справа №176/2704/16-к
провадження №1-кп/176/160/16
у х в а л а
13 грудня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Жовті Води обвинувальний акт у кримінальному проваджені по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Артемівськ Донецької області, громадянина України, не працюючого, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 серпня 2016 року за № 0000624
за участю сторін кримінального провадження: прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та корупційної діяльності прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ :
06 грудня 2016 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, складений слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_8 і затверджений прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та корупційної діяльності прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 .

Під час досудового слідства по даному кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22.11.2016 року.

Вирішуючи питання про можливість призначення даного кримінального провадження до розгляду, суд, встановив наступне.

Відповідно до ст.ст. 32, 33 КПК України дане кримінальне провадження підсудне Жовтоводському міському суду Дніпропетровської області.

Підстав для зупинення чи закриття провадження у справі немає.

В підготовчому судовому засіданні прокурор висловив суду думку про те, що обвинувальний акт відповідає вимогам закону, кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 підсудне Жовтоводському міському суду та може бути призначене до розгляду у відкритому судовому засіданні за участю обвинуваченого, його захисника, потерпілого, прокурора та заявив клопотання про виклик та допит в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора і призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні та виклик свідка.

Потерпілий в судовому засіданні також висловив думку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду. А також потерпілим ОСОБА_7 заявлено клопотання про прийняття йго цивільного позову до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненої злочином, до розгляду у даному кримінальному провадженні.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання потерпілого. Обвинувачений та його захисник поклались на розсуд суду.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього додатки, вважає, що кримінальне провадження до судового розгляду призначене бути не може, а обвинувальний акт із додатками, в якому ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, має бути повернутий прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, оскільки зазначений обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.

У відповідності до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які мають міститися в обвинувальному акті і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Обвинувальний акт це важливий процесуальний документ досудового розслідування, його процесуальне значення полягає в тому, що він встановлює межі майбутнього судового розгляду, яке здійснюється лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення (ч.1 ст.337 КПК України).

Так, відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Суд вважає, що прокурором та слідчим, при складанні та затвердженні обвинувального акту були допущені порушення вимог ст. 291 КПК України, виходячи з наступного.

Аналізуючи зміст направленого на адресу суду обвинувального акту, суд приходить до висновку, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить вірної інформації відносно особи обвинуваченого, яка в обвинувальному акті зазначена як ОСОБА_4 , між тим як згідно даних паспорта обвинувачений - ОСОБА_4 .

З обвинувального акту вбачається, що при його складанні прокурором не було дотримано вимог ст.291 ч.2 п.5 КПК України, оскільки обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не містить належним чином сформульованого обвинувачення. При цьому, в ньому зазначено лише про те, що 22 листопада 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та в подальшому відображено сутність повідомлення про підозру, а саме фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, та наявна вказівка на те, що дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Як встановлено судом, в обвинувальному акті від 24 листопада 2016 року фактично викладена підозра про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст.286 КК України. Такі відомості, відповідно до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_4 , за цим процесуальним рішенням, має статус підозрюваного, а не обвинуваченого.

Вказане порушення в подальшому є перешкодою для ухвалення будь-якого судового рішення, та може послугувати підставою для скасування вироку суду.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Значення обвинувального акта полягає у тому, що прокурор, на підставі вказаного процесуального документа вчиняє кримінальне переслідування особи від імені держави, а при доведеності вини обвинуваченого, суд на підставі цього ж документа, застосовує державний примус, тому такий документ повинен відповідати вимогам чинного закону та не мати недоліків, що можуть поставити під сумнів прийняте від імені держави рішення.

Всупереч вказаній нормі кримінального процесуального закону, обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 не містить формулювання обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_4 і від якого він буде захищатись в суді, тому обвинувальний акт слід доповнити формулюванням обвинувачення в обвинувальному акті. В даному обвинувальному акті міститься лише посилання на повідомлення про підозру, та викладені лише фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність. При цьому суд зауважує, що повідомлення про підозру, так само як і виклад фактичних обставин не може одночасно вважатись й формулюванням обвинувачення.

Завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення. Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають і з п. (а) ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових, передбачених ч.1 ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню, нелогічного та неконкретного обвинувачення без врахування об`єктивно встановлених обставин, порушує право обвинуваченого на захист, та є перешкодою для повного та всебічного судового розгляду кримінального провадження, про що також констатується і в рішеннях Європейського суду з прав людини «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року, рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії» №9783/82 (п. 79).

