У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_7,
суддів ОСОБА_8, ОСОБА_9,

розглянувши у судовому засіданні заяву цивільного відповідача ТОВ «С.І. Груп Транс» про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2017 року Верховним Судом України,

в с т а н о в и л а:

Броварський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 8 грудня 2016 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000794 від 6 березня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК), повернув до Броварської місцевої прокуратури Київської області для виконання вимог статті 291 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Апеляційний суд Київської області ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ ухвалою від 31 січня 2017 року скасував ухвалу суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту, а кримінальне провадження повернув до Броварського міськрайонного суду Київської області для виконання вимог статей 314-316 КПК.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах від 1 березня 2017 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою генерального директора ТОВ «С.І. Груп Транс» на зазначену ухвалу апеляційного суду від 31 січня 2017 року на підставі пункту 1 частини другої статті 428 КПК, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

У заяві цивільний відповідач ТОВ «С.І. Груп Транс» в особі генерального директора ОСОБА_6 порушує питання про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2017 року на підставі пунктів 2 і 3 частини першої статті 445 КПК у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, та невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України.

Заявник вважає, що має місце неоднакове застосування норми, яка міститься у частині другій статті 424 КПК.

На підтвердження неоднакового правозастосування до заяви додано копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2015 року.

Крім того, зазначає про невідповідність судового рішення, питання про перегляд якого порушено у заяві, висновку про застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України від 11 лютого 2016 року в справі № 5-331кс 15.

Заявник просить скасувати ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2017 року та направити справу на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, перевірила доводи заяви та дійшла висновку про таке.

Статтею 444 КПК встановлено, що Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 446 КПК особи, визначені у статті 425 цього Кодексу, мають право подавати заяву про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 445 цього Кодексу, після його перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 446 КПК не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі.

Частина друга статті 448 КПК передбачає, що у заяві про перегляд судового рішення, серед іншого, зазначається обґрунтування підстав для перегляду судового рішення.

Як убачається зі змісту рішення касаційного суду від 1 березня 2017 року, про перегляд якого порушено питання у заяві, суд касаційної інстанції своє рішення про відмову у відкритті касаційного провадження мотивував тим, що касаційну скаргу подано на рішення, яке не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Отже, судові рішення, постановлені у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5, фактично не були предметом перегляду суду касаційної інстанції, а сама ухвала касаційного суду не перешкоджає провадженню у справі.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6, додана до заяви на підтвердження неоднакового правозастосування, стосується перевірки законності рішення апеляційного суду про повернення апеляційної скарги. У зазначеному рішенні суд касаційної інстанції не робив висновків щодо правомірності рішення суду про повернення прокурору обвинувального акта.

Що стосується доводів заяви про невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 11 лютого 2016 року, то у наведеній постанові міститься висновок щодо касаційного перегляду судових рішень про застосування/незастосування амністії, тобто з іншого питання.

З огляду на викладене колегія суддів не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 445, 446, 451 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи до провадження за заявою цивільного відповідача «С.І. Груп Транс» про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2017 року Верховним Судом України.

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9