ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1935/17
провадження № 1-кп/753/490/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" лютого 2017 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
перекладача - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000302 від 12.01.2017 р. за звинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2017 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000302 від 12.01.2017 р. за звинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки він складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, підсудний Дарницькому районному суду м. Києва, підстав для закриття чи зупинення провадження, на його думку, немає. Також просив обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави, обраний згідно останньої ухвали слідчого судді з цього приводу, строк дії якої закінчився 3.02.2017 р.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду у зв`язку з його невідповідністю вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.
Потерпілий ОСОБА_7 надав заяву про проведення підготовчого судового засідання у його відсутність.
Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши виключно зміст обвинувального акту та реєстр матеріалів досудового розслідування, не вдаючись до передчасної оцінки наявності чи відсутності доказів винуватості обвинуваченого на цій стадії кримінального процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України - у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.

Норми КПК України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення (ст. 348 КПК України), а потерпілому надає право підтримувати обвинувачення у випадку відмови прокурора від державного обвинувачення, а також ряд інших прав, безпосередньо пов`язаних з обвинуваченням (ст.56 КПК України).

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьєта Сассі проти Франції», п.52).

Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України обставин, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив, і мета вчинення кримінального правопорушення.

Так, зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину за попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством особами. Між тим, з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 06.11.2016 р. відомості про злочин були внесені до ЄРДР та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0012596. Із вказаного кримінального провадження 12.01.2017 р. були виділені матеріали в окреме провадження за № 0000302 за звинуваченням ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України. Ухвалою слідчого судді від 08.11.2016 р., відносно ОСОБА_5 в рамках первісного кримінального провадження застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави. Зі змісту зазначеної ухвали вбачається, що органом досудового розслідування встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України групою осіб за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , матеріали стосовно яких перебувають в окремому провадженні. Таким чином, в тексті обвинувального акту відносно ОСОБА_5 містяться суперечності, оскільки фактично встановивши конкретних осіб, за попередньою змовою з якими ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України із зазначенням їх прізвищ та імен, орган досудового розслідування у виділеному обвинуваченні зазначив, що такі особи є невстановленими, у зв`язку з чим обвинувачення в цій частині видається таким, що протирічить фактичним обставинам.

Крім того, у змісті обвинувального акту міститься посилання на те, що ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб 5.11.2016 р. / у кількості 4 осіб/ увійшли до під`їзду буд АДРЕСА_1 , де вибрали квартиру АДРЕСА_2 , зламали нижній механічний замок, обшукали квартиру та викрали чуже майне, яке належить потерпілому.

Таким чином, обвинувачення в цій частині не конкретизовано, а саме не конкретизовано дії обвинуваченого, а також інших осіб на місці скоєння злочину, що не відповідає вищевказаним положенням національного законодавства та позиціям, викладеним у вищенаведених рішеннях Європейського суду з прав людини.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, що унеможливлює призначення його до судового розгляду, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору.
Разом з тим, відповідно до положень ч.3 ст. 315 КПК України, згідно з якими під час підготовчого судового засідання суд має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід, при вирішенні питання про доцільність обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 182 КПК України - застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
Відповідно до ч.6 ст. 194 КПК України - обов`язки можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Так, встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 надійшов в провадження суду 01.02.2017 р. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.01.2017 р. ОСОБА_5 був продовжений строк виконання покладених на нього обов`язків, визначених при обранні запобіжного заходу у вигляді застави, до 03.02.2017 р. Таким чином, на теперішній час строк дії обов`язків закінчився. Між тим, враховуючи відсутність даних, які б вказували на зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, характер та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави у розмірі визначеному ухвалою слідчого судді від 8.11.2016 року, тобто 116 000 грн. із покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 194, 314 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000302 від 12.01.2017 р. за звинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повернути прокурору.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 72,5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 116000 /сто шістнадцять тисяч/ гривень, яка була внесена обвинуваченим на депозитний рахунок Дарницького районного суду м. Києва відповідно до ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 08.11.2016 р.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, не відлучатись з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання, строком на два місяці, а саме- до 09.04.2017 р. включно
Ухвала в частині повернення обвинувального акту може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1