Справа № 588/646/16-к
№ провадження 1-кп/588/25/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2017 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянці кримінальне провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тростянець Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 119 КК України, частиною 1 статті 263 КК України,
за участі учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
представника потерпілих ОСОБА_11 ,
У С Т А Н О В И В :
Близько 19 години 05.03.2016 року ОСОБА_7 , перебуваючи на кухні будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своїм товаришем ОСОБА_12 , вживали спиртні напої - пиво. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_7 та ОСОБА_12 вирішили здійснити постріли із мисливської рушниці у ліхтар, який знаходився на стовпі поруч з будинком останнього. ОСОБА_7 пройшов до спальні будинку, де із-за бильця ліжка дістав гладкоствольну мисливську рушницю ТОЗ № НОМЕР_1 , 16 калібру, яку він зберігав без передбаченого законом дозволу, та набої до неї.
Вийшовши на подвір`я домоволодіння, ОСОБА_7 зарядив набоями вказану мисливську рушницю, звів курки рушниці в бойове положення та направився в бік ліхтаря, а ОСОБА_12 прослідував за ним. Підійшовши до воріт домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, почав цілитися у ліхтар, тримаючи пальці правої руки (вказівний та середній) на спускових гачках зазначеної вище рушниці. Через невеликий проміжок часу останній передумав здійснювати постріли з рушниці. Не помічаючи ОСОБА_12 , який знаходився неподалік від нього з лівої сторони, ОСОБА_7 06 березня 2016 року близько 01 години 00 хвилин почав відводити стволи рушниці в ліву сторону, де саме і стояв його товариш ОСОБА_12 .. Проявляючи злочинну недбалість, грубо порушуючи елементарні заходи безпеки при поводженні зі зброєю, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відводячи стволи рушниці в сторону особи і намагаючись при цьому поставити курки рушниці на запобіжник, ОСОБА_7 з необережності здійснив два постріли, якими було завдано вогнепальні поранення грудної клітки та правого плеча ОСОБА_12 , від яких останній помер на місці події.
Крім того, ОСОБА_7 влітку 2014 року, перебуваючи в лісовому масиві «Нескучний» неподалік м. Тростянець Сумської області, знайшов предмети схожі на патрони, які приніс до свого гаража по АДРЕСА_2 , і без передбаченого законом дозволу розібрав ці предмети та висипав з них порох і зберігав його по місцю проживання для власних потреб. 6 березня 2016 року під час огляду місця події в гаражі по АДРЕСА_2 було виявлено два паперові згортки з темно-сірою та коричневих кольорів вагою 76,39 грам, що відповідно до висновку судової експертизи вибухових речовин, є нітроцелюлозним порохом, який є вибуховою речовиною.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю, у тому числі за пред`явленим йому обвинуваченням за частиною 1 статті 119 КК України, при цьому показав, що 05.03.2016 року у другій половині дня на таксі до нього додому за адресою по АДРЕСА_2 приїхав його товариш ОСОБА_13 , який вже був випивши, в цей час вдома ще була дружина обвинуваченого ОСОБА_14 . Вирішили сісти в кухні у приміщенні будинку випити пива, розмовляли, хотіли роботу знайти, згадували про дитинство. Потім обвинувачений разом з ОСОБА_12 вирішили з`їздити до знайомого з приводу влаштування на роботі на печах, після чого вирішили повернутись додому до обвинуваченого, де продовжили вживати пиво, всього вжили в той вечір близько 7-8 літрів пива. У ході розмови близько 24 години, ОСОБА_7 розповів ОСОБА_12 , що має двоствольну рушницю із горизонтальними стволами, яку знайшов у ході розкопок і зберігав вдома у спальні за ліжком. Про те, що він має указану зброю його родина не знала. ОСОБА_7 вказав, що також мав вдома набої до рушниці, які придбав у магазині, патрони зберігав у коридорі будинку на шафі. Обвинувачений вирішив показати товаришу як рушниця стріляє, з цією метою поки дружина перебувала у залі будинку, взяв рушницю зі спальні, яка була замотана в штанах, та два патрони. Зарядивши рушницю у приміщенні кочегарки, обвинувачений та ОСОБА_12 вийшли на подвір`я господарства. У ОСОБА_7 виникло бажання вистрелити зі вказаної рушниці по ліхтарю, який висів на стовпі за подвір`ям, тому із цією метою він підійшов ближче до забору, а ОСОБА_12 був десь позаду обвинуваченого приблизно на відстані 2 метрів, потім він став цілитись у ліхтар, при цьому середній та вказівний палець тримав на спускових гачках, але змінив свій намір стріляти і вирішив розрядити рушницю, для чого вирішив привести догори обидва курки великим пальцем правої руки. При цьому тримаючи у правій руці рушницю, почав повертатись ліворуч обличчям до потерпілого, в цей момент випадково великий палець «вислизнув» з курка, і ОСОБА_7 випадково натиснув на спусковий гачок від чого стався перший постріл, а інший відбувся одразу майже одночасно з першим через натискання на другий гачок від віддачі. ОСОБА_12 одразу впав, обвинувачений намагався перемістити останнього у власну машину, щоб відвезти до лікарні, однак тримаючи потерпілого під пахвами рук, та рухаючись задом дотягнув його до гаражу, де перебував автомобіль. Слідів волочіння не залишилось у подвір`ї, бо у дворі асфальтове покриття. Потім побачив велику кількість крові, яка йшла з грудей постраждалого, зрозумів, що ОСОБА_12 помер. Він побіг до будинку, де назустріч вже вибігла його дружина ОСОБА_15 , якій він повідомив, що застрелив товариша. Де ОСОБА_7 полишив рушницю, він не пам`ятає, оскільки був у стані шоку. Події у результаті яких відбулись постріли стались у період з 24 год. до 01 год. 06.03.2016 року, проте точного часу обвинувачений не вказав, пояснив, що після пострілу перестав помічати сплив часу, був у шоці та у паніці. Дружина викликала швидку допомогу та міліцію, викликала і його брата, а ОСОБА_7 намагався покінчити життя самогубством, зокрема намагався взяти патрони, хватався за ніж, але приїхав його брат та намагався завадити цьому. Після того, він перевдягнув свої закривавлені штани, взявши з дому патрон, за допомогою якого хотів себе вбити, та пішов з дому до с.Мартинівка, де перебував на той час його неповнолітній син, щоб із ним попрощатись і покінчити життя самогубством. Однак був зранку затриманий співробітниками поліції. ОСОБА_7 повідомив, що із загиблим вони товаришували з дитинства близько 15 років, ходили до школи, жодних сварок не було, завжди допомагав йому, він часто залишався ночувати вдома у обвинуваченого, оскільки казав, що у нього погані стосунки вдома. ОСОБА_16 іноді зловживав алкоголем, при цьому обвинувачений вказав, що він був йому як брат, жодного умислу його вбивати він не мав, у нього не було жодного приводу підняти на нього руку, жодних конфліктів чи непорозумінь у них не було, вважає, що це сталось випадково і через те, що обвинувачений був у стані алкогольного сп`яніння.
За пред`явленим ОСОБА_7 обвинуваченням за частиною 1 статті 263 КК України останній вину визнав і суду показав, що влітку у 2014 році коли ходив на розкопки знайшов в лісі «Нескучанському» неподалік м.Тростянець Сумської області, патрони, які забрав із собою, відніс їх за місцем свого проживання, потім їх розібрав, вилучивши порох та зберігав у папірці у гаражі для особистих потреб у якості речовини, що розпалює багаття.
Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що вона є рідною сестрою ОСОБА_12 . Того дня, коли відбулась подія, вона увечері йшла з роботи близько 24 години і почула два постріли. Прийшла додому близько 23 год. 45 хв. Наступного дня на 4 години ранку їй потрібно було йти на роботу. Коли вона вийшла з двору, то коло двору зупинилася машина працівників поліції, які її запитали чи знає вона ОСОБА_17 потім вони поїхали далі і нічого не повідомили про смерть брата. Вона пішла на роботу, де працює провідником потягу, і бачила, як працівники поліції з собакою щось шукали. Вона сіла до поїзду та коли доїхала до Сироватки їй по телефону повідомили, що убито її брата. Брат їй перед цим розповідав, що у ОСОБА_18 багато зброї, бо вони між собою дружили. ОСОБА_19 проживав разом з їх братом ОСОБА_20 та його дружиною. Місяці два перед цим він не ходив до ОСОБА_18 , бо багато чого знав і між ОСОБА_18 і ОСОБА_21 був скандал, говорив, що його уб`ють, проте хто його може вбити та за що потерпілій не відомо. Сусіди їй розповідали, що ОСОБА_19 все робив у ОСОБА_18 . Вона не знала, що брат перебував на обліку у наркодиспансері.
Потерпілий ОСОБА_10 , який є рідним братом загиблого ОСОБА_22 , у судовому засіданні показав, що 06.03.2016 близько 09 години ранку його дружині подзвонили по телефону і повідомили, що вбито його брата ОСОБА_21 . В цей час він був вдома. Його брат товаришував з ОСОБА_18 ще зі школи. Напередодні коли ОСОБА_19 прийшов з роботи додому, у нього у пачці з-під сигарет було багато грошей, приблизно 5 тисяч грн., та вони з ним спілкувались. Потім йому подзвонив товариш і запропонував роботу. Близько 11 години він пішов з дому, а потім прийшов трішки випивши, говорив, що пив пиво, годин у 6-7 пішов з дому. ОСОБА_19 жив з ним і його дружиною, вели спільний побут, Він знав, що ОСОБА_19 перебував на обліку у наркодиспансері. Приблизно за місяць до цього брат говорив, що знає багато і його можуть вбити, але вони всерйоз це не сприймали. Йому невідомо, чи були у його брата з ОСОБА_18 конфлікти напередодні.
Допитана в судовому засіданні як свідок сторони обвинувачення ОСОБА_15 показала, що вона є дружиною обвинуваченого. 05.03.2016 року вони з чоловіком відвозили їх сина до її матері в село Мартинівка, де пробули приблизно до 15 год. 30 хв., допомагали матері по господарству. Коли повертались додому, ОСОБА_23 заїхав у магазин та купив півтори літри пива. Додому вони приїхали десь о півчетвертої години. Вона пішла до хати, бо змерзла, а ОСОБА_23 залишився на вулиці робити по господарству. Через деякий час вона почула, як до двору під`їхала машина. Коло двору вона побачила ОСОБА_22 та таксиста, який його привіз. Вона з ним привіталася та пішла до хати. ОСОБА_24 ОСОБА_19 був у стані алкогольного сп`яніння. Через деякий час вона почула розмову у хаті. Потім ОСОБА_19 пішов до магазину по пиво, а коли повернувся, вони з чоловіком сиділи на кухні пили пиво, згадували дитинство, як вони дружили. Вона до них на кухню не виходила, а лише попросила, щоб вони тихіше розмовляли, оскільки вже було десь 22 годин і їй хотілося відпочивати, за вечір вона тричі робила зауваження, просила, щоб ОСОБА_19 вже йшов додому, але ОСОБА_23 сказав, що ОСОБА_24 буде в них ночувати, оскільки він п`яний. Приблизно о 23 годині 45 хвилин вона останній раз попередила чоловіка з ОСОБА_21 , щоб вони тихіше розмовляли. Потім через деякий час після 24 години десь на пів першу годину, коли вона лежала на дивані, почула наче вибухнула петарда, постріл був наче подвійне клацання. Вона одягла халат, до хати забіг чоловік у шоковому стані, впав і говорить: « ОСОБА_25 його вбив. Я так жити не буду, хочу попрощатися з сином» у нього почалась істерика, кричав, що друга вбив. Чоловік говорив, що хотів викликати швидку, однак він мабуть уже мертвий. Вона почала його заспокоювати, але не змогла, тому подзвонила братові чоловіка - ОСОБА_26 , який швидко приїхав. Вона пішла до хати, плакала, кричала, ОСОБА_23 брався за ніж. Перед тим як чоловік залишив будинок він змінив одяг, помив руки, які були у крові. Потім брат сказав, що ОСОБА_23 його штовхнув і десь побіг. ОСОБА_15 вказала, що з будинку не виходила, де рушниця була не бачила. Свідок викликала особисто поліції та швидку допомогу. Коли викликала поліцію повідомила, що в будинку сварка, але мала на увазі що сварка відбувається між чоловіком, який в істериці хотів себе вбити та його братом, який намагався його заспокоїти, просила поліцію, щоб вони скоріше приїжджали. Після брата приїхав батько чоловіка. Потім приїхали працівники поліції, вона їм сказала, що він хотів попрощатися з сином, мабуть побіг до нього. Раніше рушниці у чоловіка вона не бачила ніколи. Він займався пошуками металолому. ОСОБА_13 часто приходив до них додому, з ним ОСОБА_23 товаришував з дитинства. Сам загиблий був з неблагополучної родини, плакав та жалівся на брата з його дружиною, на сестру, що він нікому не потрібен. Оскільки ОСОБА_19 мав алкогольну залежність ОСОБА_23 його кодував, ОСОБА_19 деякий час проживав у флігелі у домогосподарстві обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні свідок сторони обвинувачення ОСОБА_27 показав, що ОСОБА_15 є його сестрою, вказав, що вночі подзвонила сестра, коли вже все сталось, він був останній хто прийшов у домогосподарство ОСОБА_27 бачив, що лежав труп, але він одразу пішов у хату, де були працівники швидкої, родичі, коли проходив через кухню бачив пусті пляшки пива, рушниці ніде не бачив, в цей момент ОСОБА_23 вже не було.
Допитана у судовому засіданні ОСОБА_28 показала, що вона є сусідкою обвинуваченого. Свідок знала ОСОБА_22 , який приходив до ОСОБА_18 , і якого вона знає лише з хорошої сторони. 06 березня 2016 року вдома у ОСОБА_18 вона не бачила нікого, бо ОСОБА_29 того дня був десь у селі. Увечері вона чула, що у ОСОБА_18 хтось був вдома, бо чула як сміялись, говорили. Приблизно о 12 годині чи десь на пів першу годину вона почула, наче вистрелили петарди і стали гавкати собаки. Вона попросила свого діда, щоб той вийшов подивитися. Що конкретно у ОСОБА_18 сталося, вона не бачила нічого не знає. Лише через два місяці до неї додому приходили працівники поліції з приводу її допиту як свідка.
Свідки сторони обвинувачення ОСОБА_30 та ОСОБА_26 , які є рідним братом та батьком обвинуваченого відповідно відмовились надавати свідчення на підставі статті 63 Конституції України.
Оцінюючи показання обвинуваченого, потерпілих та свідків, суд приходить до висновку, що єдиним очевидцем події, у результаті якої загинув ОСОБА_12 є лише обвинувачений, який надав свідчення, що відповідають обставинам установленим судом. Показання обвинувачений протягом всього судового розгляду не змінював і аналогічні обставини ОСОБА_7 повідомляв під час слідчого експерименту, за його участі, що був проведений 22.04.2016 року.
Свідок ОСОБА_15 підтвердила факт вживання з вечора 05.03.2016 року її чоловіком та ОСОБА_12 спиртних напоїв, а також повідомила про поведінку її чоловіка після почутих нею звуків схожих на розрив петарди, та про відсутність будь-якої сварки, непорозуміння чи конфлікту між чоловіком та загиблим в той вечір та взагалі до цієї події. В цій частини надані ОСОБА_15 свідчення в цілому узгоджуються з показаннями обвинуваченого, є логічними та послідовними. Крім того, надані в судовому засіданні свідком ОСОБА_15 свідчення узгоджують з обставинами, повідомленими останньою під час слідчого експерименту з її участю 20.04.2016 року, які відображені у досліджених судом протоколі слідчого експерименту від 20.04.2017 року, проведеного у домогосподарстві по АДРЕСА_2 , зафіксованого на безперервному відеозаписі указаної слідчої дії на DVD диску, який оглянутий слідчим, про що складено протокол огляду предметів від 21.04.2016 року та визнаний речовим доказом (а.с.248-250 том 1, а.с.1-3 том 2).
З показань свідка ОСОБА_31 , яка чула лише звук схожий на петарди, що пролунав у господарстві обвинуваченого, але точних конкретних обставин події не повідомила, а також з показань свідка ОСОБА_27 , який про подію дізнався зі слів своєї сестри ОСОБА_15 , з показань потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які не були ні учасниками, ні очевидцями події, судом не установлено жодних конкретних обставин, які б спростовували чи підвереджували обставини пред`явленого обвинувачення за частиною 1 статті 119 КК України.
Вина обвинуваченого у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 119 КК України за обставин установлених судом підтверджується, крім показань обвинуваченого та свідка ОСОБА_15 , дослідженими в судовому засіданні письмовими та оглянутими в судовому засіданні речовими доказами, висновками експертизи, доповненими роз`ясненнями допитаних в судовому засіданні судово-медичного експерта ОСОБА_32 , судового експерта-криміналіста ОСОБА_33 та судового експерта баліста ОСОБА_34 .
Так, відповідно до картки прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення повідомлення про подію надійшло по телефону 06.03.2016 року о 01 годині 05 хвилин до Тростянецького відділення поліції ГУ НП в Сумській області від ОСОБА_15 (а.с. 98 том 1).
З протоколу огляду місця події 06.03.2016 року та доданих до нього фототаблиць установлено, що у домогосподарстві по АДРЕСА_2 на вході до гаража через двері зі сторони подвір`я було виявлено труп чоловіка, який знаходився в положенні лежачи на спині. Ноги спрямовані в бік дверей, розведені в сторони, зігнуті в колінних суглобах під кутом, близьким до прямого. Установлено, що ложе трупу представлене калюжою, утвореною речовиною темно-бурого кольору, схожої на кров. Труп був одягнутий у светр темно-синього кольору, футболку сірого кольору, брюки чорного кольору, ботинки коричневого кольору. У приміщенні будинку на кухні за котлом в правому дальньому куті кімнати виявлено мисливську гладкоствольну куркову рушницю, двоствольну з горизонтально спареними стволами. Рушниця знаходилась в складеному стані, курки в передньому положенні (не зведені). При розкладанні рушниці в каналах обох стволів виявлено дві гільзи. У приміщенні кімнати №2 будинку було виявлено пусті пластикові пляшки, в лівому дальньому куті на підлозі виявлено чоловічий одяг - светр чорного та білого кольорів та бежевого кольору із застібкою блискавкою на горловині та чоловічий светр чорного кольору з малюнком у вигляді вертикальних смуг білого кольору. В правому дальньому куті вказаної кімнати було виявлено сірі чоловічі джинси зі слідами речовини темно-бурого кольору, зовні схожої на кров. Під указаними брюками було виявлено ще одні брюки спортивного типу. З місця події вилучено: мисливська двохствольна рушниця з горизонтально спареними стволами № НОМЕР_1 , металевий пінцет, дактилокарта трупа ОСОБА_12 , сліди рук, гільзи, патрони, гіпсовий виливок сліду взуття, марлеві тампони, два паперові згортки, одяг ОСОБА_7 та ОСОБА_15 .
Також з доданих до протоколу фототаблиць установлено, що територія домогосподарства по периметру огороджена металевим забором, а поверхня подвір`я має асфальтове покриття, що підтверджує доводи обвинуваченого про те, що сліди волочіння на подібній поверхні у результаті переміщення ним загиблого від місця пострілу до гаражу не могли утворитись (а.с.141-186 том 1).
Під час затримання ОСОБА_7 06.03.2016 у присутності захисника та двох понятих у ОСОБА_7 під час обшуку було виявлено та вилучено спортивну куртку чорного кольору з написом «Adidas» на блискавці, джинсові брюки синього кольору, пару керзових чобіт чорного кольору, з лівої задньої кишені патрон до гладкоствольної зброї з написами «16», які запаковано до картонних коробків (а.с.192-193 том 2).

Вид, характер та локалізація тілесних ушкоджень утворених на тілі ОСОБА_12 причина його смерті та наявність стану сп`яніння у останнього підтверджується протоколом огляду трупа ОСОБА_12 від 07.03.2016 року, лікарським свідоцтвом про смерть №40 від 07.03.2016, виданим судово-медичним експертом Охтирського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи ОСОБА_35 та висновком судово-медичної експертизи №40 від 21.03.2016. Зокрема в ході огляду трупа було виявлено на грудній клітині зліва по передній поверхні по зовнішньому краю грудини на висоті 124 см від підошви трупа рану овальної форми розмірами 3,5 х 2,7 см, а на грудній клітині зліва по задній підпахвенній лінії в ділянці 7 ребра на висоті 132 см наявна рану п`ятипроменевої форми розмірами 2,5 х 1,5 см. У верхній третині правого плеча по зовнішній поверхні наявні два садна невизначеної форми 2,5 х 3,5 см, та друга 1 х 0,8 см. Після огляду трупа було вилучено взуття, одяг з трупа та грошові кошти. Смерть ОСОБА_12 настала від наскрізного вогнепального поранення грудної клітки зліва з ушкодженням серця і руйнуванням його в області верхівки, які проникають в порожнину обох шлуночків серця. (а.с.202-211 том 1)
Висновком судово-медичної експертизи №40 від 21.03.2016 підтверджено, що ушкодження грудної клітки є вогнепальним наскрізним, про що свідчить наявність вхідного отвору в області грудної клітки зліва по передній поверхні, нарівні 7-го ребра по пригрудинній лінії з дефектом тканини і пояском зсадження, наявність раневого каналу, описаного у висновку, та наявність вихідного отвору на задній поверхні грудної клітки ліворуч по задній підпахвенній лінії на рівні 7-го ребра без дефекту тканини і пояска зсадження. Два садна правого плеча утворились від дії тупого предмету (предметів), про що свідчить характер ушкоджень. Враховуючи наявність ушкоджень одягу в області рукавів праворуч по зовнішній поверхні з дефектами тканини, тілесні ушкодження у вигляді саден правого плеча могли виникнути внаслідок дотичного вогнепального поранення.
Також на підставі указаного висновку судово-медичної експертизи №40 від 21.03.2016 установлено, що вогнепальне ушкодження грудної клітки знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, яка настала після нанесення вогнепального поранення грудної клітки практично миттєво. Після отриманих тілесних ушкоджень потерпілий не міг робити будь-які самостійні цілеспрямовані дії. При судово-медично-токсилогічному дослідженні крові з трупа знайдено етиловий спирт в концентрації в крові 2,57 %. Така концентрація етилового спирту в крові могла при житті відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння, що також відповідаєвисновку судово-медичної (токсикологічної) експертизи №579 від 18.03.2016 року (а.с.12-14, 52 том 2).