У відповідності до ч.5 ст.9 КПК України Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_4 , а тому доводи прокурора та сторін судового провадження про відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, не відповідають міжнародним правовим актам, а також національному кримінальному процесуальному Закону.

Отже, як вбачається з тексту обвинувального акту складеного стосовно ОСОБА_4 , з урахуванням системного змісту норм кримінального процесуального права, а також в контексті застосування практики Європейського суду з прав людини, як джерела права, суд вважає, що викладені в обвинувальному акті відомості фактично становлять лише зміст письмового повідомлення про підозру, відповідно до вимог ст. 277 КПК України, а не зміст обвинувачення, відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Таким чином, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Слід також зазначити, що ч.4 ст. 291 КПК України містить вичерпний перелік документів, які мають додаватись до обвинувального акту, а саме: реєстр матеріалів досудового розслідування, який повинен відповідати положенням ст.109 КПК України, цивільний позов, якщо був пред`явлений під час досудового розслідування, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів кримінального провадження.

Так, у відповідності до вимог ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Вказані вимоги закону органом досудового слідства належним чином не виконано. Слід зазначити, що реєстр матеріалів досудових розслідувань є незмістовним, не відображає в повному обсязі проведених процесуальних дій, не містить даних щодо осіб відносно яких або за участю яких проводились певні дії та щодо яких приймались процесуальні рішення.

Так, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей про те, коли та ким проведено судово-медичну, автотехнічних, транспортно-трасологічної експертизи, а мається лише вказівка на призначення таких експертиз (№№3,4,5,6 розділу ІІ реєстру матеріалів досудового розслідування). Також, не міститься процесуальної дії як ознайомлення підозрюваної з результатами судових експертиз, та чи заявлялися якісь клопотання з цього приводу і суть прийнятих органом досудового розслідування рішень по цим клопотанням.

Крім того, заслуговує на увагу той факт, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування в повній мірі не відображена інформація щодо відкриття матеріалів кримінального провадження, як того вимагає ст. 290 КПК України.

В той же час, з реєстру матеріалів досудового розслідування, у кримінальному провадженні, а саме розділу «І. Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» вбачається, що здійснено процесуальну дію «надання доступу до матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_4 , захиснику ОСОБА_6 », однак вона не узгоджуються з положеннями ст. 290 КПК України.

В реєстрі матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту, дані про проведення такої обов`язкової процесуальної дії, як відкриття матеріалів досудового розслідування сторонам кримінального провадження після оголошення про завершення досудового розслідування - відсутні.

Також, в розділі ІІІ реєстру матеріалів досудового розслідування, у кримінальному провадженні "Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані в ході досудового розслідування" відсутні відомості на який строк застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та відносно кого він застосовувався.

Отже, відсутність у реєстрі матеріалів досудового розслідування переліку всіх проведених процесуальних дій під час проведення досудового розслідування, є суттєвим порушенням вимог КПК України, оскільки із суті обвинувального акту слідує, що слідчим був проведений ряд процесуальних дій, які не зазначені у реєстрі матеріалів досудового розслідування, що суперечить вимогам ст. 109 КПК України.

Таким чином, до обвинувального акту, в порушення вимог ч.1 ст.109 та п.1 ч.4 ст.291 КПК України, не додано реєстр матеріалів досудового розслідування, який би відповідав вимогам ч.2 ст.109 КПК України.

Зазначені недоліки обвинувального акту та доданого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування позбавляють суд можливості призначити кримінальне провадження до розгляду.

Діючим кримінально-процесуальним законодавством України, в тому числі статтею 314 КПК України, не передбачено можливості та процедури виправлення помилок, а також внесення додаткових відомостей до обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.

Виявлені недоліки неможливо усунути також шляхом зміни обвинувачення після його призначення до судового розгляду, оскільки це не відповідає нормам КПК України.

Таким чином, єдиним процесуальним шляхом усунення виявлених недоліків обвинувального акту, який не відповідає вимогам КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому засіданні має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього закону.

З огляду на те, що в підготовчому судовому засіданні судом безспірно встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України він має бути повернутий прокурору, що його направив до суду.

Оскільки обвинувальний акт повертається прокурору, тому на даний час не має підстав для вирішення питання про прийняття цивільного позову.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 291, ч. 3 ст. 314 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000624 від 10 серпня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України з додатками - повернути прокурору відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та корупційної діяльності прокуратури Дніпропетровської області.

Цивільний позов повернути ОСОБА_7 .

У відповідності до ч. 4 ст. 314 КПК України ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Жовтоводського міського суду ОСОБА_1