АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2037/16 Справа № 203/861/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000376 від 05 лютого 2016 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Дніпропетровську, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 12.02.2014 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 2 років позбавлення волі, 24.09.2015 року звільнений умовно-достроково на 9 місяців 13 днів,

за участю прокурора ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Даним вироком ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у позбавлення волі строком на 1 року 6 місяців. На підставі ст.71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяців.

Строк покарання ухвалено рахувати з 10 серпня 2016 року.

Вирішено питання речових доказів.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. Крім того, просить рахувати йому строк відбування покарання з 14 лютого 2016 року, посилаючись на те, що був затриманий працівниками міліції по іншому кримінальному провадженню, яке розглядається Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська.

Згідно вироку суду ОСОБА_6 05 лютого 2016 приблизно о 09:50 годин зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП « ОСОБА_9 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .У подальшому, де керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку працівників магазину, вчиняючи злочин повторно, взяв з торгового стелажу магазину конструктор "Lego" моделі "Телестудія поп-зірки", та конструктор "Lego" моделі "Супермаркет у Хартлейку", вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №70/34-372 від 12.02.2016 відповідно складає: 499,00 гривен та 899,00 гривен , які належать ФОП « ОСОБА_9 », та сховав викрадене під куртку, в яку був одягнутий, після чого пройшов через касову зону магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП « ОСОБА_9 », та прослідував до виходу з магазину, однак, вчинивши всі необхідні дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП « ОСОБА_9 » на місці вчинення злочину. Таким чином, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, що належить ФОП «Шульга Н.М.», загальною вартістю 1398,00 гривень.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини справи та зміст поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, пояснення захисника ОСОБА_8 , який підтримав апеляційні вимоги підзахисного, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обвинувачений ОСОБА_6 повідомлений про час і місце розгляду його апеляційної скарги через начальника Дніпропетровської установи покарань, проте від нього не надійшло клопотання про участь в судовому засіданні апеляційного суду, а тому, з врахуванням положень ч.4 ст.401 КПК України, в судове засідання він не викликався. Захисник ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_6 не висловлював бажання приймати участь в судовому засіданні апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Так як висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 , правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження та правова кваліфікація його дій ніким із учасників судового розгляду не оскаржуються, визнавались самим обвинуваченим в ході судового провадження в суді першої інстанції, у зв`язку з чим судовий розгляд був проведений в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і не можуть бути оскарженні в апеляційному порядку, то апеляційний суд не входить в перевірку вказаних обставин.

Як видно із матеріалів провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано визнано винним і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку - не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорій середньої тяжкості, дані про його особу, обставини, які впливають на ступінь його відповідальності. Зокрема, суд визнав обставиною, яка пом`якшує покарання, визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення та щире каяття. З урахуванням викладеного, обране ОСОБА_6 покарання за своїм видом і розміром є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України та дотримався принципу індивідуалізації покарання.

В матеріалах провадження відсутні дані про обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_6 в межах даного кримінального провадження, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про не застосування судом положень ч.5 ст.72 КК України колегія суддів вважає їх безпідставними та такими, які не заслуговують на увагу, оскільки як витікає зі змісту даної статті зарахування судом строку попереднього ув`язнення застосовується у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2016 року стосовно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: