Справа № 161/6022/17
Провадження № 1-кп/161/388/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 11 липня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових за № 0000324 від 24.01.2017 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Лішня Іваничівського району Волинської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

-за ст.286 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 , 24.01.2017 року, близько 07:40 год., керуючи технічно справним автомобілем марки "Renault Kangoo" номерний знак " НОМЕР_1 ", рухаючись по вул. Конякіна зі сторони вул. Гордіюк у напрямку вул. Карпенка-Карого в м. Луцьку в крайній правій смузі руху, зі швидкістю приблизно 30 км/год., під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований навпроти будинку № 24 по вул. Конякіна у м. Луцьку, перед яким рухався легковий автомобіль (марка та модель транспортного засобу досудовим слідством не встановлена) в крайній лівій смузі руху попереду в попутному напрямку та зменшив швидкість перед нерегульованим пішохідним переходом, не вибрав безпечної швидкості, проявив безпечність та неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, відволікся від її спостереження, продовжував рух прямо зі сталою швидкістю тим самим, не переконався у відсутності на пішохідному переході пішоходів, порушивши положення правил дорожнього руху п. п. 2.3 (б), 12.3, 18.1, 18.4 ПДР України, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, таким чином не надав дорогу пішоходу ОСОБА_5 , яка здійснювала перехід проїзної частини дороги по нерегульованому пішохідному переході з ліва на право відносно руху автомобіля, та здійснив наїзд на неї. Внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху обвинувачений ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому бокової маси крижової кістки справа та обох лонних кісток, закритий перелом великого горбка правої плечової кістки із задовільним стоянням відламків. Згідно висновку судово-медичної експертизи №133 від 13.02.2017 року вказані тілесні ушкодження, за ступенем тяжкості відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 21- ї доби.
Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 (дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод) №75 від 20.03.2017 року з технічної точки зору водій автомобіля марки "Renault Kangoo" номерний знак " НОМЕР_1 " обвинувачений ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_5 , шляхом виконання вимог пункту 18.4 ПДР України, згідно якого з моменту виявлення зупинки попутного транспортного засобу перед нерегульованим пішохідним переходом зменшити швидкість та зупинитися і відновити рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. п. 2.3 (б), 12.3, 18.1., 18.4 Правил дорожнього руху України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та показав, що, дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчинив зазначений злочин. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної, моральної шкоди визнав частково, зокрема, матеріальну шкоду визнав в повному обсязі, а моральну шкоду визнав частково, а саме 10000 грн.. Завдані збитки не відшкодовані. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

-показами даними в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_5 , яка підтвердила факт наїзду автомобілем обвинуваченим ОСОБА_6 , внаслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження. Заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримала повністю та просила задовольнити, а також просила суд суворо не карати ОСОБА_6 ;

-випискою із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_5 ;
-виписним епікризом № 224;
-висновком експерта № 75 від 20.03.2017 року;
-висновком експерта № 133 від 13.02.2017 року, відповідно до якого в

ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди;

-протоколом огляду місця події від 24.01.2017 року
Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_6 , своїми протиправними необережними діями, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинив злочин, передбачений ст.286 ч.1 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом враховується те, що обвинувачений раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, потерпіла в судовому засіданні просила суд суворо не карати ОСОБА_6 , разом з тим, останній зобов`язався в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, а також зобов`язався відшкодувати завдані збитки, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_6 , слід призначити в межах санкції ст.286 ч.1 КК України у виді обмеження волі та на підставі ст.75,76 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання із встановлення іспитового строку, без позбавлення права керування транспортними засобами, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і буде відповідати вимогам ст.65 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, слід задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь потерпілої ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 2824,59 грн. та моральну шкоду в розмірі 20000 грн. Визначаючи розмір морального відшкодування, суд виходив із принципів розумності, виваженості та врахував характер і тривалість страждань потерпілої, істотне вимушення змін у її життєвих стосунках.

Речові докази в даному кримінальному провадженні слід вирішити в порядку ст.100 КПК України, а судові витрати покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді 1 (один) рік обмеження волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.
Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 1055,52 (одна тисяча п`ятдесят п`ять гривень п`ятдесят дві копійки) гривень витрат на залучення експертів в даному кримінальному провадженні.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 в користь потерпілої ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 2824,59 (дві тисячі вісімсот двадцять чотири гривні п`ятдесят дев`ять копійок) гривень та моральну шкоду в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень.

Речовий доказ транспортний засіб марки «Renault Kangoo» номерний знак « НОМЕР_1 », що переданий на відповідальне зберігання, згідно письмової розписки ОСОБА_6 залишити останньому за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: