Провадження №1-кп/748/176/17
Єдиний унікальний № 748/1089/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2017 року м. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження № 0000298 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 14.11.2016 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 240 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 листопада 2016 року за ч.3 ст. 185, ст.69 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт та, будучи належним чином ознайомлений та повідомлений з порядком відбування покарання, та попереджений про наслідки ухилення від відбування покарання, не виконав без поважних причин громадські роботи, відпрацювавши всього 8 годин громадських робіт, із призначених 240 годин громадських робіт, чим допустив ухилення від відбування цього покарання.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що дійсно він ухилився від відбування покарання без поважних причин. Йому було роз`яснено порядок та умови відбуття зазначеного виду покарання, а також було попереджено про наслідки у разі ухилення від відбуття покарання. У скоєному щиро кається і просив суворо не карати, запевнив про недопущення правопорушень у подальшому.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого, кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне визнати щире каяття, а обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 міру покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до скоєного; дані про його особу, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався, обставину, яка пом"якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді арешту на строк у межах санкції частини статті КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення після постановлення відносно нього вироку, але до повного відбуття покарання, суд вважає за необхідне при призначенні остаточної міри покарання керуватися вимогами ст. 71 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, з урахуванням вимог статті 72 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 листопада 2016 року та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць 10 (десять) днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його фактичного затримання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1