В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/414/17
Провадження № 1-кп/348/127/17

09 березня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з уч. секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Надвірна кримінальне провадження № 0000071 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого Надвірнянським районним судом 26.08.2016 року за ч.1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

Вироком Надвірнянського районного суду від 26.08.2016 року ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт. 26.09.2016 року до Надвірнянського МРВ КВІ (на сьогоднішній день Надвірнянського міськрайонного відділу з питань пробації) було направлено розпорядження Надвірнянського районного суду про виконання вироку відносно ОСОБА_4 , що набрав законної сили. 12.10.2016 року засудженому ОСОБА_4 було роз`яснено порядок та умови відбування призначеного судом покарання та направлено в Ланчинську селищну раду для відбування громадських робіт. Розпорядженням № 158 від 17.10.2016 року «Про прийом на громадські роботи» ОСОБА_4 був прийнятий на громадські роботи селищним головою смт.Ланчин ОСОБА_5 . Проте засуджений ОСОБА_4 , відпрацювавши фактично тільки 56 години громадських робіт, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без поважних причин з 04.11.2016 року відмовився виконувати громадські роботи та перестав з`являтися для відбування громадських робіт до Ланчинської селищної ради, тобто умисно ухилялась від відбування покарання у вигляді громадських робіт протягом строку, визначеного судом.

Надвірнянським МРВ КВІ (на сьогодні Надвірнянський міськрайонний відділ з питань пробації) неодноразово надсилалися ОСОБА_4 виклики-попередження про притягнення його до кримінальної відповідальності у разі порушення порядку та умов відбування покарання та повторно йому було роз`яснено порядок та умови відбування призначеного покарання. Однак, ОСОБА_4 надалі умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без поважних на те причин не з`являвся для подальшого відбування покарання у виді громадських робіт, не відбувши таким чином частину призначеного покарання виді громадських робіт, а саме 144 години громадських робіт.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та дав суду показання про те, що вироком Надвірнянського районного суду від 26.08.2016 року його було засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт. Даний вирок він не оскаржував і після вступу вироку в законну силу його Надвірнянським МРВ КВІ було направлено в Ланчинську селищну раду для відбування призначеного покарання. Однак, він відпрацював фактично тільки 56 годин громадських робіт. В подальшому громадські роботи не відбував в силу сімейних обставин та легковажно до них відносячись. Не заперечив того факту, що його попереджали про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування призначеного покарання, проте належної уваги цьому він не надав. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати та згідний надалі відбувати громадські роботи.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

З враховуванням викладеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України, які виразилися в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, кваліфіковані вірно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів невеликої тяжкості, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, що має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, на утриманні нікого немає.
Обставинами, що пом`якшують покарання, є повне визнання вини у вчиненому, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З врахуванням всіх обставини справи, особи обвинуваченого, його поведінки до і після вчинення злочину, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів в межах санкції статті, що передбачає покарання за вчинений злочин - у виді арешту.

На думку суду, саме таке призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що покарання повинно бути обрано у виді арешту, відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків та ст.72 КК України і визначає спосіб часткового складання визначених покарань.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Надвірнянського районного суду від 26 серпня 2016 року у виді 200 годин громадських робіт та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання із співвідношення один день арешту - вісім годин громадських робіт - у виді арешту строком на два місяці десять днів.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати тримання під вартою в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12), взявши його під варту із зали суду. Строк відбування покарання рахувати з 09 березня 2017 року з 16.30 год.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1