Справа № 386/669/17
Провадження № 1-кп/386/106/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2017 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000227 за обвинуваченням:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орлове Новоархангельського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, учня 3-го курсу Професійно-технічного училища №38 в смт. Голованівськ Кіровоградської області, не працюючого, не одруженого, утриманців та пільг не маючого, не депутата, не інваліда, не військовозобов`язаного, зареєстрованого в с. Покотилове Новоархангельського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно за таких обставин.

21 червня 2017 року близько 11 години 40 хвилин ОСОБА_5 , знаходився у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_7 , з метою купівлі нижньої жіночої білизни для своєї дівчини. Перебуваючи на 2 поверсі вказаного магазину, в промисловому відділі жіночої білизни, орендарем якого являється потерпіла ОСОБА_4 , поряд з полицями, на яких знаходилась жіноча білизна, ОСОБА_5 звернув увагу на те, що поряд з ним продавців та сторонніх осіб не має, в той же час у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення жіночої білизни. З метою реалізації вказаного умислу, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, користуючись відсутністю продавців та сторонніх осіб, ОСОБА_5 таємно викрав п`ять нових жіночих трусів розміром F, вартістю 36 грн. за одні, на загальну суму 180 грн., які на праві власності належали потерпілій ОСОБА_4 , та помістивши їх у задні кишені джинсових бриджів, залишив приміщення магазину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 180 грн.
Крім того, 21 червня 2017 року близько 12 години ОСОБА_5 , з метою вчинення крадіжки нижньої жіночої білизни, повторно прибув у магазин «Континент», що розташований по АДРЕСА_2 , та перебуваючи на 2 поверсі вказаного магазину, в промисловому відділі жіночої білизни, орендарем якого являється потерпіла ОСОБА_4 , з метою реалізації вказаного умислу, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, користуючись відсутністю продавців та сторонніх осіб, таємно викрав шість нових жіночих трусів розміром XXL, вартістю 38 грн. за одні, на загальну суму 228 грн., які на праві власності належали потерпілій ОСОБА_4 та помістивши їх у задні кишені джинсових бриджів, мав намір залишити приміщення магазину і викраденим майном розпорядитися на власний розсуд, однак вийшовши із торгівельного відділу потерпілої ОСОБА_4 , та рухаючись по сходах на перший поверх з метою залишення магазину, був зупинений продавцем цього ж відділу ОСОБА_8 , яка викрила вчинення ОСОБА_5 крадіжки чужого майна. Тобто, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, про що складено обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.
29 червня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Відповідно до умов вищезазначеної угоди, сторони угоди у кримінальному провадженні №0000227 у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється. Зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, зокрема те, що ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні; обвинувачений заподіяну потерпілій матеріальну шкоду повністю відшкодував в ході досудового розслідування, шляхом повернення викраденого майна; потерпіла від висунення претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого у рамках даного кримінального провадження не має. При цьому, обвинувачений та потерпіла між собою узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - у виді одного року позбавлення волі, з урахуванням ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням 1 року іспитового строку. Сторони угоди домовились покласти на ОСОБА_5 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Крім цього, у даній угоді зазначені роз`яснені потерпілій та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання, що в разі невиконання угоди потерпіла має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а умисне невиконання ОСОБА_5 умов угоди, буде підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої Законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містять усі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений та потерпіла наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України їм роз`яснені та зрозумілі, крім того, обвинувачений зазначив, що повністю визнає вину у вчиненні кримінальних правопорушень, вказаних у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, щиро кається.
Прокурор в судовому засіданні вважала за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.
Захисник в судовому засіданні вважала за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права та наслідки укладення та затвердження відповідної угоди з потерпілою, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 та ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди та узгоджена між сторонами міра покарання відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості; особу винного ОСОБА_5 , який добре характеризується, його вік та стан здоров`я, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, однак має легку розумову відсталість; злочини вчинив уперше; обставини, які пом`якшують покарання, до яких відносить щире каяття; відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому узгоджена між обвинуваченим та потерпілою міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів, і таке виправлення можливе без відбування покарання, що передбачено ст. 75 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгоджених між ним та потерпілою ОСОБА_4 виду та міри покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання та звільнення від відбування покарання.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати по справі відповідно до обвинувального акту відсутні.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відсутні і такі заходи згідно з реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувались.
Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а саме: троє жіночих трусів розміром F та шість жіночих трусів розміром XXL, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 (Т.1 а.п. 79-80), необхідно залишити їй як власнику.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 469, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення, укладену 29 червня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000227 зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 22 червня 2017 року.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:
по ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
по ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 70 КК України, визначити ОСОБА_5 , шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк один рік два місяці.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: троє жіночих трусів розміром F та шість жіночих трусів розміром XXL, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 - залишити їй як власнику.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.
Суддя: ОСОБА_1