н/п 1-кс/640/4690/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
09.06.2017 р. слідчий Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_3 , яким просив задовольнити клопотання і винести ухвалу про арешт майна, тимчасово вилученого у ОСОБА_5 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, президент ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що відповідно до статуту, затвердженого протоколом № 8 загальних зборів учасників 01.07.2005, президент являвся виконавчим органом товариства, який мав право представляли інтереси товариства перед третіми особами, розпоряджатися майном та грошовими коштами товариства на суми, що перевищує п`ять млн. грн., укладати будь-які цивільно-правові, господарсько-правові договори, сума яких перевищує п`ять млн. грн., а відповідно до статуту, затвердженого протоколом № 28 загальних зборів учасників 15.06.2006, він мав право вирішувати будь-які питання з поточної діяльності товариства, віднесені до компетенції директора, розпоряджатися усім майном та грошовими коштами товариства, 13.01.2006 від імені ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» уклав із гр. ОСОБА_6 , як інвестором, договір про участь у будівництві, згідно якого інвестор повинен був передати забудовнику для будівництва об`єкта нерухомості нежитлового приміщення № 3/2/Н загальною будівельною площею 492,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 на другому поверсі в блоці «А», грошові кошти на загальну суму 4 229 829,50 грн., а забудовник після прийняття об`єкта в експлуатацію був зобов`язаний передати йому цей об`єкт в натурі та зареєструвати за ним право власності на вищевказані нежитлові приміщення. Одержавши протягом часу з 04.01.2008 по 14.07.2008 від гр. ОСОБА_6 на рахунок ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» № НОМЕР_1 , відкритий в ХФ ВАТ «ВТБ Банк», грошові кошти в загальній сумі 3 173 004 грн., та ввівши в експлуатацію згідно акту державної приймальної комісії від 28.12.2007 багатоповерховий житловий будинок з торгівельно-побутовими приміщеннями по АДРЕСА_3 , серед яких також є об`єкт нерухомості, що повинен був належати інвестору ОСОБА_6 , президент ОСОБА_7 , зловживаючи своїм службовим становищем, свої обов`язки перед ним не виконав, вищезазначені нежитлові приміщення йому не передав, а належними ОСОБА_6 грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 3 173 004 грн.
Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 364 КК України (в ред. від 05.04.2001), а саме: зловживання службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, які виразилися в завданні матеріальних збитків, які в двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, окремому громадянину.
Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.4 ст.190 КК України, а саме, придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах.
08.06.2017 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07.06.2017 у колишнього засновника та президента ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» ОСОБА_5 за місцем знаходження вказаного товариства, за адресою: АДРЕСА_1 проведений обшук у період часу з 10 години 30 хвилин до 12 години, в ході якого виявлено та вилучено первинні бухгалтерські документи ТОВ «Моноліт» будівельний альянс», які оглянуті згідно протоколу огляду від 09.06.2017.
Власником та користувачем виявленого та вилученого в ході обшуку майна є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_5 .
У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.
Підозрюваний ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Згідно Рапорту прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 від 12.06.2017, слідчим ОСОБА_4 09.06.2017 було здійснено телефонний дзвінок на мобільний номер НОМЕР_2 та повідомлено ОСОБА_5 , що розгляд клопотання про арешт майна вилученого під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 буде розглядатись 12.06.2017 об 11-00 год. у приміщенні Київського районного суду м. Харкова. На що ОСОБА_5 повідомив, що не заперечує розглядати вказане клопотання без його участі.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України щодо терміну розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі підозрюваного ОСОБА_5 .
Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
08.06.2017 на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 07.06.2017 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_6 в період часу з 10-30 до 12-00 год., в ході якого вилучено майно згідно протоколу обшуку від 08.06.2017 (а.с. 63-67).
Клопотання про арешт майна подано до суду 09.06.2017 о 16-36 год. (а.с. 2).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. У відповідності до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
02.06.2017 о 12-58 год. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України (в ред.. від 05.04.2001) та ч. 4 ст. 190 КК України (а.с. 124-125).
09.06.2017 старшим слідчим СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 у присутності захисників ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 провів огляд документів, вилучених у ОСОБА_5 з приміщення, розташованого в БЦ «Пушка» по вул. Мало-Панасівська, 4/7 м. Харкова в ході обшуку (а.с. 67- 92).
Постановою старшого слідчого СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 09.06.2017 визнано документи, вилучені в ході обшуку 08.06.2017 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07.06.2017 у колишнього засновника та президента ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» ОСОБА_5 за місцем знаходження вказаного товариства, за адресою: АДРЕСА_1 речовими доказами по кримінальному провадженню (а.с. 93-120).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення обшуку, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене відповідно до протоколу обшуку від 08.06.2017 майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказів у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.
Враховуючи вказану норму КПК України ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати слідчого передати на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Моноліт» будівельний альянс» всі оригінали та копії вилучених документів під час обшуку 08.06.2017 за місцем знаходження ТОВ «Моноліт» будівельний альянс», за адресою: м. Харків, провул. Мало-Панасівський, 4/7, одночасно дозволивши слідчому виготовити їх копії для залучення до матеріалів кримінального провадження.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1