши пояснення слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання з наступних підстав.
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль ГАЗ 3302415 СПГ д/н НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 , належить на праві власності ОСОБА_5 , відносно якого не було внесено відомості до ЄДРДР, також не встановлено його особу належним чином.

Крім того, відповідно до вимог ст. 173 КПК слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, суд вважає, що особа яка подала клопотання, не довела необхідність арешту майна а саме автомобіля ГАЗ 3302415, сокири, бензопили, ключів від автомобілю та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, для забезпечення їх можливої конфіскації, і що є достатні підстави вважати, що все це майно є предметом, доказом по кримінальному провадженню, внесеному у ЄДРДР за № 0000123 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 246 КК України.

Відповідно до вимог ст.171 КПК у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як видно зі змісту клопотання, підставою для накладання арешту на майно, слідчий вважає те, що вони є предметом вчинення злочину, оскільки можуть бути використані як засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, предметом пов`язаним з незаконним обігом, або ймовірно набутим в результаті вчиненого правопорушення.

Слідчим на підтвердження своїх доводів надано витяг з кримінального провадження, протокол огляду місця події, постанова про визнання речових доказів, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Будь яких інших даних в матеріалах справи не міститься.

Ніяких достовірних даних, що вилучені речі є предметом, доказом кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України, або були набуті в результаті вказаного кримінального правопорушення, або на них було спрямоване кримінальне правопорушення, слідчий, як особа, що звернулась з клопотанням про арешт майна, суду не надав.

Таким чином, будь яких підстав вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, тобто доказом злочину не має.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що в задоволені клопотання про арешт майна слід відмовити в повному обсязі, оскільки особа, що його подала, не довела необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 167-173, 223, 234, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1