Справа №581/703/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/52/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 18 жовтня 2016 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Панасівка, Липоводолинського району, Сумської області, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу Гадяцьким районним судом Полтавської області 24 грудня 2008 року за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 30.04.2015р по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій він вказуючи на суворість призначеного йому покарання, просить його пом`якшити шляхом застосування ст.69 КК України.

Крім того, в доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 просить повернути справу до Липоводолинського районного суду Сумської області для прийняття рішення про призначення йому більш м`якого покарання.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185 КК України та йому призначено покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_7 обрано тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в сумі 2113 грн. 28 коп. за залучення експертів.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги з доповненнями обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що при ухваленні вироку не було враховано його стан здоров`я, оскільки він тяжко хворий туберкульозом і призначене покарання для нього є дуже тяжким. Також він просить врахувати, що визнав свою вину у скоєному та щиро розкаявся.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як визнав доведеним суд першої інстанції, 11 червня 2016 року, в денний час ОСОБА_7 з домогосподарства ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 вчинив крадіжку велосипеду марки «Ардіс Либідь», завдавши потерпілій матеріальних збитків на суму 2013 грн.

Крім того, 19 серпня 2016 року, близько 11 год., ОСОБА_7 , прийшов до двору ОСОБА_10 по АДРЕСА_1 , де через незачинені двері сараю проник до його горища, звідки вчинив крадіжку силового кабелю, вартістю 409 грн., та двох генераторів до автомобіля ГАЗ-21 Волга, вартістю 1762,2 грн., чим завдав потерпілому матеріальних збитків на суму 2171 грн. 20 коп.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 ніким не оспорювалися і докази щодо них на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

А що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо надмірної суворості призначеного йому судом покарання та можливості його пом`якшення, то колегія суддів зазначає таке.

Так, відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і це покарання повинно бути необхідне й достатнє для виправлення особи та попередження вчинення нових злочинів.

Як убачається з вироку, ці вимоги кримінального закону суд виконав.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України правильно врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, обидва з яких було вчинено повторно, особу обвинуваченого, який раніше судимий, неодружений, непрацюючий, утриманців не має, за місцем проживання характеризується посередньо. Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття. До обставин, які обтяжують покарання суд обґрунтовано відніс вчинення обох злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Тобто, судом було належним чином враховано всі обставини кримінального провадження, у тому числі й ті, на які посилається апелянт у своїй апеляційній скарзі, а тому, суд дійшов правильного висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання в межах санкцій інкримінованих йому статей, у виді позбавлення волі, однак з врахуванням вищенаведеного, майже в мінімальних межах.

При цьому, колегія суддів, звертає увагу як на поведінку обвинуваченого під час судового провадження по даній справі, а саме те, що він без поважних причин не з`являвся в судові засідання, порушив умови запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, так і обставини вчинення зазначених злочинів, а саме того, що він будучи неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, і знову вчинив повторно крадіжку майна, а тому призначення остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, у даному випадку до обвинуваченого ОСОБА_7 , є виправданим.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого з приводу його хвороби, то колегія суддів зазначає, що згідно ст.ст.107, 116 КВК України особи, засуджені до позбавлення волі, мають право отримувати медичну допомогу і лікування, для чого в місцях позбавлення волі організовуються необхідні лікувально-профілактичні заклади.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Воно відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, у зв`язку з чим вважати його надто суворим, за доводами апеляційної скарги обвинуваченого, підстав не вбачається.

Законних підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, чи переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання? не зазначеного в санкції ч.2 чи ч.3 ст.185 КК України, тобто застосування положень ст.69 КК України, як про це просив обвинувачений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі, колегією суддів встановлено не було.

За таких обставин, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу обвинуваченого такою, що не підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування оскаржуваного вироку, при апеляційному розгляді кримінального провадження не встановлено, тому доповнені апеляційні вимоги ОСОБА_7 щодо скасування вироку та повернення кримінального провадження на новий судовий розгляд є безпідставними.

Крім того, на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в новій редакції) колегія суддів вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з моменту ухвалення вироку та взяття його під варту, а саме, з 18 жовтня 2016 року по 12 січня 2017 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 18 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 строк тримання під вартою із 18 жовтня 2016 року по 12 січня 2017 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі згідно вимог ч.5 ст.72 КК України.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.