Справа №522/4213/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2017 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю слідчий - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання ст. слідчого першого СВ УР КП СО прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000508 від 27.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий першого СВ УР КП СО прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000508 від 27.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, мотивуючи наступним.

Наказом заступника Генерального прокурора України прокурора Одеської області № 414-к від 29.02.2016 ОСОБА_5 призначено на посаду прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури.

Відповідно до п. 2.9 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 13.1 ПДР визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Крім того, п. 13.3 ПДР передбачено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Однак в порушення вказаних вимог ПДР, прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

26 лютого 2017 року приблизно о 19.00 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 керуючи автомобілем "АUDI Q7" чорного кольору, державний номерний знак " НОМЕР_1 " та рухаючись по вул. Шкільній в с. Кислиця Ізмаїльського району Одеської області здійснив поворот праворуч у провулок без назви, не обрав безпечну дистанцію та не дотримуючись безпечного інтервалу між автомобілем та пішоходом, який рухався в напрямку руху автомобілю, передньою частиною автомобілю здійснив зіткнення з пішоходом ОСОБА_6 та переїхав її тіло переднім правим та заднім правим колесом, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді сочетаної травми грудної клітини тазу, в результаті отримання яких, потерпіла померла.

2 березня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час проведення санкціонованого обшуку виявлено та вилучено автомобіль моделі "АUDI Q7" чорного кольору, державний номерний знак " НОМЕР_1 " та доставлено на штрафмайданчик.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином автомобіль "АUDI Q7" державний номерний знак " НОМЕР_1 " є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди та може містити на собі інші відомості, які можуть бути використані як доказ скоєного злочину.

Отже перебуваючи у фактичному користуванні підозрюваного ОСОБА_5 або його близьких родичів автомобіль може бути відчужений в результаті чого будуть знищенні сліди скоєного злочину крім того вказаний автомобіль може бути в подальшому конфіскованим для забезпечення цивільного позову заявленого потерпілими.

Слідчий у судовому засіданні просив задовольнити клопотання із вказаних підстав.

На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження для розгляду клопотання, не перешкоджає його розгляду.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Зазначені у клопотанні автомобіль, на думку слідчого судді, можуть бути використані як докази у кримінальному провадженню, оскільки могли зберегти на собі сліди злочинів, та могли бути об`єктом кримінального правопорушення передбаченого ст.286 КК України. З метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, збереження від втрати, знищення чи перетворення вилучених речей, задля використання їх у доказових цілях, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку розумним та співрозмірним обмеженню права власності буде накладення арешту на вилучене майно, а тому клопотання слідчого є обґрунтованим.
Керуючись вимогами ст. ст. 40, 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ :
Клопотання ст. слідчого першого СВ УР КП СО прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000508 від 27.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль "АUDI Q7" чорного кольору, державний номерний знак " НОМЕР_1 "

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1