Справа № 542/1360/16-к
Провадження № 1-кп/542/14/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2016 року Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження № 0000595 від 25.10.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 12.02.2016 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 150 годин громадських робіт,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
10.10.2016 близько 16:00 год. в ОСОБА_4 виник прямий умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел на крадіжку з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння й бажаючи їх настання, ОСОБА_4 прийшов на територію дачного господарства ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою: с. Бондури Новосанжарського району Полтавської області, де, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, які б могли його викрити, шляхом вільного доступу таємно повторно викрав ванну чавунну розміром 1,5 м, вартістю згідно висновку про вартість майна №156/16 від 26.10.2016 року - 6000 (шість тисяч) гривень, та рулон сітки Рабиця 1,5х10 м з розміром вічка 2,5x2,5 см, вартістю згідно висновку про вартість майна №156/16 від 26.10.2016 року - 216 (двісті шістнадцять) гривень, якими в подальшому отримавши реальну можливість користуватись та розпоряджатися, ОСОБА_4 покинув територію господарства ОСОБА_6 .
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, ствердивши факт вчинення крадіжки, в час, спосіб та при обставинах, на які вказує досудове слідство, підтвердивши характер та механізм своїх дій, кількість та вартість викраденого. В своїх діях кається. Докази його вини, здобуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні вказала про те, що обвинувачений щиро розкаюється у вчиненому, позитивно характеризується, тому є підстави для застосування ст.ст. 75, 76 КК України.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, та при призначенні покарання підтримав думку прокурора.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у вчинених діяннях визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при викладених обставинах, суд, при визначенні порядку дослідження доказів, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, потерпілого визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, обмежився допитом обвинуваченого, роз`яснивши при цьому положення ч. 3 ст. 349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), крадіжка вчинена повторно.

В силу статті 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.

В силу статті 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Враховуючи вказані обставини, дані про особу ОСОБА_4 , суд враховує, що він раніше судимий, характеризується посередньо, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, конкретні обставини скоєного злочину, приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 не може бути досягнуто без його ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді арешту.

Оскільки обвинувачений засуджується до арешту, який має відбувати реально, суд вважає за необхідне обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи питання речових доказів, суд ураховує вимоги ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Обрати запобіжний захід ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні до вступу вироку в законну силу тримання під вартою, взявши його негайно під варту в залі суду.

Строк відбування покарання обчислювати з 12 січня 2017 року.

Речовий доказ частину сітки Рабиця, що передана під розписку ОСОБА_6 , повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя (підпис)
Відповідає оригіналу
Суддя Новосанжарського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1