Провадження №1-кп/331/66/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2017 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/66/2017 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченої
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, українки громадянки України, яка має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованій, не заміжній, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
11 липня 2016 року приблизно о 20 години 30 хвилин ОСОБА_3 знаходилась в квартирі АДРЕСА_2 , де проводила вільний час разом із громадянином Туреччини ОСОБА_5 та своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Приблизно о 23 години, скориставшись моментом, коли ОСОБА_5 знаходився у ванній кімнаті, а її знайомі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на кухні, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи впевненою, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зі столу кімнати вказаної квартири, таємно викрала майно ОСОБА_5 , а саме:
- комп`ютерний планшет «Samsung», модель СЄ 0168, в корпусі білого кольору, вартістю 4835 гривень,
- мобільний телефон «НТС», модель СЄ 0682, в корпусі рожевого кольору, вартістю 993,6 гривень
- мобільний телефон «Nokia», модель 6300, вартістю 745,2 гривень,
Викрадене майно ОСОБА_3 заховала у свою жіночу сумку та вийшла з квартири, тим самим отримала можливість ним розпоряджатися, чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 6573, 8 гривень. Після чого з місця вчинення злочину зникла.
Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні свою провину у вчиненні злочину визнала повністю та пояснила, що вона навесні 2016 року познайомилась через мережу інтернет із громадянином Туреччини ОСОБА_5 , який у липні 2016 року приїхав до Запоріжжя у власних справах та зателефонував їй з метою зустрітися, на що вона погодилась. Приїхавши на зупинку громадського транспорту разом із подругою ОСОБА_8 , вони побачили ОСОБА_5 разом із пакетом із магазину "АТБ", у якому був коньяк та фрукти. Устаоглу ОСОБА_9 запропонував їм винайняти квартиру для того, щоб провести час, на що вони погодились. Перебуваючи у квартирі, вона вживала алкогольні напої, усі спілкувалися, дивились фото, пізніше прийшов чоловік ОСОБА_10 , якого вони представили як брата, та знову продовжили проводити вільний час разом. У якийсь момент, вона залишилась у кімнаті одна, оскільки ОСОБА_11 пішли на кухню прибирати, а ОСОБА_5 пішов у ванну кімнату. Побачивши на столі телефони та планшет, вона вирішила їх викрасти та поклала до себе у сумку, а потім покликала своїх друзів, та вони швидко пішли. Лише по дорозі вона показали викрадений планшет та телефони, друзі стали її сварити, однак вже було пізно повертати щось. На ринку ОСОБА_12 вона намагалась продати планшет, однак, її не влаштувала ціна. Біля магазину "Єва" їх зупинили працівники поліції, злякавшись, вона викинула планшет та телефони до сміттєвого баку, однак потім зізналась у вчиненому та показала місце знаходження викраденого майна. На тепершіній час у вчиненому щиро розкаялась та просила суворо її не карати та врахувати перебування її у стані вагітності.
Крім того, провина ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він познайомився з ОСОБА_3 через мережу інтернет для серйозних стосунків, та періодично спілкувався з нею та кілька разів телефонував. У липні 2016 року він був у м. Запоріжжя протягом двох тижнів, телефонував ОСОБА_3 та пропонував зустрітися, але вона відмовляла. В останній день перебування в м. Запоріжжі він купив квитки та мав намір у цей день повертатися додому, однак у ввечері йому зателефонувала ОСОБА_3 та запропонувала зустрітися на зйомній квартирі, де вона буде з подругою. Він купив коньяк та фрукти, заплатив за квартиру, де вони сиділи та спілкувалися. У який момент подруга повідомила, що у гості прийде її брат, на що він погодився. Усі четверо вони продовжили проводити час, вживали алкогольні напої, а потім несподівано вони стали умовляти його піти до ванної кімнати та прийняти душ. Погодившись на це, він зайшов до ванної кімнати, та коли вийшов через 3-4 хвилини, побачив, що у квартирі нікого немає, зі столу зникли два мобільні телефони та планшет, а із сумки - грошові кошти у розмірі 2300 доларів США. Він одразу викликав працівників поліції та розповів про події, приблизно через годину поліція впіймала ОСОБА_3 з подругою та братом, а викрадене майно знайшли в смітнику, однак гроші не знайшли. Вважав, що ОСОБА_3 та її подруга із братом вчинили крадіжку спільно, в тому числі і грошових коштів, які до теперішнього часу йому не повернуті.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що у липні 2016 року її подруга ОСОБА_3 попросила піти з нею разом на зустріч із ОСОБА_13 , із яким вона познайомилась по інтернету, на що вона погодилась. Вони винайняли квартиру, ОСОБА_5 придбав алкогольні напої та фрукти, після чого вони відпочивали у квартирі в районі зупинки громадського транспорту «Лахті» у м. Запоріжжі. Потім вона запросила до квартири свого чоловіка, якого представила ОСОБА_5 як свого брата, оскільки він не дозволяв, щоб до квартири приходили чоловіки. Все було добре, вони розмовляли, однак ОСОБА_5 намагався приставали до ОСОБА_3 , що останній не подобалось. У який момент вони із чоловіком пішли на кухню мити посуд, а ОСОБА_14 пішов до ванної кімнати. Після чого до них підійшла ОСОБА_15 та наказала швидко уходити, на що вони погодились. По дорозі у бік ринку ОСОБА_12 , ОСОБА_15 показала їм планшет та два телефони та повідомила, що це компенсація їй за моральну шкоду від неетичних дій ОСОБА_5 . Вони не стали заперечувати та пішли разом із ОСОБА_3 на ринок ОСОБА_12 , де вона хотіла продати телефон та планшет, однак не змогла це зробити, оскільки покупці пропонували низьку ціну. Зупинившись біля магазину «Єва`поруч із банкоматом, вони хотіли зняти гроші на таксі, однак у цей момент до них підійшли працівники поліції. Коли вони попросили ОСОБА_15 відкрити сумку, то виявилось, що там телефонів та планшету немає. У подальшому ці речі знайшли у смітнику поруч. Коли ОСОБА_15 їх туди викинула, вона не бачила. Про крадіжку грошових коштів ОСОБА_3 їм не розповідала, при неї цих грошей вона не бачила, також гроші не були знайдені і працівниками поліції.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надав суду аналогічні пояснення щодо обставин перебування у квартирі разом із ОСОБА_5 та підтвердив, що не бачив, коли ОСОБА_16 вчиняла крадіжку, про свої наміри вона нікого не попереджала, у вчиненні крадіжки він ОСОБА_3 ніяким чином не допомагав. Про те, що вона забрала телефони та планшет, дізнався уже на вулиці по дорозі на ринок ОСОБА_12 . Ніяких грошових коштів ОСОБА_15 не показувала, та він їх при неї не бачив. Також пояснив, що планшет та телефони лежали у кімнаті на столі, вони слухали музику та дивились фото, грошових коштів у ОСОБА_5 він не бачив.

Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 суду пояснили, що приблизно о 22 годині вони отримали виклик про вчинення крадіжки телефонів, планшету та грошей із квартири. Приїхавши на місце від громадянина Туреччини вони дізнались про обставини вчиненого злочину, а саме, про те, що дівчина зі своєю подругою та другом викрали у нього гроші, два телефони та планшет у той момент, коли він зайшов до ванної кімнати. Вони передали орієнтування злочинців іншим патрулям та через годину отримали відповідь, про те, що підозрілі особи затримані. Прибувши на місце разом із потерпілим, впевнились у тому, що це саме ті особи, які вчинили крадіжку. Також пам`ятають, що електронні пристрої були знайдені поблизу від місця затримання у смітнику, а грошові кошти знайдені не були.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що він працює у патрульній поліції та у липні 2016 року його екіпаж отримав орієнтування по радіоефіру про прикмети злочинців, які вчинили крадіжку телефонів та планшету. Виявивши підозрілих у районі ринку ОСОБА_12 , вони намагались умовити дівчину показати вміст сумки, однак вона відмовлялась. Коли прибув інший екіпаж, вони пішли на ринок, щоб пошукати, чи не здали вони викрадене майно до ломбарду, однак знайшли лише працівників ломбарду, які оцінювали таке майно, однак продавці (дві дівчини та хлопець) передумали його продавати. Після інші патрульні їм повідомили, що планшет та два телефони були знайдені у смітнику поруч із затриманими. В орієнтуванні також значилось про крадіжку грошей, однак гроші знайдені не були.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні підтвердив, що у вечірній час у один із днів липня 2016 року до нього приходили дві дівчини та хлопець, які хотіли продати планшет та два телефони, однак вони не погодились із ціною, яку він запропонував та пішли. Він зрозумів, що вони діють спільно, оскільки усі втрьох обговорювали ціну та техніку та можливість продати її дорожче.

Аналогічні пояснення надав у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , який працює на ринку ОСОБА_12 працівником ломбарду та здійснював оцінку двох телефонів та планшету, які намагались йому продати дві дівчини та хлопець, однак передумали.

Крім того, провина ОСОБА_3 підтверджується наступними письмовими доказами:

-протоколом огляду місця події від 12.07.2016 року ділянки місцевості, яка розташована поруч з входом до аптеки «Копійка» за адресою: м. Запоріжжя, пр.. Соборний, 40, де розташований смітевий бак, у якому знаходяться мобільний телефон Нокия 6300, мобільний телефон НТС та планшет;

-протоколом огляду предметів мобільного телефону Нокия 6300, мобільного телефону НТС та планшету Самсунг;

-протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, під час якого свідок ОСОБА_21 впізнав особу під № 1 ( ОСОБА_3 ) як дівчину, яка у нічний час приносила йому на оцінку два телефони та планшет;

-протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, під час якого свідок ОСОБА_20 впізнав особу під № 1 ( ОСОБА_3 ) як дівчину, яка у нічний час приносила йому на оцінку два телефони та планшет;

-експертним висновком № ОЦ-47 від 18.07.2016 року, згідно якого вартість планшету «Самсунг» складає 4835 грн.

Оцінюючи доводи потерпілого про те, що він вважає ОСОБА_3 винною у вчиненні крадіжки у тому числі і грошових коштів, яку вона вчинила за спільною змовою разом зі своїми знайомими суд виходить з наступного. У судовому засіданні пояснення ОСОБА_3 щодо обставин скоєного злочину підтвердждуються у тому числі і поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були допитані у судовому засіданні. При цьому припущення потерпілого про вчинення вказаного злочину у групі осіб не знайшли свого підтвердження під час розгляду даного провадження, тому суд їх відкидає та вважає суб"єктивними.

Крім того, відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Як вбачається з обвинувального акту прокурор направив до суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 за обвинуваченням у таємному викраденні чужого майна, а саме: двох мобільних телефонів та планшету, при цьому ОСОБА_3 сторона обвинувачення не пред"явила обвинувачення у вчиненні крадіжки грошових коштів, які належать потерпілому ОСОБА_5 , провадження за вказаним епізодом злочинних дій виділено в окреме провадження, яке здійснюється органом досудового розслідування. Аналогічним чином у провину ОСОБА_3 стороною обвинувачення не ставиться вчинення вказаної крадіжки за попередньою змовою групою осіб. Таким чином, оскільки відповідно до ч.3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного у обвинувальному акті лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, у рамках даного провадження прокурор не скористався своїм правом змінити обвинувачення, тому суд приходить до висновку про те, що підстав для зміни кваліфікації дій ОСОБА_3 за ініціативою суду немає.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 , поза розумним сумнівом, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, тому що вона вчинила умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язанні враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».
Так, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, на обліках у врача-психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює та за місцем проживання характеризується позитивно, на теперішній час перебуває у стані вагітності, що підтверджується відповідною довідкою.
Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує її ставлення до вчиненого, дані про особу, і вважає за можливе призначити їй покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд-
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком суду чинності.
Речові докази:
-ДВД диск із записами камер спостереження - зберігати у матеріалах провадження суду.
- два мобільні телефони та планшет - повернути за належністю потерпілому.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву.
Суддя: ОСОБА_1