Предмет, якими спричинені тілесні ушкодження, травмуючий снаряд, положення обвинуваченого відносно потерпілого в момент пострілу, напрямок раневого каналу, напрямок пострілу та відстань з якої було здійснено постріл підтверджуються висновками судової медико-криміналістичної експертизи №158 від 06.05.2016 (досліджувались лоскути шкіри з передньої та задньої поверхні грудної клітини з пошкодженнями) та №159 від 13.05.2016 (досліджувались пошкодження утворені на джемпері синього кольору потерпілого) та судово-медичної експертизи №40 від 21.03.2016, які узгоджуються між собою доповнюють один одного та не містять між собою протиріч в указаних питаннях. Зокрема, установлено, що напрямок раневого каналу наступний: спереду назад, знизу вверх, справа ліворуч. Виявлена вхідна вогнепальна рана могла утворитися від дії компактного елементу в результаті пострілу із гладкоствольної зброї з відстані компактної дії заряду з близької дистанції, про що свідчать такі фактори - сліди дії полум`я, порохових газів, частинки незгорілого пороху і накладення кіптяви в області пошкодження. Травмуючий снаряд - свинцева дріб. Напрямок раневого каналу спереду назад, за висновком експерта можуть свідчити про те, що нападаюча особа могла знаходитись попереду потерпілого. На правому рукаві джемпера загиблого виявлено розрив тканини, який утворився від перерозтягнення в результаті впливу тупого предмета, не виключена можливість, що дане пошкодження є дотичним вогнепальним пошкодженням, і могло бути завдане в межах компактної дії дробового заряд, коли дріб не встигає розсіятися і діє, як ціле, утворюючи одну рану (ушкодження) на відстані до 50-100 см. Напрямок пострілу спереду назад (а.с.12-14, 54-63 том 2).
Вид, характер та локалізація пошкоджень на одязі ОСОБА_12 також підтверджується оглянутими в судовому засіданні речовими доказами - футболкою білого кольору (у постанові слідчого та на бірках - фуфайка) та светром синього кольору.

Також допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт-криміналіст експерт ОСОБА_36 під час роз`яснення висновків експертизи №158 від 06.05.2016 та №159 від 13.05.2016 пояснив, що пострілом з близької дистанції з гладкоствольної зброї вважається постріл з дистанції до одного метра у межах компактної дії снаряду, і ця дистанція визначається від дульного зрізу ствола до тіла людини. Також експерт вказав, що пошкодження на правому рукаві джемпера також були спричинені з близької дистанції. Компактність дії дробового заряду залежить від багатьох факторів (у тому числі кількості пороху, його марки димний чи бездимний, маси дробу в грамах тощо). Установити послідовність вчинених пострілів за роз`ясненням експерта ОСОБА_36 не є можливим у даному випадку. Також ОСОБА_36 пояснив яким чином розповсюджуються продукти пострілу відносно вхідного отвору поранення, зокрема при перпендикулярному пострілу такі продукти пострілу розповсюджуються у формі окружності, а при пострілі під кутом у вигляді витягнутого овалу, який розповсюджується симетрично вгору від вхідного отвору пошкодження, і такі продукти пострілу повинні були залишитись на частинах тіла ОСОБА_12 .
Експерт ОСОБА_37 у судовому засіданні роз`яснив, що послідовність вчинення пострілів у цій справі установити неможливо, оскільки ушкодження утворились в різних частинах тіла потерпілого, якби в одній частині тіла, то це можливо було б визначити, час вчинення кожного пострілу взагалі не можна установити, таких методик не існує. Пошкодження у виді двох саден на правій руці загиблого схожі на вогнепальні дотичні, але це більш точно може вказати експерт-криміналіст, який досліджував пошкодження одягу. Видимих ознак пострілу в упор на тілі трупа експерт ОСОБА_37 не установив (не було відбитку ствола, не було розривів тканини від дії газів тощо), є ознаки пострілу в межах компактної дії заряду, коли дріб ще не встигла розлетітись. Виходячи з установленого раневого каналу у тілі загиблого його руки могли бути в будь-якому положенні, цього точно об`єктивно установити неможливо. Експерт ОСОБА_37 також вказав, що не має жодного значення та обставина, що потерпілий в гаражі після його переміщення ОСОБА_7 лежав ногами в бік дверей із зігнутими колінними суглобами, оскільки коли обвинувачений його опустив тримаючи під руками ноги могли зігнутись як завгодно у суглобах. Також піднята на трупі одежа светр та футболка свідчать про те, що труп переміщували. На обличчі загиблого тілесних ушкоджень не виявлено, дослідження про те, чи є речовина на щоці потерпілого схожа на кров - кров`ю потерпілого, не проводилось, кров на щоці могла бути з багатьох причин, зокрема обвинувачений міг брати його за обличчя, перевіряти чи він живий, чи ні, і таким чином залишити такі сліди, точних причин утворення таких нашарувань не установлено.
Механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених на тілі ОСОБА_12 підтверджується протоколом слідчого експерименту із застосування безперервного відеозапису, проведеного 22.04.2016 з участю підозрюваного ОСОБА_7 у присутності його захисника ОСОБА_8 , судово-медичного експерта Охтирського міжрайонного відділення Сумського бюро СМЕ ОСОБА_38 та старшого інспектора-криміналіста Тростянецького ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_39 (а.с.208-211 том 2). У результаті відтворення в судовому засіданні відеозапису DVD диску, який визнаний речовим доказом установлено, що ОСОБА_7 на місці вчинення події по АДРЕСА_2 детально розповів про хронологію подій вечора 05.03.2016 року та наступної доби, та продемонстрував де перебувала в будинку дружина, де він з ОСОБА_12 , в якому місці зберігалась рушниця, набої, продемонстрував ліхтар, в який мав намір вистрілити, зазначив місце вчинення пострілів на території подвір`я, їх механізм, його рух при цьому, вказав, що тримав рушницю в правій руці, зазначив яким чином намагався розрядити рушницю, вказав положення та відстань на якій приблизно перебував ОСОБА_12 (2-2,5 метра), пояснив що при повороті у нього відбулись два постріли, зазначав, що точно не пам`ятає як по відношенню до поверхні землі тримав рушницю. Також обвинувачений розповів яким чином переміщував потерпілого з місця вистрілу до гаража та про свою поведінку у стані шоку після вчиненого, коли зрозумів, що його товариш помер. Також судом установлено, що під час указаного слідчого експерименту судово-медичний експерт Охтирського міжрайонного відділення Сумського бюро СМЕ ОСОБА_40 зауважив всім учасникам, що покриття на подвір`ї домогосподарства не рівне, а тому ОСОБА_7 стояв нижче по відношенню до потерпілого (а.с.212-216 том 2).

