Справа № 529/489/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2017 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, військовозобов`язаного, в силу ст. 89 КК України несудимого, обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 21.04.2017 року близько 10 год. знаходячись в стані алкогольного сп"яніння, перебуваючи у власних справах на кладовищі, розташованого в с. Стасі Диканського району Полтавської області, яке відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» є місцем поховання, на могилі ОСОБА_7 побачив металевий цеп яким вона була огороджена, який вирішив викрасти з метою подальшого продажу. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення предметів з місця поховання, з корисливих мотивів, ігноруючи моральні норми суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховань, застосувавши фізичну силу демонтував з стовпчиків огорожі могили ОСОБА_7 , та незаконно заволодів 7-ма шматками металевого ланцюгами, вчинивши таким чином наругу над вказаною вище могилою.

Того ж дня, близько 10 год. 30 хв., обвинувачений ОСОБА_4 знаходячись в стані алкогольного сп"яніння, перебуваючи на цвинтарі в с. Стасі Диканського району Полтавської області біля могили ОСОБА_8 та продовжуючи свої протиправні дії, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання, з корисливих мотивів ігноруючи моральні норми суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховань, умисно, з корисливих спонукань, застосувавши фізичну силу зняв стовпчиків огорожі могили ОСОБА_8 сім шматків ланцюга, здійснивши таким чином наругу над цієї могилою.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 вказані шматки ланцюгів зняті з могил ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продав ОСОБА_9 за 200 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

При розгляді справи в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, визнав повністю та пояснив, що він дійсно в 21.04.2017 року на цвинтарі розташованому в с. Стасі Диканського р-ну Полтавської області з могили ОСОБА_7 та ОСОБА_8 демонтував по сім шматків цепів, які ними були обгородженні та продав їх за 200 грн. ОСОБА_9 , а кошти витратив на власні потреби. Вказав, що у вчиненому розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_6 , суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_4 дійсно здійснив наругу над могилою її матері, шляхом зняття з могили металевих ланцюгів, якими вона була загородженими.

Так як, обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, в суді заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, він не має, ніякі обставини ним не оспорюються, тому він, його захисник, потерпіла ОСОБА_6 та прокурор вважали недоцільним дослідження судом доказів, які ніким не оспорюються. За вказаних обставин після роз`яснення обвинуваченому положень та наслідків ст. 349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинуваченого, потерпілої ОСОБА_6 та дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вказівку на достовірність поданих суду доказів, в порядку ст. 349 КПК України суд при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих та вивченням документів, які характеризують його особу.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 297 КК України, як наруга над могилою,а також незаконному заволодінні предметами , що знаходяться на могилі, вчинені з корисливих мотивів, та нарузі над могилою, а також незаконному заволодінні предметами, що знаходяться на могилі, вчинені повторно з корисливих мотивів є вірною, так як, обвинувачений ОСОБА_4 21.04.2017 року, знаходячись в стані алкогольного сп"яніння, перебуваючи на кладовищі, яке відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» є місцем поховання, що розташоване в с. Стасі Диканського району Полтавської області, в всупереч моральним нормам суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховань, умисно, з корисливих мотивів, зняв 7 шматків металевого ланцюга, яким була огороджена могила ОСОБА_7 , вчинивши таким чином наругу над вказаною могилою. Після чого продовжуючи свої злочинні дії з метою наживи обвинувачений підійшов до могили ОСОБА_8 , яка знаходиться на вказаному вище цвинтарі де виявив металеву огорожу у вигляді цепу та вирішив її викрасти. Переконавшись у відсутності сторонніх осіб обвинувачений ОСОБА_4 повторно, умисно, з корисливих мотивів, в всупереч нормам моралі, які спрямовані на повагу до померлих та місць їх поховань, демонтував сім металевих шматків ланцюга.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , за вчинений ним злочин, передбачений ч. 3 ст. 297 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття, відсутність тяжких наслідків вчиненого, часткове відшкодування збитків потерпілим та стан здоров"я обвинуваченого.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння.

Враховуючи вище викладене, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 який є працездатною особою, але не займається суспільно-корисною діяльністю, вчинив тяжкий злочин, а тому суд не вбачає підстав для застосування при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 ст. ст.75, 76 КК України.

Однак, враховуючи винятковість таких обставин як щире каяття обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків, відшкодування завданих збитків потерпілим шляхом повернення викраденого майна та часткового відшкодування коштів за викрадення майно, активне сприяння розкриттю злочину, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім цього суд з урахуванням особи обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, приходить до висновку про необхідність застосування при призначенні покарання обвинуваченому ст. 69 КК України та визначення йому за скоєне покарання нижче нижчої межі, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 297 КК України у виді обмеження волі, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Свою думку, щодо призначення виду покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в судовому засіданні було висловлено в досудовій доповіді представником органу пробації, з якої вбачається, що на думку органів пробації, застосування соціально виховних заходів, які необхідні для впливу на поведінку особи обвинуваченого з метою його виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Долю речових доказів за кримінальним провадженням вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи те, що обвинуваченому ОСОБА_4 призначається покарання у виді обмеження волі, під час досудового розслідування до нього не був застосований запобіжний захід проте на даний час існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу може ухилятися від явки до органів пробації до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 369 - 371, 373 - 377, 391, 395 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року і шести місяців обмеження волі.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього ряд обов`язків, визначених ст. 194 ч. 5 КПК України, а саме прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Речовий доказ, у вигляді ланцюга, який складається з семи фрагментів, та який був викрадений обвинуваченим ОСОБА_4 з могили ОСОБА_8 та знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 , залишити останньому як його власність.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок набирає законної сили через 30 днів з моменту його проголошення, якщо ніким не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд.

Головуючий: