Справа № 711/8698/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;
при секретарях ОСОБА_2 ;
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідуваньза №0003324 від 11.10.2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, із середньою освітою, тимчасово непрацюючий, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 24.10.2011 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Звільнений 16.06.2014 по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
10 жовтня 2015 року близько 19.00 год. ОСОБА_4 , 1984 р.н., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, спільно та за попередньою змовою із ОСОБА_6 , 1986 року народження, відчинивши вхідні двері знайденим ключем, проникли в приміщення квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно , умисно, з корисливих мотивів, викрали майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: пральну машинку «Ariston», вартістю 5 000 грн., телевізор «Supra», вартістю 350 грн., ТВ Тюнер «Strong», вартістю 400 грн., праску «Elenberg», вартістю 250 грн., роутер «Asus», вартістю 333 грн., після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 6333 грн. Також перебуваючи у вказаному приміщенні здійснили викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_8 , а саме чоловіча барсетка вартістю 80 грн., чоловічий гаманець коричневого кольору вартістю 80 грн., мобільний телефон марки «Nokia 5130» вартістю 30 грн., після чого з викраденим зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 190 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі, визнав всі фактичні обставини кримінального провадження у відповідності до зачитаного обвинувального акту та пояснив, 10.10.2015 року близько 19.00 год. із ОСОБА_6 проник до квартири, маючи ключі від неї, в районі Сєдова, за ринком, за адресою: АДРЕСА_3 , викравши звідти перелічені речі, зникли з ними на таксі.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.

Частина четверта даної статті вказує, що допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань. Однак дана стаття не зобов`язує сторону обвинувачення надавати докази в кримінальному провадженні, якщо суд за згодою всіх учасників кримінального провадження визнав недоцільним дослідження наявних доказів, які таким чином повністю визнаються в судовому засіданні сторонами провадження. Тому визнання вини та відмова обвинувачених від детальних показів в судовому засіданні не перешкоджає розглядати дане кримінальне провадження у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, що чітко узгоджується із нормами вказаної статті та позбавляє необхідності доведення фактичних обставин посилаючись на зібрані в справі докази. Дане положення виключно стосується необхідності та порядку дослідження доказів, іншого тлумачення та поняття не містить.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході досудового розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання, не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь, будь-які заперечення відсутні.

Вина обвинуваченого підтверджується його показаннями, даними ним у судовому засіданні, що стосується визнання вини у вчиненому та інкримінованому органом досудового розслідування, та тими доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав у судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення доведено і дії обвинуваченого суд кваліфікує:

за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, відповідно до положень ст.65 КК України.

Згідно ст.66 КК України,пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст.67 КК України,обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив.
Враховуючи вказані обставини, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке на підставі ч.3 ст.12 є тяжким злочином, наявності наслідків у виді матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи конкретні обставини справи, підтверджені в судовому засіданні, його особу, який має постійне місце проживання, за яким має позитивні характеристики, на спеціальних обліках не перебуває, визнання вини та відношення до вчиненого, йоговік, стан здоров`я, наявність сталих соціальних зв`язків, відшкодування спричиненої шкоди, детальні свідчення відносно фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень суд обґрунтовує за можливе призначити покарання у виді позбавленням волі, наближене до мінімальних розмірів санкції інкримінованої статті.

Судом також взято до уваги застосування примусових приводів та перебування обвинуваченого в розшуку.

Враховуючи всю сукупність обставин, встановлених під час судового розгляду та те, що обвинувачений тривалий проміжок часу утримувався під вартою, таким чином сумлінно відбував покарання, суд вважає, що саме така міра призначеного покарання у виді позбавлення волі є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Дана позиція викладена уПостанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Підстав для застосування обвинуваченому ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає, так, як обвинувачений вчинив умисне кримінальне правопорушення, спрямоване проти власності, враховуючи проникнення в житло та наявність у нього непогашеної судимості.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 було вирішено при винесені вироку відносно ОСОБА_6 03.10.2016 року.

При застосуванні ч.5 ст.72 КК України суд обґрунтовує необхідність зарахування строку попереднього ув`язнення із 16.01.2016 по 22.04.2016, затримання обвинуваченого без ухвали слідчого судді, та із 01.03.2017 до дати набрання вироком законної сили, тобто вказівкою на подію, обґрунтовуючи наступним.

Відповідно до ч.1 ст.113 КПК України процесуальні строки це встановлені Законом або відповідно до нього судом проміжки часу у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до положень ч.2 ст.114 КПК України будь-які строки, що встановлюються судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом та не перешкоджають право на захист.

Положення ч.1 ст.115 цього Кодексу зазначають, що строки можуть визначатися судом вказівкою на подію.

В даному випадку, суд вказує на подію у вигляді дати набрання вироком законної сили, що цілком узгоджується із зазначеними положеннями КПК України.

Судові витрати відсутні.

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 91, 113-115, 325, 326, 349, 368-371, 374, 377 КПК України, ст.ст. 65-70, 89, 185 КК України -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку у законну силу, залишити без змін.

Строк відбування покарання рахувати із встановленого моменту затримання, тобто із 01.03.2017 року.

Строк перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 із 16.01.2016 року по 22.04.2016 року та із 01.03.2017 року по день набрання вироку законної сили (включно) підлягає зарахуванню у строк відбутого покарання у співвідношенні 1 день попереднього ув`язнення до 2 днів позбавлення волі згідно з положеннями ч.5 ст. 72 КК України.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-особисті речі потерпілих, які були їм повернуті на відповідальне зберігання залишити за належністю;

-письмові матеріали кримінального провадження, що містять характеризуючі дані на обвинувачену та були долучені прокурором та стороною захисту під час дослідження у судовому засіданні зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1