Справа № 438/1805/14-к
Номер провадження 1-кп/438/3/2017
В И Р О К
Іменем України
21 лютого 2017 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі кримінальне провадження

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, проживає АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, в порядку ст.89 КК України визнається таким, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 та ч.2 ст.345 КК України,

за участі сторін судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_8 ,-

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 у ніч на 23 липня 2014 року, перебуваючи на території огородженого подвір`я у АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , підійшов до будівлі господарського призначення та шляхом зриву навісного замка відчинив вхідні двері вказаної будівлі, після чого проник туди, звідки таємно викрав електроінструменти ОСОБА_9 , а саме: вживаний електрозварювальний апарат марки «Дніпро-М» вартістю 820 гривень, вживану електроболгарку марки «Електромаш» вартістю 280 гривень, вживану електродриль марки «Stihl» вартістю 640 гривень та вживану військову плащ-палатку вартістю 100 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 1840 гривень.

Крім цього, 23 жовтня 2014 року близько 12 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись по АДРЕСА_2 , шляхом розбиття навісного замка вхідних дверей проник у приміщення гаражу, яке належить ОСОБА_10 , звідки повторно таємно викрав електропроводку від автомобіля марки «Toyota Land Cruiser» вартістю 25000 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на вказану суму.

Крім цього, 15 вересня 2015 року близько 12 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись по АДРЕСА_3 , маючи умисел на вчинення крадіжки чужого майна, шляхом відкриття засувки дверей проник у приміщення гаражу, яке належить ОСОБА_5 , звідки повторно, таємно викрав зварювальний апарат кустарного виробництва вартістю 450 гривень, спортивну сокиру вартістю 80 гривень, плоскогубці вартістю 30 гривень, кусачки вартістю 25 гривень чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 585 гривень.

Крім цього, 18 жовтня 2015 року близько 16години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись на подвір`ї будинку

АДРЕСА_3 , маючи умисел на вчинення крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав дві акумуляторні батареї загальної вартістю 170 гривень, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

Крім цього, 20 жовтня 2015 року близько 13 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись неподалік буд. АДРЕСА_4 , під час його затримання оперуповноваженим СКР Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області лейтенантом міліції ОСОБА_7 , на виконання ухвали Бориславського міського суду про оголошення в розшук обвинуваченого ОСОБА_3 від 15 жовтня 2015 року, маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, умисно наніс удари цеглою в область лівої руки ОСОБА_7 , який перебував при виконанні службових обов`язків, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді саден на внутрішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, ближче до променево-запясного суглобу, на внутрішньо-боковій поверхні правого передпліччя в нижній третині, синців на правому лікті, тильній поверхні лівої кісті біля суглобу нігтьової фаланги її і які згідно висновку експерта № 603 від 04 листопада 2015 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 неодноразово змінював покази, проте в подальшому свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України визнав фактично повністю, розкаявся у скоєному та показав, що вночі 23 липня 2014 року, як зазначено в обвинувальному акті, проник на подвір`я за адресою АДРЕСА_2 , за допомогою металевої труби зірвав навісний замок з дверей господарського приміщення та проник всередину будівлі. Поскладавши в один мішок електроболгарку та електродриль, в інший мішок електрозварювальний апарат, викрав зазначені речі, які у подальшому продав невідомій особі у м. Дрогобичі. Заперечує викрадення вживаної військової плащ-палатки. Заявлений цивільний позов потерпілого цивільного позивача ОСОБА_9 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 1840 гривень визнає повністю, позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000 гривень заперечує.

Далі, обвинувачений показав, що близько обіду 23 жовтня 2014 року проник у приміщення гаражу по АДРЕСА_2 , розбивши навісний замок вхідних дверей, звідки викрав великий жмут різнокольорової проводки. Неподалік, обпаливши на багатті проводку, на наступний день здав дріт на вторчермет. Обвинуваченому не було відомо, що він викрав електропроводку від автомобіля марки «Toyota Land Cruiser». Заявлений цивільний позов потерпілого цивільного позивача ОСОБА_10 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 25 000 гривень та моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень визнає частково, майнову шкоду у розмірі 10 000 гривень, а моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень.