Те, що механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених при експертизі трупа ОСОБА_12 може відповідати механізму утворення тілесних ушкоджень, продемонстрованих підозрюваним ОСОБА_7 при проведенні слідчого експерименту, проведеного 22.04.2016 підтверджено висновком судово-медичної експертизи №40-Е від 06.05.2016 (а.с.18-19 том 2). Крім того, допитаний з метою роз`яснення указаного висновку експертизи експерт, якому було доручено її проведення ОСОБА_37 , повідомив, що для більш об`єктивних висновків та установлення об`єктивних даних наполягав на участі у слідчому експерименті саме статисту, а не манекену, просив знайти статиста того самого зросту, що і потерпілий, який був на зріст понад 180 см. На можливість утворення раневого каналу знизу вгору за обставин, які розповів ОСОБА_7 за поясненнями експерта ОСОБА_32 , наданим в доповнення складеного висновку вказують такі фактори: 1) ОСОБА_7 на слідчому експерименті продемонстрував, що обвинувачений та потерпілий в момент пострілу стояли напроти один одного, що підтверджується тим, що вхідний отвір у потерпілого перебуває спереду на грудній клітині; 2) через уклін на поверхні подвір`я домогосподарства обвинувачений стояв нижче потерпілого, що вказує на те, що постріл міг бути здійснений знизу вгору, а не прямо чи вниз; 3) крім того обвинувачений тримав зброю в руці, а не в упорі, тобто низько, 4) також слід враховувати чим більша відстань між нападаючим та загиблим, тим більша відстань між вхідним та вихідним отвором і обвинувачений показував, що тримав рушницю знизу вгору, що у сукупності вказує на схожість механізму спричинення виявлених тілесних ушкоджень за продемонстрованих обставин з великим ступенем вірогідності, але не на 100 %, оскільки цього точно установити неможливо і це не компетенція експерта підтвердити дійсну відповідність механізму спричинення тілесних ушкоджень. Крім того, ОСОБА_37 вказав, що місце вчинення пострілу, вказаного обвинуваченим також узгоджується із установленими обставинами, оскільки у гаражі, де був виявлений труп не було знайдено слідів пострілу, тобто не було виявлено пошкоджень на стінах гаражу, на автомобілі, що в ньому знаходився, ураховуючи, що було вчинено два пострілі взагалі не було знайдено в гаражі дробі. Відсутність дробі, яка взагалі не була знайдена під час огляду на місця події вказує на те, що місце вчинення пострілів може бути місце серед подвір`я, яке вказане обвинуваченим, тобто не у приміщенні, що може пояснювати відсутність дробі на місці події, що могла далеко, не зустрівши перешкод, та не залишившись в тілі через наскрізне поранення розлетітись за межі подвір`я.
За висновком судово-медичної експертизи №115 від 16.03.2016 при експертизі ОСОБА_7 об`єктивних ознак тілесних ушкоджень не виявлено, а за висновком судово-психіатричної експертизи №126 від 11.04.2016 ОСОБА_7 на момент вчинення кримінального правопорушення будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 не перебував в стані фізіологічного афекту або в іншому емоційному стані, який міг суттєво вплинути на його свідомість та діяльність (а.с.16, а.с.21-24 том 2 том 2).

Висновками судово-медичної (цитологічної) експертизи № 92, 93 від 19.04.2016 та судово-медичної (імунологічної) експертизи №301 установлено групову належність крові ОСОБА_12 (група В) та ОСОБА_7 (група А), допущено вірогідність походження поту на двох стволах, колодці з ударно-спусковим механізмом та прикладі двоствольної мисливської рушниці від ОСОБА_7 . Присутності поту ОСОБА_12 не встановлено. Установлено, що присутності крові та епітеліальних клітин ОСОБА_12 не виявлено в підньогтьовому вмісті ОСОБА_7 (а.с.25-28, 30-35 том 2).

Відповідно до висновків судово-медичної (імунологічної) експертизи №345, 346, 348 від 06.04.2016 на речовому доказі брюках потерпілого та на марлевому тампоні зі змивом, вилученим з ложа трупа під час огляду місця події можна сказати, що походження цієї крові можливе від потерпілого ОСОБА_12 та неможливе від підозрюваного ОСОБА_7 (а.с.37-43, 48-50 том 2).

Відповідно до протоколу огляду указаної рушниці від 16.03.2016 року установлено, що рушниця складається з блоку стволів, колодки з ударно-спусковим механізмом, цівки, прикладу та прицільного пристрою. Загальна довжина рушниці 1138 мм. Блок стволів складається з двох стволів, розташованих в горизонтальній площині. Загальна довжина стволів 719 мм. (а.с.85-89 том 2).

Відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № 123 від 26.04.2016 рушниця, вилучена в ході огляду місця події на території домоволодіння АДРЕСА_2 за фактом вбивства ОСОБА_12 є вогнепальною зброєю і представляє собою двоствольну гладковствольну мисливську рушницею 16 калібру моделі ТОЗ-Б № НОМЕР_2 , 1954 року випуску, із горизонтальним розташуванням стволів та зовнішнім розташуванням курків, вироблена промисловим способом, знаходиться в справному стані та до стрільби придатна. Ознак переробки або заміни деталей, вузлів та механізмів рушниці не виявлено. Також експерт на поставлене слідчим питання зазначив, що у наданої рушниці за умов, близьких до експериментальних, при натисканні на один зі спускових гачків, одночасні постріли із двох стволів не відбуваються, проте такий висновок суд не бере до уваги, як такий, що не стосується пред`явленого обвинувачення, оскільки як установлено судом обвинувачений вчинив два постріли з двох стволів рушниці в результаті необережного натискання послідовно на два спускових гачка вказівним та середнім пальцями, а не на внаслідок натискання лише на один із двох спускових гачків, що як установив експерт не могло відбутись і про що обвинувачений при описанні механізму пострілу не повідомляв (а.с.102-106 том 2).

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт сектору дослідження зброї Сумського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_41 роз`яснив, що для вчинення пострілу з досліджуваної ним рушниці необхідно обов`язково перед натисканням на гачки відвести курки назад до постановки на бойовий звід, окремий запобіжник у механізмі такої рушниці не передбачений, приведення рушниці в не бойовий стан здійснюється шляхом приведення з бойового зводу кожного курка уверх із одночасним плавним натисканням на спусковий гачок. Можливість розрядити таким способом рушницю однією рукою застосовуючи великий палець руки залежить від навиків та фізичних можливостей людини. Експерт продемонстрував на рушниці в судовому засіданні, що для натискання на спускові гачки послідовно вказівним та середнім пальцями ніяких перешкод немає, пальці один одному не заважають, що спростовує доводи потерпілих та їх представника про неможливість натискання окремими пальцями на спукові гачки майже одночасно. Також ОСОБА_41 продемонстрував, відстань на якій розміщені курки, яка при приведенні їх у не бойовий стан, не дозволяє їх повністю до кінця підняти великим пальцем руки, довжини пальця не вистачає і палець дійсно може вислизнути, що узгоджується із показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , який вказав, що випадково постріли відбулись при спробі великим пальцем підняти курок в не бойовий стан, тобто при спробі розрядити рушницю.

