Справа № 459/3462/13-к
Провадження № 1-кп/456/132/2017
УХВАЛА
судового засідання
13 липня 2017 року

Колегія суддів Стрийського міськрайонного суду Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду заяву захисника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 про відвід складу суду в кримінальному провадженні відносно обвинувачених: ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України; ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 19.09.2016 року кримінальне провадження № 0000087 від 10.01.2013 року щодо ОСОБА_8 за підозрою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 за підозрою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 за підозрою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15,ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України передано на розгляд до Стрийського міськрайонного суду Львівської області.

Ухвалою від 03.07.2017 року призначено підготовче судове засідання.

Захисник ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 подав до суду заяву про відвід складу суду, мотивуючи тим, що відповідно до ухвали про призначення справи до підготовчого судового засідання від 03.07.2017 року по вказаній справі така прийнята не судом у складі, визначеному протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2017 року (головуюча-суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ), а одноособово суддею ОСОБА_1 . Таким чином, ухвала про призначення справи до підготовчого судового засідання постановлена незаконним складом суду в порушення вимог ст.ст. 31, 372, 375 КПК України. Окрім того, суддею ОСОБА_1 фактично перейдено до стадії судового провадження, перехід до якої не передбачено вимогами КПК України. Водночас, судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 участі у винесенні ухвали про призначення справи до підготовчого судового засідання не брали, окремої думки щодо такої не подавали, беруть участь у підготовчому судовому засіданні всупереч вимогам КПК України, ухвали про призначення судового розгляду по справі №459/3462/13-к не виносили у складі суду, визначеного протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2017 року. Таким чином, захист позбавлений прав і можливостей, визначених ст. 319 КПК України, зокрема, щодо висловлення думки про можливість продовження судового розгляду.

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та їх захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_9 заяву про відвід суддям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтримали.

Прокурор ОСОБА_5 подану заяву вважає необґрунтованою, безпідставною і такою, що не підлягає задоволенню.

Вивчивши заяву про відвід, враховуючи думки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, колегія суддів приходить до висновку, що така підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до статті 9 Конституції України, ст. 1 КПК України, статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" - закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даної заяви.

Право на розгляд справи незалежним та неупередженим судом, встановленим законом, закріплене як на конституційному, так і галузевому рівнях. Так, ч. 1 ст. 124 Конституції встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Конституційний Суд України в резолютивній частині свого Рішення від 1 грудня 2004 року №19-рп/2004 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень частин 1, 2 ст. 126 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про статус суддів» (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) зазначив, що незалежність суддів є невід`ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону. Недоторканність суддів один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Положення ч. 2 ст. 126 Конституції України «вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється» треба розуміти як забезпечення незалежності суддів у зв`язку із здійсненням ними правосуддя, а також як заборону щодо суддів будь-яких дій незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, установ та організацій, органів місцевого самоврядування. їх посадових і службових осіб, фізичних та юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків або схилити їх до винесення неправосудного рішення тощо.
На рівні галузевого законодавства гарантії незалежності та неупередженості суддів містяться у статтях 75-83 КПК, які визначають підстави відводу (самовідводу) суддів, порядок вирішення заяви про відвід та наслідки відводу суддів.
У Листі Верховного Суду України «Щодо перевищення розумних строків розгляду справ» від 25 січня 2006 року № 1-5/45 зазначено, що критеріями оцінювання розумності строку розгляду справи є складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає в разі нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при переданні або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів для дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторного направлення справи на новий судовий розгляд.
Чітку позицію з цього приводу висловив Європейський суду з прав людини, вказавши в своєму Рішенні від 9 листопада 2006 року в справі «Білуха проти України» (справа щодо гарантій розгляду справи незалежним і безстороннім судом) зазначено: «Наявність безсторонності судді відповідно до п. 1 ст. б Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного. За об`єктивним критерієм слід визначити окремо поведінку судді, чи існували переконливі факти, які б давали підстави для сумнівів у його безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це навіть зовнішні вияви можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки здійснюватися, повинно бути також видно, що воно здійснюється». Важливим питанням є забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадськості до суду»... «Що стосується розгляду справи у розумні строки, то тільки ті затримки, які сталися з вини держави, можуть виправдати висновок стосовно недотримання вимоги «розумного строку».
Згідно з п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
За цими жпідставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що для забезпечення умов, за яких у сторін кримінального провадження не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, розгляд справи даною колегією не відповідатиме критерію законності складу суду, а тому заяву про відвід суддям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 372 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА :
Заяву захисника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 про відвід складу суду в кримінальному провадженні відносно обвинувачених: ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України; ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України задовольнити.
Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України; ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України передати до канцелярії суду для подальшого розподілу в порядку встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.
Головуюча- суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3