Також обвинувачений ОСОБА_3 показав, що близько 12 години 15 вересня 2015 року, відкривши засувку дверей проник у приміщення гаражу по АДРЕСА_3 . Звідки викрав саморобний зварювальний апарат, сокиру, пласкогубці та кусачки. Розібравши неподалік зварювальний апарат на частини, здав останній на приймальний пункт металобрухту. Сокиру, пласкогубці та кусачки викинув неподалік гаражу.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 визнав повністю свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.345 КК України, щиро розкаявся у скоєному та показав, зокрема що 18 жовтня 2015 року близько 16 години викрав з подвір`я будинку АДРЕСА_5 два вживані акумулятори, які залишив біля паркана будинковолодіння потерпілої.

Також обвинувачений ОСОБА_3 показав, що близько обіду 20 жовтня 2015 року намагався втікти від працівників міліції по вул.Трускавецькій у м. Бориславі. Обвинуваченому було відомо, що його переслідують працівники міліції, зокрема оперуповноважені розшуку Бориславського МВ Новак та Магур. Під час зближення із Новаком обвинувачений, взявши в руку цеглу, розуміючи що може спричинити тілесні ушкодження працівнику правоохоронного органу, який перебував при виконанні службових обов`язків, намагався завдати удари працівнику міліції Новаку в область голови та тулуба. Проте потерпілий ОСОБА_7 , виставивши ліву руку, ухилився від ударів в область голови, отримав ушкодження в область тулуба.

Заслухавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, його винуватість у вчинені кримінальних правопорушень підтверджується також зібраними та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами, зокрема:

По епізоду таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у інше приміщення, яке належить потерпілому ОСОБА_9 , зокрема :

Показами потерпілого ОСОБА_9 у судовому засіданні про те, що близько 6 години ранку 23 липня 2014 року виявив, що з належному потерпілому господарського приміщення було викрадено вживаний електрозварювальний апарат марки «Дніпро-М», вживану електроболгарку марки «Електромаш», вживану електродриль марки «Stihl» та вживану військову плащ-палатку. В цей день близько 12 години потерпілий побачив неподалік належному йому господарського приміщення автомобіль радіо-таксі марки ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в який обвинувачений ОСОБА_3 намагався погрузити викрадену у потерпілого плащ-палатку. Проте побачивши потерпілого, обвинувачений ОСОБА_3 кинув плащ-палатку на дорозі, а сам поїхав на вказаному автомобілі. Потерпілий впевнений, що крадіжку його майна з господарського приміщення вчинив саме ОСОБА_3 .

Заявлений цивільний позов про відшкодування майнової шкоди у розмірі 1840 гривень та моральної шкоди у розмірі 2000 гривень підтримує у повному об`ємі;

Показами свідка ОСОБА_11 проте, що у третій декаді липня 2014 року за викликом обвинуваченого ОСОБА_3 , якого знає візуально, під`їхав з обвинуваченим в район вул. Героїв ОУН УПА у м. Бориславі на автомобілі марки ВАЗ 2109. З узбіччя дороги обвинувачений ОСОБА_3 самостійно завантажив якісь мішки з речами в багажник автомобіля. Після чого, свідок відвіз обвинуваченого на пункт скупки металу, а саме в м.Дрогобич, вул.Горішня Брама;

Даними протоколу огляду місця події від 23 липня 2014 року та фототаблицею до нього (а.с.12-18 мат.крим.провадження 0000476) під час огляду виявлено та вилучено військову плащ-палатку брудно зеленого кольору та клійонку будівельну білого кольору;

Даними протоколу про визнання речових доказів від 23 липня 2014 року (а.с.28 мат.крим.провадження 0000476), відповідно якого вищезазначена плащ-палатка визнана речовим доказом ;

Даними довідки про вартість майна за №59 від 11 лютого 2015 року (а.с.54 мат.крим.провадження 0000476).

По епізоду таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у інше приміщення, яке належить потерпілому ОСОБА_10 , зокрема :

Показами потерпілого ОСОБА_10 про те, що 23 жовтня 2014 року з його гаражного приміщення викрадена запасна основна електропроводка до автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», яку він оцінює 25 000 гривень.

Заявлений цивільний позов про відшкодування майнової шкоди у розмірі 25000 гривень та моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень підтримує у повному об`ємі;

Даними протоколу огляду місця події від 23 липня 2014 року та фототаблицею до нього (а.с.3-7 мат.крим.провадження 0000631) під час огляду виявлено та вилучено 3 п.л.с. зі слідами пальців рук з радіаторної кришки від автомобіля «Toyota Land Cruiser»;

Даними висновку експерта №74 від 28 жовтня 2014 року вбачається, що один слід папілярного узору пальця руки відкопійований на відрізку №1 залишений вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_12 (а.с.27-31 мат.крим.провадження 0000631);

Даними довідок про вартість майна від 27 жовтня 2014 року та №439 від 28 жовтня 2014 року (а.с.35-36 мат.крим.провадження 0000631).

