Справа № 487/4946/16-к
Провадження № 1-кп/487/365/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.12.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Москва Російської Федерації, ассирійця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
06.06.2016 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1020 грн.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
ВСТАНОВИВ:
13.07.2016 року о 19-30 годин ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні майстерні «Ювелір», що розташована за адресою: м. Миколаїв вул. Декабристів, 31, побачив у коридорі велосипед марки «Magelan Crux- 27/5», що належить ОСОБА_5 .
В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення вищевказаного велосипеду.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , підійшов до велосипеда та переконався у відсутності уваги з боку власника майна та інших сторонніх осіб, таємно викрав його із корило рву, викотивши на вулицю.
Після чого ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі та суду показав, що 13.07.2016 року приблизно о 18-00 годин він йшов по вул.. Декабристів в бік залізничного вокзалу, приходячи біля магазину по вул. Декабристів, зайшов в приміщення, де побачив у коридорі велосипед, він йому сподобався та він вирішив викрасти вказаний велосипед. Після чого переконався, що у коридорі нікого немає, сів на велосипед та уїхав. Потім, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, він продав велосипед незнайомому чоловіку на ринку «Колос» за 4200 грн., гроші використав на свої потреби.
У вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 щиро покаявся.
В судовому засіданні потерпідий ОСОБА_5 суду показав, що 13.07.2016 року приблизно о 10-00 год. він знаходився в майстерні "Ювелір" по вул. Декабристів, де залишив велосипед у коридорі, де є камери відеонагляду. Приблизно о 21-00 год. він збирався додому та помітив, що велосипед викрадено. Після чого він оглянув запис з камер нагляду та побачив чоловіка, який викрав його велосипед з коридору приміщення. Наступного дня він написав заяву до правоохоронних органів з приводу крадіжки велосипеду та надав запис з камери нагляду та документи на велосипед. До теперішнього часу збитки йому не відшкодовані.
Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною, а кваліфікацію його дій вірною.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесені до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання не виявлено.
При обранні виду та міри покарання, суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку в ОНД і МОПЛ №1 не перебуває.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_4 є покарання у вигляді позбавлення волі.
Але з урахуванням ступені тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, конкретних обставин їх вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України і застосуванням п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України.
Відповідно до вимог ст. 72 ч. 3 КК України вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.06.2016 року, яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. виконується самостійно.
Питання щодо речового доказ вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначенного покарання, встановивши іспитовий строк 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового сроку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально- виконавчої інспекції.
Відповідно до вимог ст. 72 ч. 3 КК України вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.06.2016 року, яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. виконується самостійно.
Речовий доказ DVD-диск з записом відео спостереження за 13.07.2016 року, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1