АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/216/17 Справа № 705/270/16-к Категорія: ч.2 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 грудня 2016 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умані Черкаської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, неодруженого, без реєстрації місця проживання, адреса проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 18.07.2007 Уманським міським судом Черкаської області за ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ст.304, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 2) 21.05.2010 Уманським міським судом Черкаської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі, звільнений 11.12.2013 по відбуттю строку покарання; 3) 08.09.2014 Уманським міськрайонний судом Черкаської області за ст.395 КК України до 4 місяців арешту, вказані судимості у встановленому законом порядку не зняті і не погашені; 4) 11.09.2015 Комсомольським районним судом м. Херсона за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, покарання відбуває з 23.07.2015
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за цим вироком та за вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 11.09.2015 року шляхом часткового складання призначених покарань визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць.
Зараховано у строк остаточно визначеного покарання за сукупністю злочинів частково відбуте покарання за вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 11.09.2015 року у виді позбавлення волі з 16.10.2015 року по 07.11.2016 року, тобто 1 рік 27 днів, та визначено ОСОБА_7 до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк два роки одинадцять місяців три дні.
Строк відбування покарання рахувати з 13.12.2016 року дня постановлення вироку.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у визначений строк відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення в кримінальному провадженні за вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 11.09.2015 року, а саме: з дня затримання по день набрання вироком законної сили з 23.07.2015 року по 15.10.2015 року, а також строк перебування засудженого в слідчому ізоляторі для участі в судовому розгляді цього кримінального провадження з 08.11.2016 року по 12.12.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обрано. Тимчасово залишено обвинуваченого ОСОБА_7 у Черкаському слідчому ізоляторі до набрання цим вироком законної сили, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він маючи судимості за вчинення злочинів проти власності, 17.05.2015, приблизно о 04 год. 00 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, повторно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно, з підлоги коридору вказаного будинку, викрав мобільний телефон марки «Nokia 206» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 800,00 гривень, в якому перебували стартовий пакет мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , вартістю 10,00 грн., стартовий пакет мобільного оператора «Лайф» з абонентським номером НОМЕР_4 , вартістю 10,00 грн., на рахунку яких коштів не було, та карта пам`яті MICRO CD на 2 Гб, вартістю 80,00 грн., що належать потерпілому ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріального збитку на загальну суму 900,00 гривень.

Не погоджуючись з вказаним вироком обвинувачений ОСОБА_7 , подав апеляцію, в якій вказує, що покарання призначене є занадто суворим, а також зазначає що судом першої інстанції не правильно враховано термін попереднього ув`язнення за вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 11.09.2015 року. Просить пом`якшити покарання призначене судом першої інстанції, та перерахувати частково відбуте покарання за вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 11.09.2015 року.

Не погоджуючись з вказаним вироком, прокурор, подав апеляцію, в якій вказує, що вказаний вирок підлягає скасуванню в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить вирок суду першої інстанції скасувати, та ухвалити новий обвинувальний вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 11.09.2015 визначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 , та підтримала апеляцію подану прокурором, і просила її задоволити з наведених в ній підстав, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану обвинуваченим ОСОБА_7 апеляцію, та просили її задоволити з наведених в ній підстав, а апеляцію прокурора просили залишити без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає до задоволення, а апеляція прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду, щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за яке його засуджено при обставинах наведених у вироку, підтверджений зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені кримінального правопорушення.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України є вірною і ніким з учасників процесу не оспорюється.

По справі зібрано достатньо доказів, які свідчать, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та обґрунтовано постановив обвинувальний вирок, а посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на суворість, а прокурора на м`якість призначеного покарання є необґрунтованими та безпідставними.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції повністю враховано вимоги ст. 65, 66, 67 КК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляції прокурора щодо м`якості та обвинуваченого ОСОБА_7 щодо суворості призначеного покарання не підлягають задоволенню, оскільки при призначенні покарання, місцевий суд вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, непрацюючий, та обставини що пом`якшують та обтяжують його покарання. Так в якості обставин що пом`якшують покарання, судом першої інстанції вірно враховано щире каяття, та добровільне відшкодування шкоди, а в якості обставин, що обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
Таким чином, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.2,3 ст. 50 КК України, може бути досягнута виключно при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання у виді позбавлення волі. А тому вирок суду є законним і обґрунтованим, а доводи наведені в апеляціях обвинуваченогоОСОБА_7 щодо суворості покарання, та прокурора щодо м`якості призначеного покарання непереконливими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки доводи викладені в апеляціях вже враховані судом першої інстанції.
За зазначених вище обставин призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідає вимогам кримінального закону, є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів і призначено в межах санкцій ч.2 ст. 185 КК України.
Враховуючи наведене, вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 грудня 2016 року, є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляції обвинуваченогоОСОБА_7 та прокурора , колегія суддів не вбачає.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тому, на думку колегії суддів, обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 грудня 2016 року - залишити без задоволення.

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 грудня 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день перебування в СІЗО за два дні позбавлення волі, тобто з 13.12.2016 року по 04.05.2017 року.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяця з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , з часу отримання копії вироку.

Головуючий :

Судді :