490/2703/17 30.03.2017
н/п 1-кп/490/561/2017
Справа № 490/2703/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2017 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
кримінальне провадження №0000101 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорногузи, Вижницького району, Чернівецької області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, неодруженого, раніше не судимого, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ;
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ;
встановив:
29.04.2016 ОСОБА_3 уклав контракт строком на три роки з Міністерством оборони України про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. З того ж часу ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця, та розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 30.06.2016 №193-РС ОСОБА_3 призначений на посаду навідника десантно-штурмового відділення десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.09.2016 №210 ОСОБА_3 призначений на посаду номера обслуги 1 розрахунку 1 протитанкового артилерійського взводу 1 протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи вказаної військової частини.

15.12.2016 о 08 год. 00 хв. ОСОБА_3 діючи умисно, будучи військовослужбовцем за контрактом, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 та перебував за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.

21.03.2017 о 08 год. 00 хв. ОСОБА_3 , добровільно з`явився до військової частини НОМЕР_1 та того ж дня приступив до виконання службових обов`язків.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, щодо тих обставин які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, не мають сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що не з`явився вчасно на службу без наявних на то підстав. У період з 15.12.2016 по 21.03.2017 перебував за місцем свого проживання у Чернівецькій області. До військової частини повернувся добровільно. У вчиненому правопорушенні щиро кається.
Дослідив обставини справи, суд вважає доказаною вину ОСОБА_3 у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 407 КК України.
При призначенні покарання суд в порядку ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проходження військової служби негативно, раніше не судимий, у лікаря - психіатра та нарколога на обліку не перебуває.
Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого.
Обставин які обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Одночасно суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1