Крім того, ОСОБА_41 пояснив, що поняття одночасних пострілів є умовним і щоб два постріли реально могли синхронізуватись повністю при натисканні на два гачка, але це можливо лише теоретично, практично такого бути не може. Мова йти може про здвоєний постріл, коли все одно є часовий інтервал, чим швидше буде натискання на спусковий гачок, тим менше буде часовий інтервал між пострілами. В цьому випадку немає сумнівів про те, що два постріли могли відбутись від натискання на два спускових гачка, оскільки рушниця є справною, при натисканні на один із гачків могли бути постріли з двох стволів, якщо рушниця була б несправною, що в цьому випадку виключається, а тому якщо відбулись постріли з двох стволів, це означає, що обвинувачений натиснув на два спускових гачка. При віддачі від першого пострілу спочатку відбувається відкат рушниці, а потім накат і якщо при накаті спусковий гачок натикається на перешкоду, наприклад палець, теоретично може відбутись постріл. Вірогідність вчинення другого пострілу від віддачі ОСОБА_41 вказав не може оцінювати, оскільки до його компетенції належить оцінка і дослідження зброї, можливості людини при поводженні зі зброєю він не оцінює. Експерт вказав, що якщо особа вказує, що натискав на спускові гачки, то такі постріли могли відбутись, але у зв`язку з чим таке натискання відбулось - чи через те що зброя смикнулась чи через інші обставини ніхто не зможе перевірити. Також ОСОБА_41 роз`яснив, що постріл в упор це коли залишаються сліди від ствола зброї на тілі і відстань будь-яка відсутня, зокрема крім слідів травмуючого знаряду залишаються сліди дії газів, які розривають шкіру чи тканини, накладення кіптяви. Також відстань компактної дії заряду залежить від багатьох факторів і є індивідуальною для кожної зброї, зокрема залежить від довжини стволів, від вмісту набою (кількість пороху, його марка, конструктивних ознак набою). Точну відстань компактної дії заряду можна установити лише експериментальним шляхом із використанням тих самих набоїв, тобто з тим же вмістом, з яких відбувався постріл у момент події, якщо набої будуть не аналогічні, то висновки будуть стосуватись саме набоїв, що використані були під час експериментальних пострілів, тобто не будуть об`єктивними.

Відповідно до висновку судової балістичної експертизи №99 від 12.04.2016 дві гільзи, вилучені 06.03.2016 в ході огляду місця події в АДРЕСА_2 є частинами патронів 16 калібру до гладкоствольної мисливської вогнепальної зброї. Надані гільзи стріляні із стрілецької гладкоствольної вогнепальної зброї 16 калібру. Встановити модель зброї, з якої були стріляні гільзи, на момент проведення дослідження не видається можливим з причини відсутності в Сумському НДЕКЦ МВС України відповідної довідкової інформації (а.с.119-122 том 2). За висновком судово-балістичної експертизи №102 від 22.04.2016 полімерний пиж, вилучений під час огляду місця події в АДРЕСА_2 є частиною патрону до гладкоствольної мисливської зброї 16 калібру. Наданий пиж вироблений промисловим способом. На поверхнях пижа придатних для ідентифікації слідів каналу ствола зброї не виявлено. Представлений пиж стріляний із гладкоствольної зброї 16 калібру (а.с.115-116 том 2).

За висновком експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу №439 від 23.05.2016 на наданих на дослідження марлевих тампонах з протяжками з каналів правого та лівого стволів мисливської рушниці ТОЗ № НОМЕР_1 виявлено сліди продуктів пострілу у вигляді частинок нітроцелюлозного пороху зі слідами термічного впливу. Набої, що використовувались для здійснення пострілу, були споряджені нітроцелюлозним порохом (а.с.125-129 том 2).

Ураховуючи висновки судової медико-криміналістичної експертизи №158 від 06.05.2016 року, №159 від 13.05.2016 року, судово-медичної експертизи №40 від 21.03.2016, показання обвинуваченого, протоколу огляду місця події від 06.03.2016 року, указаних вище судово-балістичних експертиз № 99, 102, 123 суд дійшов висновку, що знаряддям, яким було утворені тілесні ушкодження на тілі потерпілого, є двоствольна мисливська рушниця ТОЗ № НОМЕР_1 , яка визнана речовим доказом і була оглянута за участі експерта-баліста ОСОБА_42 в судовому засіданні.

Згідно з висновком судово-балістичної експертизи №109 від 13.04.2016 виявлені в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 та обшуку підозрюваного ОСОБА_7 06.03.2016 два мисливських патрони 16 калібру є бойовими припасами до гладкоствольної мисливської вогнепальної зброї 16 калібру; шість мисливських патронів 16 калібру, які споряджені саморобним способом, мають ознаки бойових припасів, два патрони виготовлені промисловим способом; шість патронів споряджені саморобним способом з використанням частин патронів промислового виготовлення (а.с.109-112 том 2).

Відповідно до висновку експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу №435 від 29.04.2016 на наданих на дослідження марлевих тампонах, на які робилися змиви з обличчя, лівої та правої рук ОСОБА_12 виявлені сліди продуктів пострілу сліди вибухового перетворення капсульного заряду та сліди металізації свинцем. Оскільки на марлевих тампонах слідів продуктів вибухового перетворення порохового заряду виявлено не було, відповісти на питання «Яким видом пороху був споряджений патрон, з якого був зроблений постріл?» не представляється можливим (а.с.139-142 том 2). Висновком експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу №437 від 27.04.2016, установлено, що на наданих на дослідження марлевих тампонах, на які робилися змиви з обличчя, лівої та правої рук ОСОБА_7 слідів продуктів пострілу не виявлено. Оскільки на марлевих тампонах слідів продуктів вибухового перетворення порохового заряду виявлено не було, відповісти на питання «Яким видом пороху був споряджений патрон, з якого був зроблений постріл?» не представляється можливим (а.с.132-136 том 2).

За висновком судової дактилоскопічної експертизи №235 від 24.03.2016 на поверхні, вилученої рушниці 06.03.2016 в ході огляду місця події слідів рук не виявлено (а.с.92-100 том 2).

Висновком судової дактилоскопічної експертизи №236 від 08.04.2016 установлено належність виявлених на поверхні пляшок з етикеткою «Чернігівське світле пиво» та на чашці слідів пальців рук, вилучених 06.03.2016 року в ході огляду місця події за адресою: вул.Фадєєва,5 в м.Тростянець як обвинуваченому ОСОБА_7 , так і потерпілому ОСОБА_12 , що вказує на те, що обвинувачений до вчинення пострілів вживав пиво. Частина вилучених слідів з указаних предметів, а також виявлені на поверхні металевого забору на городі господарства за висновком експерта ідентифікації не придатні (а.с. 72-85 том 2).

Суд не бере до уваги як такі, що ні підтверджують, ні спростовують обставин пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення за частиною 1 статті 119 КК України: 1) оглянутий в судовому засіданні речовий доказ металевий пінцет, який сам по собі не доводить жодних обставин, які мають значення у цьому кримінальному провадженні; 2) висновок судово-медичної (імунологічної) експертизи №347 від 05.04.2016, за змістом якого в об`єктах №№1-4 та на парі чобіт, наданих на дослідження, присутності крові не встановлено (а.с.45-46 том 2); 3) висновок експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу №434 від 27.04.2016, за яким на наданих на дослідження футболці та трусах, вилучених 07.03.2016 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , слідів продуктів пострілу не виявлено (а.с.152-156 том 2); 4) висновок судової трасологічної експертизи №472 від 20.04.2016 відповідно до якого відповісти на питання, чи придатний даний слід низу підошви взуття для ідентифікації взуття, що його залишило, можливо лише при наявності самого взуття, яке могло залишити даний слід (а.с.66-69 том 2); 5) висновок експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу №436 від 20.04.2016, відповідно до якого на наданих на дослідження марлевих тампонах зі змивами правої та лівої руки, обличчя ОСОБА_15 та на контрольному зразку марлі слідів продуктів пострілу не виявлено (а.с.145-149 том 2).

Отже, дослідивши докази, оцінивши кожен доказ окремо з точки зору належності, достовірності та допустимості, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що докази, надані стороною обвинувачення в сукупності підтверджують обставини пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення в частині часу, місця, способу, знаряддя та механізму вчинення двох пострілів із гладкоствольної рушниці, внаслідок яких було заподіяно смерть потерпілому ОСОБА_12 .

