Справа № 570/5614/16-к
Номер провадження 1-кс/570/672/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2016 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.П.Могили 24) клопотання голови Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області ОСОБА_2
про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :
покликаючись на відсутність підстав для арешту майна, а саме земельних ділянок, які передані у приватну власність ОСОБА_3 , голова Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області ОСОБА_2 у поданому 08 грудня 2016 року клопотанні просить його скасувати.
Всіх учасників судового розгляду повідомлено про розгляд заяви, але до суду вони не з"явилися. За таких умов вважаю за можливе розглянути заяву у їх відсутність без фіксування судового розглдяу за допомогою звукозаписуючих приладів.

З матеріалів, наданих суду головою Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області, незрозуміло, на яке майно накладено арешт, ким і на підставі яких документів. До заяви жодних документів не додано.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, зокрема, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В розумінні положень ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження і відповідно до вимог ст.170 КПК України полягає у тимчасовому позбавленні можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та /або зберегли на собі його сліди.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають вказаним критеріям.
Оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинне здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтовувати таку ініціативу з посиланням на норми закону. Відповідно до вимог п.п.1-3 ч.1 ст.171 КПК України у такому клопотанні повинно бути зазначено
1)підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна,
2) перелік і види майна, що належить арештувати,
3) документи, що підтверджують право власності на таке майно.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Зі змісту ч.2 ст.173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;
3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;
4) наслідки арешту майна для інших осіб;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Арешт майна застосовується з метою забезпечення виконання вироку в частині цивільного позову чи можливої конфіскації майна в провадженні щодо кримінальних правопорушень, за які може бути застосовано додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. Арешт може бути накладено також на майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та /або зберегли на собі його сліди;
2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та /або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
З таких умов вважаю за необхідне відмовити у задоволенні клопотання.
Арешт майна, як правило, полягає у забороні відчужувати майно. Заборона на використання майна (вилучати корисні властивості речі для задоволення потреб власника чи інших осіб), а також заборона розпоряджатися таким майном (визначати долю належної речі шляхом знищення, відчуження або передачі її в тимчасове володіння іншим особам) можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст.174, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
відмовити у задоволенні клопотання голови Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області ОСОБА_2 про зняття арешту з майна ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1