Справа № 526/386/16-к
Провадження № 1-кп/526/9/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч кримінальне провадження № 0000426 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гадяч Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта професійно-технічна, розлученого, має на утриманні неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

встановив:

08.06.2015 року близько 19 год. в м. Гадяч ОСОБА_4 , рухаючись по вулиці на власному автомобілі марки OPEL OMEGA, помітив неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з якими він перебуває в особистих неприязних відносинах. В цей час, в ОСОБА_4 виник протиправний умисел на умисне заподіяння тілесних ушкоджень вказаним неповнолітнім особам. З цією метою, він зупинив свій автомобіль та, підійшовши до ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , умисно наніс кожному з них по кілька ударів руками по голові. Після цього, ОСОБА_4 , з метою подальшого безперешкодного умисного спричинення тілесних ушкоджень неповнолітнім ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , із застосуванням фізичної сили, змусив їх сісти до салону свого автомобіля, після чого на даному транспортному засобі відвіз їх до лісопосадки, що знаходиться поблизу с. Осняги Гадяцького району. Перебуваючи в даній лісопосадці, ОСОБА_4 продовжуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вивів останніх із салону свого автомобіля та умисно наніс їм по декілька ударів руками по голові та ногами по інших ділянках їх тіла.

В результаті зазначених умисних протиправних дій з боку ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 122 від 15.06.2015 року спричинено тілесні ушкодження у вигляді: садна лівої вушної раковини та лівої завушної ділянки, садна лівого ліктьового суглобу, садна пястно-фалангового суглобу 2-го пальця лівої кисті, садна лівого плеча, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, а потерпілому ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 119 від 15.06.2015 року спричинено тілесні ушкодження у вигляді: садна колінних суглобів, садна правої кисті, крововиливу верхніх кінцівок та спини, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Суд визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та кваліфікує його дії як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, суду пояснив, що 08.06.2015 року близько 19 год. він рухався на власному автомобілі марки OPEL OMEGA разом зі своїм сином ОСОБА_8 та співмешканкою ОСОБА_9 по вул. Дзержинського в м. Гадяч, де помітив неповнолітніх ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , які, як зазначив його син, побили його. Зупинившись, він позвав їх до себе, проте ОСОБА_7 почав тікати, а потім повернувся, після цього він дав ОСОБА_7 по потилиці та, примусивши їх сісти до його автомобіля, а також провівши з ними бесіду, вивіз їх на 5 км від міста в напрямку с. Осняги Гадяцького району. Там, він дав ОСОБА_6 двічі по потилиці. Як потерпілі отримали синці біля вух він не знає та вважає, що дані синці утворились не від його ударів. Після цього, він висадив ОСОБА_6 та ОСОБА_10 перед с. Осняги.

В процесі судового розгляду, ОСОБА_4 змінив свої покази, визнав вину в повному обсязі та фактичні обставини в справі. Суду також пояснив, що вчинив дане кримінальне правопорушення, оскільки, як пояснив йому син ОСОБА_8 , дані особи останнього побили.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується також наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що того дня вони разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_11 гуляли на вулиці. До них під`їхав автомобіль OPEL, звідки вийшов ОСОБА_4 та наніс долонями рук ОСОБА_6 близько 10 ударів. Після чого останній опинився в автомобілі. Яким саме чином ОСОБА_6 опинився в автомобілі, він не бачив. В цей час, ОСОБА_4 підбіг до нього та наніс йому близько 3-4 ударів по голові долонями рук та з допомогою фізичної сили та психологічного тиску примусив сісти в його автомобіль. Вони розуміли, що ОСОБА_4 почав їх бити у зв`язку з тим, що незадовго до цього відбулася бійка між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а він був лише очевидцем. В автомобілі також разом з ними їхала співмешканка ОСОБА_4 , яка сиділа на передньому сидінні біля водія та його син ОСОБА_8 , який сидів на задньому сидінні з правого боку. По дорозі, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 , який сидів на задньому сидінні посередині, ще декілька ударів правою рукою, а також погрожував їм. Заїхавши за с. Осняги Гадяцького району в лісопосадку, ОСОБА_4 зупинив автомобіль. Перший вийшов з автомобіля він, після чого вийшов ОСОБА_4 та почав його відразу бити по голові, від чого він впав та втратив свідомість, а той почав добивати, наносячи удари ногами по всім частинам тіла. Потім, із автомобіля вийшов ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_4 почав бити ОСОБА_6 , якому також наносив удари спочатку по голові, від чого той впав, а ОСОБА_4 продовжував наносити удари ногами. За цими діями також спостерігали ОСОБА_8 та співмешканка ОСОБА_4 . Після цього, на вимогу ОСОБА_4 вони попросили пробачення у його сина ОСОБА_8 . Потім, ОСОБА_4 не повіривши в щирість його прохання про вибачення, наніс ще удари по всім частинам тіла. Після цього, ОСОБА_4 сів в автомобіль та поїхав, а він разом з ОСОБА_6 самостійно добирався додому. Думку щодо міри покарання для обвинуваченого не висловлював.

В наступні судові засідання законний представник ОСОБА_7 ОСОБА_12 не з`являлась, а згодом припинив з`являтися і сам ОСОБА_7 , що унеможливило суд дізнатися думку потерпілого щодо міри покарання.

Суд, переконавшись у тому, що всі присутні учасники судового розгляду правильно розуміють фактичні обставини по справі, а також у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини по справі в апеляційному порядку, обмежив судовий розгляд допитом обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_7 та дослідженням письмових доказів, згідно ст. 349 КПК України. Суд визнав за недоцільне допит свідків та потерпілого ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю, фактичні обставини не заперечував, а потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_13 , будучи недоноразово належним чином повідомленими про час і місце розгляду кримінального провадження, у судові засідання в більшості випадків не з`являлись, про причини своєї неявки суду не повідомляли.

У висновку експерта № 122 від 15.06.2015 року зазначено, що проведеною судово-медичною експертизою ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження які можна розділити на групи:
А - Садна лівої вушної раковини та лівої завушної ділянки. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від не менше двох травматичних дій тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові (тобто 08.06.2015 року близько 19 год.) і як в своїй сукупності, так і кожне окремо кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Б - Садно лівого ліктьового суглобу. Дане тілесне ушкодження могло утворитися від не менше однієї травматичної дії тупих твердих предметів, можливо при одноразовому падінні на тверду горизонтальну поверхню, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові і кваліфікується як легке тілесне ушкодження.
В - Садно пястно-фалангового суглобу 2-го пальця лівої кисті. Дане тілесне ушкодження могло утворитися від не менше однієї травматичної дії тупих твердих предметів, можливо при одноразовому падінні на тверду горизонтальну поверхню, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові і кваліфікується як легке тілесне ушкодження.
Г - Садно лівого плеча. Дане тілесне ушкодження могло утворитися від не менше однієї травматичної дії тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові і кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Можливо утворення тілесного ушкодження групи Г при одноразовому падінні на виступаючі частини твердої горизонтальної або вертикальної поверхні.
Відповідно висновку експерта № 119 від 15.06.2015 року, проведенням судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , враховуючи дані медичної документації на його ім`я, виявлені тілесні ушкодження які можна розділити на групи:
А - Садна колінних суглобів. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від не менше п`яти травматичних дій тупих твердих предметів, можливо при одноразовому падінні на тверду горизонтальну поверхню, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові (тобто 08.06.2015 року близько 19 год.) і як в своїй сукупності, так і кожне окремо кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Б - Садна правої кисті. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від не менше двох травматичних дій тупих твердих предметів, можливо при одноразовому падінні на тверду горизонтальну поверхню, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові і як в своїй сукупності, так і кожне окремо кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
В - Крововиливи верхніх кінцівок та спини. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від не менше шести травматичних дій тупих твердих предметів,з обмеженою контактуючою поверхнею, якими (м) могли (міг) бути руки людини стиснуті в кулаки або ноги у взутті, або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові і як в своїй сукупності, так і кожне окремо кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 23.12.2015 року разом з фототаблицею до нього, за участю свідка ОСОБА_14 в присутності його матері ОСОБА_15 було проведено слідчий експеримент, в ході якого ОСОБА_8 надав пояснення щодо подій та обставин вчиненого його батьком, ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, яке відбулося 08.06.2015 року, а потім показав на манекені, як саме його батько, ОСОБА_4 , схопив по черзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за футболку, а потім рукою наніс їм по одному удару долонею руки по тильній частині голови. Після цього, ОСОБА_8 показав на манекені, як саме його батько ОСОБА_4 тримав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 коли садив їх у салон автомобіля, що було зафіксовано за допомогою цифрової фотокамери. Після цього, ОСОБА_8 показав на манекені, як саме його батько ОСОБА_4 тримав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 коли витягував їх з салону автомобіля, що було зафіксовано за допомогою цифрової фотокамери. Потім ОСОБА_8 , показав як саме його батько ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по одному удару долонею руки по тильній частині голови.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 05.11.2015 року разом з фототаблицею до нього, за участю потерпілого ОСОБА_6 , його законного представника ОСОБА_13 , спеціаліста ОСОБА_16 було проведено слідчий експеримент, в ході якого ОСОБА_6 надав пояснення щодо подій та обставин вчиненого ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, яке відбулося 08.06.2015 року, а також показав на місці, як відбувалися події, а саме: показав на манекені, у якому положенні він знаходився в той час, коли ОСОБА_4 підійшов до нього та як саме останній наніс йому близько 6-ти ударів по голові та обличчю, як саме ОСОБА_4 схопив його рукою ззаду за шию, після чого посадив його у автомобіль. Після цього, ОСОБА_6 показав на манекені, як саме ОСОБА_4 наніс один удар рукою по обличчю ОСОБА_7 , в результаті чого він упав на землю. Потім, ОСОБА_6 розмістив манекен у положення на спину, пояснивши, що у такому положенні опинився ОСОБА_7 після падіння, та показав на манекені, як саме та куди саме ОСОБА_4 наносив йому удари ногами по тілу та як саме останній наступав ОСОБА_7 на обличчя, притискаючи голову до землі. Далі, ОСОБА_6 показав на манекені, як саме ОСОБА_4 наніс йому один удар рукою по обличчю, в результаті чого він упав на землю, після чого, ОСОБА_6 розмістив манекен у положення на спину, дужче на правий бік, пояснивши, що у такому положенні він опинився після падіння, та показав на манекені, як саме та куди саме ОСОБА_4 наносив йому удари ногами по тілу, кінцівках та як саме останній наступав йому ногами на обличчя, притискаючи голову до землі. Після цього, ОСОБА_6 показав на манекені, як саме ОСОБА_4 звалив ОСОБА_7 на землю, коли вони стояли на колінах, після чого присівши зверху на манекен, показав, як у якому положенні вони знаходилися та як саме ОСОБА_4 наносив удари руками по обличчю ОСОБА_7 .
Відповідно висновку експерта № 238 від 09.11.2015 року, покази потерпілого ОСОБА_6 , надані ним у ході проведення слідчого експерименту не суперечать об`єктивним судово-медичним даним, отриманим при судово-медичній експертизі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Згідно ст.ст. 66, 67 КК України обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Хоч обвинувачений і визнав всі фактичні обставини у справі, які встановлені судом, висловлював жаль з приводу вчиненого, проте ним не вчинено будь-яких дій, які б свідчили про бажання виправити ситуацію, що склалася, а тому суд не вбачає щирого розкаяння.

При призначенні ОСОБА_4 покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України віднесено до злочину невеликої тяжкості, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин покарання, особу обвинуваченого, який раніше злочини не вчиняв, на спеціальних обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, непрацюючого, має на утриманні неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнав вину в повному обсязі, тому суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе шляхом застосування до нього міри покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався, підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, ?

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 595 (п`ятсот дев`яносто п`ять) грн.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1