Справа № 182/3662/16-к
Провадження № 1-кп/0182/466/2016
У Х В А Л А
23.12.2016 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в м. Нікополь кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2016 р. за № 0000304 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
(в режимі відеоконференцзв`язку з ДУВП№4),
захисника ОСОБА_5 , суд
в с т а н о в и в:
У провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження від 20.04.2016 р. за № 0000304 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 307 КК України.
Стосовно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 24.12.2016 р.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме тяжкість вчинених ним злочинів, що може спонукати його до переховування від суду, відсутність постійного заробітку, тому існує ризик вчинення нових злочинів, також існує ризик тиску на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні. Також при обранні запобіжного заходу було враховано те, що ОСОБА_3 вчинив злочини в період іспитового строку.
Обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді домашнього арешту. Захисник обвинуваченого підтримав клопотання та просив змінити ОСОБА_3 запобіжний захід на домашній арешт посилаючись на практику ЄСПЛ, необґрунтовано тривале тримання обвинуваченого під вартою, наявність у нього стійких соціальних зв`язків - дружини, неповнолітньої дитини, погіршення стану здоров`я, оскільки він хворіє на хронічний міокардит і не отримує в умовах ДУВП необхідного лікування.
Вислухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог п.3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням триманням під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому судам в разі задоволення клопотання про продовження строків тримання під вартою у судовому рішенні необхідно чітко зазначати про наявність іншої підстави або ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України. Цю правову позицію Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював у своїх рішеннях (рішення від 06.11.2008 р. у справі „Євлоєв проти України, рішення від 17.07.2014 р. у справі „Осаковський проти України та інш.). Обмеження при розгляді клопотання лише переліком законних (стандартних) підстав для його застосування є порушенням вимог п.4 ст. 5 Конвенції (рішення ЄСПЛ „Харченко проти України).
Крім того, при продовженні строків тримання під вартою суди зобов`язані враховувати стан здоров`я обвинувачених, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ (рішення від 16.05.2013 р. у справі „Барило проти України, рішення від 14.03.2013 р. у справі „Салахов та Іслямова проти України та інш).
Враховуючи зазначені вимоги діючого законодавства, суд вважає, що прокурором недостатньо доведено, що ОСОБА_3 буде переховуватись від суду, продовжувати вчиняти злочини, впливати на свідків, а жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим, враховуючи обставини кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки - родину, неповнолітню дитину, а також те, що продовження тримання обвинуваченого під вартою до винесення судового рішення може негативно позначитись на стані його здоров`я, тому суд вважає необхідним змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки ризик продовження злочинної діяльності існує.
Керуючись ст. 177, 181, 331 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу задовольнити. В задоволенні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого відмовити.
Змінити щодо ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому в період час у з 20.00 год. до 06.00 год. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.
Покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися із м. Нікополь, в якому він проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
ОСОБА_3 звільнити з-під варти негайно.
Копію ухвали про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надіслати для виконання до Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській обл.
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 23.02.2017 р. і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Попередити обвинуваченого, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може біти застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює прокурор.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1