Справа № 344/1283/17
Провадження № 1-кс/344/312/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0003683 від 08.09.2015р., -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулася з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого покликалася на те, що ОСОБА_4 при невстановлених слідством місці і обставинах, незаконно придбала фольговий згорток із вмістом подрібнених частинок таблетки білого кольору та фольговий згорток із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, які зберігала при собі з метою незаконного збуту. В подальшому, 03.12.2016р. в період часу з 13год. 40хв. по 14год. 10хв., перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно та з корисливих спонукань, ОСОБА_4 незаконно збула ОСОБА_6 за грошові кошти в сумі 120грн. вказаний фольговий згорток із вмістом подрібнених частинок таблетки білого кольору, який згідно висновку експерта № 2.1-1052/16 від 27.12.2016р. містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, кількість якого становить 0,0011 грама та фольговий згорток із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, який згідно висновку експерта № 2.1-1052/16 від 27.12.2016р. містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, кількість якого становить 0,02 грама. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 при невстановлених слідством місці і обставинах, незаконно придбала фольговий згорток із вмістом порошкоподібної речовини, яку зберігала при собі з метою незаконного збуту. В подальшому, 26.01.2017р. в період часу з 13год. 30хв. по 13год. 55хв., перебуваючи по АДРЕСА_1 , діючи умисно та з корисливих спонукань, ОСОБА_4 повторно незаконно збула ОСОБА_6 за грошові кошти в сумі 200грн. вказаний фольговий згорток із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, який згідно висновку експерта № 2.1-0043/17 від 27.01.2017р. містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, кількість якого становить 0,142 грама.

26.01.2017р. о 17год. 15хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 27.01.2017р. їй повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, обґрунтована підозра у вчиненні яких на думку слідчого повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Матеріалами клопотання також зазначено, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваної: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років та усвідомлює неминучість покарання за вчинення даного злочину; незаконно впливати на свідків, які брали участь під час досудового розслідування, оскільки вона знає їх анкетні дані; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрювана офіційно не працює, постійного джерела доходу немає, підозрюється у вчиненні корисливих злочинів та з метою отримання коштів, може знову їх вчинити, тому, з метою запобігання вказаним ризикам, на думку слідчого є необхідність в застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування до останньої більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні захисник підозрюваної клопотання заперечила, оскільки вважає підозру частково необґрунтованою, а наведені прокурором ризики не доведеними, просила врахувати характеризуючи особу підозрюваної дані, наявність у неї міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання та неофіційної роботи, її стан здоров`я та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і забороною залишати житло в нічний час.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрювану та її захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів клопотання вбачається, що 26.01.2017р. о 17год. 15хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 27.01.2017р. їй повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, один з яких є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В той же час враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

При цьому доводи захисника підозрюваної фактично зводяться до оцінки зібраних органом досудового розслідування доказів на предмет доведеності вини ОСОБА_4 , що не стосується питань даного судового розгляду.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваної: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вирішуючи дане клопотання враховую, що наявні докази про вчинення ОСОБА_4 зазначених злочинів є вагомими, а також те, що підозрювана: посередньо характеризується за місцем проживання; є особою молодого віку; має незадовільний стан здоров`я у зв`язку з чим потребує лікування; має міцні соціальні зв`язки проживає з матір`ю, має на утриманні неповнолітню дитину; має постійне місце проживання; не має постійного місця роботи (підробляє не офіційно); немає судимості.

В той же час прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є домашній арешт, який згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Крім цього, ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що до ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй у період доби з 19год. 00хв. по 07год. 00хв. залишати житло, з покладенням на неї додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити їй у період доби з 19год. 00хв. по 07год. 00хв. залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) утриматись від спілкування з усіма свідками в даному кримінальному провадженні;

4) докласти зусиль до пошуку роботи;

5) здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну, -

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді діє до 26 березня 2017 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_4 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 31 січня 2017 року.