По епізоду таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у інше приміщення, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , зокрема :

Показами потерпілого ОСОБА_5 про те, що 15 вересня 2015 року з належного потерпілому гаража, який знаходиться неподалік будинку АДРЕСА_3 , було викрадено зварювальний апарат кустарного виробництва, спортивну сокиру, плоскогубці та кусачки. Потерпілому про факт крадіжки стало відомо із повідомлення його сусіда ОСОБА_13 , який бачив що неподалік гаража потерпілого молодий чоловік розбирав зварювальний апарат кустарного виробництва, який належав потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_5 не заявляв цивільного позову. Проте звернув увагу суду, що в обвинувальному акті відсутній викрадений в нього кабель для зварювального апарату та наполягає на поверненні викраденого в нього зварювального апарату кустарного виробництва та кабелів до нього;

Показами свідка ОСОБА_14 проте, що близько 12 години 15 вересня 2015 року бачив невідомого високого на зріст хлопця, з мішком білого кольору в руках, який йшов від подвір`я сусіда ОСОБА_5 в сторону вул.Шевченка. Зі слів іншого сусіда ОСОБА_15 свідкові стало відомо, що невідомий, вище поляни по стежці, розкомплектував належний потерпілому саморобний зварювальний апарат;

Показами свідка ОСОБА_13 проте, що близько 12 години 40 хвилин 15 вересня 2015 року побачив невідомого високого на зріст хлопця біля паркана сусіда ОСОБА_5 . Після того, як свідок розминувся з невідомим, який ніс в руках якийсь предмет у мішку. Пройшовши пару метрів, невідомий присів та почав розбивати даний предмет. Свідок, побачивши на стежці пластини від зварювального апарату та частини корпусу, здогадався що невідомий викрав саморобний зварювальний апарат, який належить ОСОБА_5 ;

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20 жовтня 2015 року з фототаблицею, відповідно яких вбачається, що свідок ОСОБА_13 впізнав особу №1, а саме ОСОБА_3 , як причетну до скоєння крадіжки 15 вересня 2015 року (а.с.35-37 мат.крим.провадження 0000596);

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 20 жовтня 2015 року з фототаблицею, відповідно яких вбачається, що свідок ОСОБА_14 впізнав особу №2, а саме ОСОБА_3 , як причетну до скоєння крадіжки 15 вересня 2015 року (а.с.38-40 мат.крим.провадження 0000596);

Даними протоколу огляду місця події від 15 вересня 2015 року (а.с.3-4 мат.крим.провадження 0000596) під час огляду виявлено та вилучено бензопилу та сокиру;

Даними довідки про вартість майна від № 544 від 21 вересня 2015 року (а.с.14 мат.крим.провадження 0000596);

Даними висновку експерта №47 від 29 вересня 2015 року з яких вбачається, що на поверхнях бензопили та сокири, які були вилучені при огляді місця події від 15 вересня 2015 за фактом крадіжки з гаражу у ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 , - слідів папілярних візерунків рук придатних для ідентифікації за ними особи не виявлено (а.с.19-20 мат.крим.провадження 0000596);

Даними огляду предмету від 01 жовтня 2015 року, а саме бензопилу «хоззварна» оранжевого кольору та сокиру розміром 310х130х30мл (а.с.25 мат.крим.провадження 0000596), які у подальшому відповідно постанови про визнання речовим доказом визнані речовими доказами(а.с.26 мат.крим.провадження 0000596).

По епізоду таємного викрадення чужого майна, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , зокрема:

Показами потерпілої ОСОБА_6 про те, що близько 16 години 18 жовтня 2015 року побачила на території власного подвір`я невідомого високого хлопця, який щось ніс у руках, а в подальшому перекинув через паркан подвір`я. Коли потерпіла вийшла на подвір`я, незнайомця на подвір`ї вже не було, а по іншій стороні паркана потерпіла побачила два вживані аккумулятори, які їй належали;

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання поза візуальним спостереженням від 21 жовтня 2015 року з фототаблицею, відповідно яких вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 впізнала особу №3, а саме ОСОБА_3 , як викрала два вживані аккумулятори 18 жовтня 2015 року (а.с.73-77 мат.крим.провадження 0000596);

Даними довідки про вартість майна від № 641 від 09 листопада 2015 року (а.с.79 мат.крим.провадження 0000596).