Доводи потерпілих та їх представника про невідповідність повідомленого обвинуваченим механізму спричинення тілесних ушкоджень загиблому механізму їх утворення суд відхиляє з огляду на надані судовими експертами ОСОБА_43 , ОСОБА_36 та ОСОБА_41 роз`яснення, які в сукупності з дослідженими судом висновками судової медико-криміналістичної експертизи №158 від 06.05.2016 та №159 від 13.05.2016 та судово-медичної експертизи №40 від 21.03.2016 та №40-Е від 06.05.2016 разом з даними слідчого експерименту від 22.04.2016 року за участю обвинуваченого доводять спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень виявлених на тілі ОСОБА_12 у спосіб відповідно до пред`явленого обвинувачення.

Зокрема, твердження про те, що постріл у грудну клітину загиблого відбувся в упор, не підтверджується сукупністю досліджених судом висновків експертів, на підставі яких установлено, що постріли відбувались у межах дистанції компактної дії заряду, тобто за висновком експерта ОСОБА_33 у межах від 50 до 100 см. При цьому слідів пострілу в упор, ознаки яких вказали як експерт ОСОБА_37 , так і експерт ОСОБА_41 , на тілі ОСОБА_12 не виявлено, зокрема відсутній на тілі трупа слід дула ствола, немає розривів тканин тіла від дії газів тощо.

Для визначення точної дистанції пострілу за висновком судової медико-криміналістичної експертизи № 158 необхідно провести ряд експериментальних пострілів з цієї ж зброї, подібно спорядженими патронами, максимально дотримуючись умов, при яких було завдано пошкодження потерпілому. При цьому як установлено судом у результаті допиту експерта баліста ОСОБА_41 за відсутності об`єктивних даних про вміст набоїв (кількість пороху, його тип, масу дробу, її діаметр та інші конструктивні ознаки набою), якими були здійснені постріли ОСОБА_7 висновки щодо результатів експериментальних пострілів будуть стосуватись лише набоїв, які використовувались під час таких експериментальних пострілів, проте у результаті огляду місця події зі стволів рушниць було виявлено відстріляні гільзи і даних про їх вміст не установлено, що вказує на неможливість установлення об`єктивно точної дистанції з якої ОСОБА_7 здійснив постріл у потерпілого.

Також доводи потерпілих про неможливість утворення вхідного отвору вогнепального поранення на висоті 124 см від підошви трупа на тілі загиблого за умов повідомлених обвинуваченим спростовується наданими судово-медичним експертом ОСОБА_43 роз`ясненнями, даними слідчого експерименту за участі обвинуваченого 22.04.2016 року та протоколом огляду місця події від 06.03.2016 року, під час якого зафіксовано обстановку після події, встановлено ознаки місцевості, рельєф подвір`я, розташування стаціонарних об`єктів. На підставі указаних джерел доказів, які суд визнає належними та допустимими, суд дійшов висновку, що саме на такий механізм пострілів вказує 1) дистанція між обвинуваченим та потерпілим до двох метрів (довжина рушниці + відстань від дульного зрізу рушниці до тіла потерпілого - до одного метра),2) тримання обвинуваченим рушниці не в упорі зверху, а в руках, тобто низько з підняття стволів під кутом, 3) уклін на поверхні подвір`я домогосподарства, у результаті якого обвинувачений стояв нижче потерпілого, що вказує на те, що постріл здійснювався знизу вгору, а не прямо чи вниз, тобто у напрямку, який відповідає установленому напрямку раневого каналу у грудній клітині ОСОБА_44 ;4) різниця у зрості між потерпілим та обвинуваченим близько 12 сантиметрів, яка ураховуючи уклін подвір`я збільшувалась; 5) також на такий механізм вказує стан алкогольного сп`яніння і обвинуваченого, і потерпілого, оскільки такий стан суттєво впливає, особливо сильний ступінь сп`яніння ОСОБА_45 , положення корпусу якого не могло бути абсолютно вертикальним.

Дані протоколу огляду місця події і роз`яснення експерта ОСОБА_36 вказують на те, що необґрунтованими є припущення про те, що ОСОБА_12 у момент пострілу міг бути в лежачому положенні, оскільки поранення його грудної клітини є наскрізним, тобто дріб не затрималась в тілі та не зіткнулась з перешкодою у виді поверхні землі чи підлоги, і на поверхні, на якій мав би лежати потерпілий повинні були б залишитись сліди пошкодження такої поверхні та сліди травмуючого заряду, проте таких слідів під час огляду місця події не виявлено, дріб не була знайдена.

Місце вчинення пострілу продемонстроване обвинуваченим під час слідчого експерименту підтверджується також протоколом слідчого експерименту за участі ОСОБА_7 , роз`ясненнями експерта ОСОБА_32 , протоколом огляду місця події від 06.03.2016, не виявлено пошкоджень від травмуючого заряду на стінах гаражу, автомобілі, які мали б утворитись у результаті двох пострілів, якщо б постріли відбулись в місці виявлення трупу, також про те, що труп переміщувався вказує піднята догори одежа на трупі, яка мала піднятись вгору після переміщення обвинуваченим під руки тіла ОСОБА_12 .

Посилання сторони потерпілих на виявлення на руках ОСОБА_12 слідів продуктів пострілу не спростовує механізм заподіяння тілесних ушкоджень чи інших обставин. Зокрема, судово-медичний експерт-криміналіст ОСОБА_36 у судовому засіданні роз`яснив, що висновок про те як був здійснений постріл у грудну клітину ОСОБА_12 - перпендикулярно до тіла потерпілого чи під кутом, ураховуючи, що положення вхідного отвору (124 см від підошви стоп) нижче вихідного (132 см від підошви стоп) на 8 см, залежить від того в якому положенні перебував корпус потерпілого в момент пострілу. У разі вчинення пострілу під кутом знизу вверх, розповсюдження продуктів пострілу відбувається навколо вхідного отвору поранення та у в формі овалу симетрично догори. Разом з тим, твердження потерпілих та їх представника про те, що за обставин вчинення пострілів про які повідомляє обвинувачений не могли залишитись продукти пострілу на руках загиблого суд вважає припущеннями, які не ґрунтуються на розумних сумнівах та об`єктивних обставинах. Зокрема як вказав експерт ОСОБА_36 все залежить від положення корпусу тіла потерпілого в момент пострілу - вертикально чи під нахилом, і крім того ураховуючи вчинення двох пострілів у різні напрямки з близької дистанції, якими спричинено ушкодження в різних частинах тіла загиблого, у результаті яких, як пояснив експерт ОСОБА_36 , розповсюдження продуктів пострілу мало відбуватись у формі овалів, при цьому точне розташування долоней потерпілого у момент пострілу через відсутність очевидців події, крім обвинуваченого, не установлено, що не виключає їх тримання в зоні розповсюдження таких продуктів пострілу, в падінні руки також могли зайняти положення, від якого на долонях залишись указані сліди

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. Зокрема, у справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумніву, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим, а саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, указані вище доводи та інші посилання потерпілих в частині недоведеності механізму спричинення тілесних ушкоджень суд розцінює як припущення, які не спростовують поза розумним сумнівом механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 згідно з пред`явленим обвинуваченням, яке суд вважає доведеним.

Визначаючи форму вини з якою було спричинено ОСОБА_7 смерть ОСОБА_12 , суд виходить з такого.

Відповідно до статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до пред`явленого обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті ОСОБА_7 , відводячи стволи рушниці в бік ОСОБА_12 і намагаючись при цьому поставити курки рушниці на запобіжник, що призвело до двох пострілів у ОСОБА_12 , не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у вигляді смерті людини, хоча повинен був і міг їх передбачити, діючи з більшою обачністю із зарядженою рушницею та дотримуючись заходів безпеки при поводженні зі зброєю, тобто діяв із злочинною недбалістю.

Таким чином, ураховуючи твердження сторони потерпілих про наявність умислу в діях обвинуваченого і необхідність кваліфікації його дій судом за статтею 115 КК України, виходячи з пред`явленого прокурором обвинувачення за частиною 1 статті 119 КПК України, суд відповідно до статті 337 КПК України не має права вийти за його межі і навіть за наявності для такого підстав самостійно змінити правову кваліфікацію дій ОСОБА_7 . Зміна обвинувачення відповідно до статті 338 КПК шляхом зміни правової кваліфікації під час судового розгляду є виключною компетенцією прокурора і таким право сторона обвинувачення не скористалась, підтримуючи пред`явлене обвинувачення за частиною 1 статті 119 КК України.

У межах доводів потерпілих суд може визначити лише наявність чи відсутність указаної в обвинуваченні форми вини ОСОБА_7 необережності у формі злочинної недбалості.

Розмежування таких злочинів, як умисне вбивство та вбивство з необережності, здебільшого здійснюється за їх суб`єктивною стороною. Зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначених злочинах обумовлюється усвідомленням винною особою вчиненого злочинного діяння, його способу та характеру, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до них. Питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка міститься в постанові від 15 листопада 2012 року у справі №5-15 кс 12 зовнішній прояв діяння розкриває внутрішній (психічний) процес діяння, окреслює суб`єктивне ставлення особи до вчинюваних нею дій, які в сукупності з іншими обставинами визначають кримінально-правовий зміст суспільно небезпечного діяння.

