В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/614/17
Провадження № 1-кп/348/150/17

29 березня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000132 від 02.03.2017 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , із повною середньою освітою, працює на сезонних тимчасових роботах, розлученого, на утриманні 1 неповнолітня дитина, згідно ст. 89 КК України не судимого, громадянина України,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що він 26.02.2017 року приблизно о 19.00 год., перебуваючи в будинку потерпілої ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_2 , розпивав спиртні напої з останньою. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілої, які він побачив на ліжку в поліетиленовому пакеті. Реалізовуючи свій злочинний умисел, безпосередньо спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), з корисним мотивом, з метою особистого збагачення, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу заволодів вказаними грошовими коштами, які належали ОСОБА_5 , чим заподіяв потерпілій матеріальні збитки на суму 1400 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) .

16.03.2017 року до Надвірнянського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000132 від 02.03.2017 року року відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України та угода про примирення між потерпілою і підозрюваним.

10.03.2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 471 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Сторони угоди погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в межах санкції статті 125 ч.1 КК України у розмірі 850 грн.

Сторони самостійно за своєю ініціативою уклали угоду про примирення між потерпілою та підозрюваним.

Обвинувачений ОСОБА_4 і потерпіла ОСОБА_5 розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для сторін є для підозрюваного і потерпілої - обмеження права на оскарження вироку. Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, сторонам роз`яснено і є зрозумілими.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що він відмовляється від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч.5 КПК України - права на судовий розгляд, під час якого сторона звинувачення зобов`язана довести кожну обставину інкримінованого їй кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заяви клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів, а також розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 також дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений за цей злочин у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою і підозрюваним, суд виходить з наступного: обвинувачений повністю визнає свою винуватість у зазначеному діянні. Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між потерпілою і підозрюваним, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України - при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

В силу ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, які передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 і підозрюваним ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід що до обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 424, 468, 469, 471, 473, 474, 475, 476 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення між потерпілою і підозрюваним, укладену між потерпілою ОСОБА_5 і підозрюваним ОСОБА_4 10.03.2017року.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за угодою про примирення між потерпілою і підозрюваним від 10.03.2017 року у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1