По епізоду умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, зокрема:

Показами потерпілого ОСОБА_7 про те, що займав посаду оперуповноваженого СКР Бориславського МВ ГУМВСУ у Львівській області. Виконуючи свої службові обов`язки на виконання ухвали Бориславського міського суду про оголошення в розшук обвинуваченого ОСОБА_3 від 15 жовтня 2015 року, здійснював заходи по розшуку та приводу ОСОБА_3 20 жовтня 2015 року близько 13 години 30 хвилин потерпілий ОСОБА_7 помітив обвинуваченого ОСОБА_3 , якого знав особисто, на вул.Трускавецькій у м.Бориславі. Почав його переслідувати. Обвинувачений ОСОБА_3 , який також знав особисто потерпілого ОСОБА_7 , як працівника міліції, почав тікати. Коли потерпілий ОСОБА_7 наздогнав обвинуваченого, останній, піднявши із землі цеглу, намагався нанести удари в область голови та тулуба потерпілого. Проте потерпілий ОСОБА_7 , виставивши ліву руку, ухилився від ударів в область голови, отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин шкіри обох передпліч;

Даними висновку експерта №603 від 21 жовтня 2015 року з яких вбачається, що у гр-на ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден на внутрішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, ближче до променево-запясного суглобу, на внутрішньо-боковій поверхні правого передпліччя в нижній третині, синців на правому лікті, тильній поверхні лівої кісті біля суглобу нігтьової фаланги її (а.с.66 мат.крим.провадження 0000596).

Крім цього, відповідно до висновку судово-психіатричної експерта №62 від 21 квітня 2016 року обвинувачений ОСОБА_3 психіатричною хворобою не страждає, виявляє ознаки розладу особистості емоційно нестійкого типу, що не позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій ОСОБА_3 хронічним психіатричним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_3 від проведення експериментально-психологічного обстеження відмовився. Враховуючи даний факт, відповісти на поставлені перед судово-психологічною експертизою питання є неможливим.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 підтримав вищезазначений висновок судово-психіатричної експерта №62 від 21 квітня 2016 року в повному об`ємі. Зіславшись вищезазначений висновок експерт показав, що при обстеженні обвинуваченого в нього було виявлено прояви емоційно-вольової нестійкості, егоцентричності, дратівливості, елементів маніпулятивного шантажу. Вказані поведінкові та характерологічні відхилення відповідають діагностичним критеріям розладу особистості емоційно нестійкого типу.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведеною повністю і вважає, що його дії, вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як крадіжка, вчинена повторно, за ч.3 ст. 185 КК України, як крадіжка, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно, а також за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання, відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, зокрема те, що кримінальні правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України законодавцем віднесено до тяжких злочинів, а кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 та ч.2 ст.345 КК України до злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є вчинення злочину неповнолітнім.

Судом не може бути визнана обставиною, яке пом`якшує покарання щире каяття, на яку посилається сторона захисту, оскільки судом при розгляді справи встановлено, що обвинувачений під час судового розгляду вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнавав частково і лише після дослідження письмових доказів, визнав вину повністю, що виключає критичність ним своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність. Тому, така поведінка обвинуваченого і його відношення не свідчить про визнання обвинуваченим вини, виявлення жалю з приводу вчиненого, а тому не є щирим каяттям, передбаченими п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочину.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує особливості конкретних злочинів й обставин його вчинення, зокрема форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали та особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, одруженого, дружина перебуває на обліку в жіночій консультації з приводу вагітності, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, майнова шкода завдана кримінальними правопорушеннями не відшкодована, в порядку ст.89 КК України визнається таким, що не має судимості, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта психічним захворюванням не страждає, виявляє прояви емоційно-вольової нестійкості, егоцентричності, дратівливості, елементів маніпулятивного шантажу, за своїм психічним станом може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, думки потерпілих про необхідність обрання обвинуваченому найбільш суворого покарання відповідно, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання за сукупністю злочинів, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, пов`язане з ізоляцією від суспільства, у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 та ч.2 ст.345 КК України.

Підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_3 , із врахуванням обставин справи, кількість епізодів злочинної діяльності, наслідків та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суд не вбачає.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту взяття особи під варту, як запобіжний захід, обраний відповідно до ухвали слідчого судді Бориславського міського суду від «20» жовтня 2015 року на стадії досудового розслідування, а саме з 19 години 15 хвилин 20 жовтня 2015 року.

Відповідно до положень абз.1 ч.5 ст.72 КК України зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При вирішенні цивільних позивачів (потерпілих) ОСОБА_10 та ОСОБА_9 до цивільного обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням суд виходить з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та /або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

На підставі ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 позов про відшкодування майнової шкоди у розмірі 1840 гривень визнає повністю, позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000 гривень заперечує.

Частиною 1 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд, враховуючи, що вартість вживаної військової плащ-палатки становить 100 гривень, а також те, що даний речовий доказ було повернуто потерпілому ОСОБА_9 , суд приходить до висновку про часткове задоволення майнових вимог у розмірі 1740 гривень

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер і глибину фізичних та моральних страждань, яких зазнав потерпілий, внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , а також те, що потерпілим не надано доказів на обґрунтування розміру моральної шкоди, який він просить стягнути в розмірі 2000 гривень, а тому з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає стягненню 500 гривень моральної шкоди на користь ОСОБА_9 ..

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 25 000 гривень та моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень, завданої кримінальним правопорушенням підлягає задоволенню частково. Суд вважає доведеним факт вчинення крадіжки, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно обвинуваченим ОСОБА_3 , чим завдана майнова шкода потерпілому. Дана обставина не заперечується цивільним відповідачем ОСОБА_3 , крім того останній визнав заявлений позов частково, майнову шкоду у розмірі 10 000 гривень, а моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень. Проте суд не приймає до уваги твердження обвинуваченого та захисника проте, що вартість електропроводки до автомобіля марки «Toyota Land Cruiser» заявлене потерпілим є завищеною, оскільки зазначене спростовується даними довідок про вартість майна від 27 жовтня 2014 року та №439 від 28 жовтня 2014 року саме у розмірі 25 000 гривень(а.с.35-36 мат.крим.провадження 0000631).

При визначені розміру грошового стягнення в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, суд ураховує характер, тривалість та істотність вимушених змін у житті цивільного позивача, майновий стан обвинуваченого, керуючись принципом розумності та справедливості, уважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 5000 гривень, оскільки саме у такій сумі вона у сукупності відповідатиме характеру і обсягу спричинених страждань та іншим негативним наслідкам, що настали, не призведе до безпідставного збагачення, а тільки компенсує завдану цивільному позивачу моральну шкоду.

Процесуальні витрати по справі за проведення дактилоскопічної експертизи №74 від 28 жовтня 2014 року в сумі 614 гривень 40 копійок та за проведення дактилоскопічної експертизи №47 від 22 вересня 2015 року в сумі 491 гривні 04 копійок, всього 1105 гривень 44 копійки, в силу ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого до вступу вироку у законну залишити чинним.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368,370,371,373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 та ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання

-за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2(два) роки ;

-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки ;

-за ч.2 ст.345 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки .

Згідно зі ст. 70 ч. 1 КК України, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін .

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту взяття особи під варту, як запобіжний захід, обраний відповідно до ухвали слідчого судді Бориславського міського суду від «20» жовтня 2015 року на стадії досудового розслідування, а саме з 19 години 15 хвилин 20 жовтня 2015 року.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 20 жовтня 2015 року по день ухвалення вироку 21 лютого 2017 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_3 на користь цивільного позивача майнову шкоду у розмірі 1 740 (одна тисяча сімсот сорок) гривень та 500 (п`ятсот) гривень моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_3 на користь цивільного позивача майнову шкоду у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень та 5 000(п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення дактилоскопічної експертизи №74 від 28 жовтня 2014 року в сумі 614 гривень 40 копійок та за проведення дактилоскопічної експертизи №47 від 22 вересня 2015 року в сумі 491 гривні 04 копійок, всього 1105 гривень 44 копійки.

Речовий доказ: вживану військову плащ-палатку, передану на зберігання потерпілому ОСОБА_9 , повернути останньому, спортивну сокиру, передану на зберігання потерпілому ОСОБА_5 повернути останньому.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1