Крім того, за змістом роз`яснення Верховного суду України щодо правильного та однакового застосування законодавства при розгляді справ про злочини проти життя та здоров`я особи, які містяться в пункті 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 7 лютого 2003 р. № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Також для установлення суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого статтею 115 КК України, крім умислу, тобто психічного ставлення особи до вчинюваного діяння та його наслідків, треба з`ясувати мотив його вчинення, тобто внутрішнє спонукання особи, яке штовхнуло особу на вчинення злочину, рушійну силу його поведінки, до якого можна віднести хуліганський, корисливий мотив, приховання іншого злочину, конфлікт чи неприязні стосунки тощо.

Виходячи з викладеного під час судового розгляду суду не надано достатніх належних та допустимих доказів, які б у сукупності та у взаємозв`язку дали б підстави для однозначного висновку про наявність у ОСОБА_7 умислу та мотиву на заподіяння смерті ОСОБА_12 . При цьому суд виходить з даних про взаємовідносини між обвинуваченим та загиблим, які як установлено з показань обвинуваченого, допитаних свідків та потерпілих товаришували зі школи, не мали неприязних відносин та не установлено жодних обставин, що свідчили б про наявність між ними конфлікту та його зміст. Допитана в судовому засіданні як свідок дружина обвинуваченого - ОСОБА_15 вказала, що не повідомляла при виклику поліції про конфлікт між чоловіком та ОСОБА_12 , зазначала, що викликала поліцію, коли брат обвинуваченого приїхав після пострілів за її проханням і намагався заспокоїти обвинуваченого, який був у збудженому стані, хапався за ніж, і при виклику поліції ОСОБА_15 стверджувала у судовому засіданні, що повідомляла поліцію про те, щоб вони їхали швидше, бо вдома сварка між чоловіком та його братом.

Посилання потерпілих на те, що їх загиблий брат за декілька місяців до події повідомляв про те, що його можуть вбити не дає підстав для висновку, що такий намір мав саме ОСОБА_7 .

Твердження потерпілих про те, що останній повідомляв на досудовому розслідуванні інші обставини, зокрема про сварку із загиблим, суд не може взяти до уваги, оскільки докази цього відсутні в матеріалах кримінального провадження досліджених судом і відповідно до частини 4 статті 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них.

Поведінка обвинуваченого після усвідомлення факту смерті потерпілого також не вказує на наявність умислу та мотиву у ОСОБА_7 , оскільки останній вчинив спробу допомогти потерпілому для доправлення в лікарню на автомобілі, але як установлено експертом смерть настала майже миттєво, поліція та швидка допомога були викликані дружиною обвинуваченого. Залишення ОСОБА_7 місця події не дає достатніх підстав для констатації умислу та мотиву в діях обвинуваченого і розцінюється як поведінка особи, що була в сильному емоційному стані, розгублена після вчиненого.

Натомість спосіб вчинення пострілів установлений на підставі досліджених доказів, приведення рушниці у небойовий стан із одночасним направленням стволів рушниці в бік потерпілого обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння вказує на грубе нехтування останнім заходів безпеки та правил поводження зі зброєю, при цьому ураховуючи те, що обвинувачений не знав точного місця знаходження потерпілого позаду нього, він не передбачав настання суспільно небезпечних наслідків у виді смерті останнього, хоча маючи досвід поводження зі зброєю, повинен був і міг їх передбачити, діючи з більшою обачністю із зарядженою рушницею та дотримуючись заходів безпеки, тобто діяв із злочинною недбалістю.

Не доведеним також є мотив, який би спонукав ОСОБА_7 вчинити умисне вбивство ОСОБА_12 , будь-яких доказів в обґрунтування будь-якого з можливих мотивів вчинення умисного злочину потерпілі суду не надали.

Наведене на переконання суду виключає можливість кваліфікації дій ОСОБА_7 за ознаками умисного вбивства, тобто злочину, передбаченого статтею 115 КК України.

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні доведеною повністю, а його дії суд кваліфікує за частиною 1 статті 119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.

Вина ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 263 КК України за обставин установлених судом підтверджується, крім показань обвинуваченого, який розповів про час і місце отримання пороху, місце, спосіб та мету його зберігання у приміщенні гаражу за місцем свого проживання, також протоколом огляду місця події від 06.03.2016 в АДРЕСА_2 під час якого в приміщенні гаража на стіні зліва при вході до гаража було вилучено два згортки паперу з кроссвордами, в яких виявлено подрібнену речовину сірого та світло-коричневого кольору у гранулах, схожу на порох. Під час огляду 14.03.2016 у кабінеті №11 СВ Тростянецького ВП ГУ НП в Сумській області у присутності двох понятих паперового конверту з написом «Паперовий згорток з подрібненою речовиною світло-коричневого кольору, виявлений та вилучений в приміщенні гаража при огляді місця події 06.03.2016 в АДРЕСА_2 було встановлено, що в середині знаходиться подрібнена речовина у формі циліндрів світло-коричневого кольору, вага якої при зважуванні за допомогою лабораторних вагів складає 30 г, два грами з якої було відібрано для проведення експертних досліджень, а решту належним чином запаковано. При відкритті іншого паперового конверту було встановлено, що всередині знаходиться подрібнена речовина темно-сірого кольору з металевим блиском, вага якої при зважування становить 46,3 г, з яких два грами було відібрано для проведення експертних досліджень, а решту запаковано належним чином (а.с.162-170 том 2).

За висновком експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу №430 від 23.03.2016 на наданих на дослідження зразках речовини в згортках темно-сірого кольору, а також подрібнена речовина коричневого кольору, що вилучені у господарстві ОСОБА_7 в м.Тростянець Сумської області по вул.Фадєєва, 5 є нітроцелюлозним порохом. Порох є вибуховою речовиною метальної дії (а.с.173-177 том 2).

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_7 у цій частині пред`явленого обвинуваченні доведеною повністю, а його дії суд кваліфікує за частиною 1 статті 263 КК України, як придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до пункту 1 якої при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Пунктом 2 та 3 указаної Постанови Пленуму ВСУ визначено, що з урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки. Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому за злочин, передбачений частиною 1 статті 119 КК України суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який належить до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є особою віком 35 років, має задовільний стан здоров`я, військовозобов`язаний, не працює, за місцем проживання характеризуються позитивно, одружений, має на утриманні малолітнього сина, 2007 року народження. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є осудним.

Як пом`якшуючі вину обставини суд відповідно до статті 66 КК України вважає щире каяття обвинуваченого, який висловив критичну оцінку своєї поведінки шляхом повного визнання вини та готовності нести кримінальну відповідальність, а також його активне сприяння у розкритті злочину, оскільки він добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття. Також обставиною, що пом`якшує покарання за злочин, передбачений частиною 1 статті 119 КК України суд вважає добровільне відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілим
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 119 КК України особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 15.11.2016 року задоволено частково апеляційну скаргу потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які скаржились на м`якість покарання визначеного попереднім вироком суду першої інстанції. При цьому Апеляційний суд Сумської області у мотивувальній частині указаної ухвали, оцінивши доводи потерпілих, вказав, що в разі установлення судом першої інстанції при новому розгляді кримінального провадження вини ОСОБА_7 в обсязі зазначеному в обвинувальному акті, то колегія суддів вважає, що призначене судом покарання є занадто м`яким.
Відповідно до частини 3 статті 415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
З огляду на викладене, ураховуючи вимоги частини 2 статті 416 КПК України, яка передбачає право суду посилити при новому розгляді кримінального провадження покарання у зв`язку із скасуванням вироку у тому числі за апеляційною скаргою потерпілих, які скаржились на м`якість попередньо призначеного покарання, також ураховуючи всю сукупність установлених обставин, які мають братись до уваги судом при призначенні покарання, позицію потерпілих, які просили суворо покарати обвинуваченого, призначивши покарання у виді позбавлення волі, суд вважає, що обмеження волі як один з видів покарання, передбаченого у санкції частини 1 статті 119 КК України, є занадто м`яким.
Суд при цьому ураховує наслідки до яких привели протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_7 , який на момент вчинення злочину, перебував у стані алкогольного сп`яніння, і в результаті дій якого настала смерть ОСОБА_12 , якому на момент смерті ще не виповнилось 30 років.
У статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право людини на життя, яке, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні «Андронікоу та Константіноу проти Кіпру», «... є одним з найбільш фундаментальних положень Конвенції, яка охороняє одну з основних цінностей демократичного суспільства». У цій статті проголошено, що «право кожного на життя охороняється законом».
В Україні право на життя гарантується Конституцією України, стаття 27 якої передбачає, що кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати права людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.
Належна кримінальна-правова охорона життя людини - є важливим завданням держави, успішне виконання якого значною мірою залежить від правильного застосування кримінального закону. Особи, які вчинили злочин проти життя та здоров`я особи повинні нести справедливе покарання.
За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за частиною 1 статті 119 КК України у виді позбавлення волі.

Призначаючи покарання обвинуваченому за частиною 1 статті 263 КК України суд також приймає до уваги указані вище дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить до тяжких злочинів, характер вчиненого злочину, який не заподіяв тяжких наслідків і пов`язаний із придбання та зберіганням незначного обсягу вибухової речовини.
Крім того, суд ураховує пом`якшуючі відповідно до статті 66 КК України вину обставини - щире каяття у вчиненні указаного злочину, активне сприяння слідству.
Обтяжуючих вину обвинуваченого обставин за цим злочином судом не установлено.
З урахуванням викладеного, з огляду на наявність двох пом`якшуючих вину ОСОБА_7 обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання із застосуванням статті 69 КК України, перейшовши до іншого більш м`якого виду покарання, не передбаченого у санкції статті за цей злочин, у виді обмеження волі, яке на переконання суду буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових подібних злочинів.

Остаточну міру покарання необхідно визначити обвинуваченому за сукупністю злочинів відповідно до вимог частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.
Крім того, обвинуваченому відповідно до частини 5 статті 72 КК України у строк відбуття покарання необхідно зарахувати час попереднього ув`язнення з дня фактичного затримання о 10 годині 30 хвилин 06 березня 2016 року відповідно до протоколу від 06.03.2016 року (а.с.62-63)по день ухвалення цього вироку включно із розрахунку, що відповідно до частини 5 статті 72 КК України один день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі. Строк відбування покарання обвинуваченому необхідно обчислювати із моменту його затримання.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до порядку, передбаченого статтею 100 КПК України, а саме:
- мисливську рушницю ТОЗ-Б № НОМЕР_3 , 16 калібру, 1954 року випуску як знаряддя злочину необхідно конфіскувати;
- дактилокарту трупа ОСОБА_12 ; сліди пальців рук, вилучені під час огляду місця події 06.03.2016; пластиковий предмет (пиж-контейнер); дві гільзи; гіпсовий виливок сліду взуття; металевий пінцет; марлевий тампон з речовиною темно-бурого кольору; контрольний марлевий тампон; вісім патронів 16 калібру; паперовий згорток з порохом світло-коричневого кольору; паперовий згорток з порохом сірого кольору; три марлеві тампони зі змивами з трупу ОСОБА_12 ; три марлеві тампони зі змивами зі свідка ОСОБА_15 ; три марлеві тампони зі змивами з підозрюваного ОСОБА_7 , спортивні чоловічі брюки сірого кольору ОСОБА_7 зі слідами речовини темно-бурого кольору; чоловічі брюки ОСОБА_7 сірого кольору, схожі на джинси, зі слідами речовини темно-бурого кольору; туфлі коричневого кольору з трупа ОСОБА_12 ; брюки сірого кольору з трупа ОСОБА_12 ; штани синього кольору з трупа ОСОБА_12 ; светр синього кольору з трупа ОСОБА_12 ; кофтина синього кольору з трупа ОСОБА_12 ; фуфайка білого кольору з трупа ОСОБА_12 ; зразки крові, слини, вільні краї нігтьових пластин, дактилокарта ОСОБА_7 , що зберігаються у камері речових доказів Тростянецького ВП ГУНП в Сумській області після набрання вироком законної сили необхідно знищити;
- одяг (куртка, светри, брюки) та пара кирзових чобіт ОСОБА_7 необхідно повернути ОСОБА_7 як належні йому на праві власності, шляхом передачі вказаних речей дружині обвинуваченого ОСОБА_15 ;
- жіночу футболку сірого кольору ОСОБА_15 ; труси в смужку ОСОБА_15 необхідно повернути ОСОБА_15 , як належні їй на праві власності;
- два DVD+R диски з відеозаписами протоколів слідчих експериментів за участю свідка ОСОБА_15 від 20.04.2016 та підозрюваного ОСОБА_7 від 22.04.2016 необхідно залишити при матеріалах кримінального провадження.
З обвинуваченого відповідно до статті 124 КПК України підлягають стягненню процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів на користь держави на загальну суму 24661 грн. 31 коп., (703 грн. 68 коп. - трасологічна експертиза №472 від 20.04.2016; 1210 грн. 55 коп. - дактилоскопічна експертиза №236 від 08.04.2016; 880 грн. 40 коп. дактилоскопічна експертиза №235 від 24.03.2016; 1319 грн. 40 коп. - балістична експертиза №123 від 26.04.2016; 703 грн. 68 коп. - балістична експертиза №109 від 13.04.2016; 439 грн. 80 коп. - балістична експертиза №102 від 22.04.2016; 2381 грн. 58 коп. - балістична експертиза №99 від 12.04.2016; 1852 грн. 34 коп. - експертиза матеріалів, речовин №439 від 23.05.2016; 5292 грн. 40 коп. - експертиза матеріалів, речовин №437 від 27.04.2016; 5292 грн. 40 коп. - експертиза матеріалів, речовин №435 від 29.04.2016; 2116 грн. 96 коп. - експертиза матеріалів, речовин №436 від 20.04.2016; 1587 грн. 72 коп. - експертиза матеріалів, речовин №434 від 27.04.2016; 880 грн. 40 коп. - експертиза матеріалів, речовин №430 від 23.03.2016).
Цивільний позов потерпілих за їх заявою залишено без розгляду ухвалою суду на стадії підготовчого судового засідання.
Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду від 07.03.2016 року у цьому кримінальному провадженні до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який не змінювався та не скасовувався, а постійно продовжувався під час попереднього судового розгляду, також судом апеляційної інстанції та під час нового розгляду. Оскільки ризики, з урахуванням яких було застосовано запобіжний захід і здійснювалось його продовження, не відпали, продовжують існувати, інші, більш м`які види запобіжних заходів не можуть на переконання суду запобігти указаним ризикам, суд відповідно до частини 2 статті 377 КПК України дійшов висновку про наявність підстав для залишення без змін застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку його дії до 15 червня 2017 ( а.с.26-30 том 3).
На підставі викладеного та керуючись положеннями статей 368, 370-374, 377, 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 119 КК України та частиною 1 статті 263 КК України, та призначити йому покарання:
- за частиною 1 статті 119 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
- за частиною 1 статті 263 КК України із застосуванням статті 69 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_46 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_46 обчислювати з моменту його фактичного затримання о 10 год. 30 хв. 06 березня 2016 року
Відповідно до частини 5 статті 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_46 необхідно зарахувати час попереднього ув`язнення з 06 березня 2016 року по день ухвалення цього вироку включно, тобто по 28 квітня 2017 року включно, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі
Запобіжний західу вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_3 , залишити без змін, продовживши строк його дії до 15 червня 2017 року.

Речові докази:
- мисливську рушницю ТОЗ-Б № НОМЕР_3 , 16 калібру, 1954 року випуску - необхідно конфіскувати;
- дактилокарту трупа ОСОБА_12 ; сліди пальців рук, вилучені під час огляду місця події 06.03.2016; пластиковий предмет (пиж-контейнер); дві гільзи; гіпсовий виливок сліду взуття; металевий пінцет; марлевий тампон з речовиною темно-бурого кольору; контрольний марлевий тампон; вісім патронів 16 калібру; паперовий згорток з порохом світло-коричневого кольору; паперовий згорток з порохом сірого кольору; три марлеві тампони зі змивами з трупу ОСОБА_12 ; три марлеві тампони зі змивами зі свідка ОСОБА_15 ; три марлеві тампони зі змивами з підозрюваного ОСОБА_7 , спортивні чоловічі брюки сірого кольору ОСОБА_7 зі слідами речовини темно-бурого кольору; чоловічі брюки ОСОБА_7 сірого кольору, схожі на джинси, зі слідами речовини темно-бурого кольору; туфлі коричневого кольору з трупа ОСОБА_12 ; брюки сірого кольору з трупа ОСОБА_12 ; штани синього кольору з трупа ОСОБА_12 ; светр синього кольору з трупа ОСОБА_12 ; кофтина синього кольору з трупа ОСОБА_12 ; фуфайка білого кольору з трупа ОСОБА_12 ; зразки крові, слини, вільні краї нігтьових пластин, дактилокарта ОСОБА_7 , що зберігаються у камері речових доказів Тростянецького ВП ГУНП в Сумській області після набрання вироком законної сили необхідно знищити;
- чорну чоловічу куртку ОСОБА_7 ; чоловічий светр чорного та білого кольорів із застібкою ОСОБА_7 ; чоловічий светр бежевого кольору ОСОБА_7 ; чоловічий светр чорного кольору з малюнком у вигляді смуг білого кольору ОСОБА_7 ; джинсові брюки ОСОБА_7 ; пара кирзових чобіт ОСОБА_7 необхідно повернути ОСОБА_7 як належні йому на праві власності, шляхом передачі вказаних речей дружині обвинуваченого ОСОБА_15 ;
- жіночу футболка сірого кольору ОСОБА_15 ; труси в смужку ОСОБА_15 необхідно повернути ОСОБА_15 , як належні їй на праві власності;
- два DVD+R диски з відеозаписами протоколів слідчих експериментів за участю свідка ОСОБА_15 від 20.04.2016 та підозрюваного ОСОБА_7 від 22.04.2016, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження необхідно залишити при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у сумі 24661 (двадцять чотири тисячі шістсот шістдесят одна) грн. 31 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1