Справа № 461/2854/17
Провадження № 1-кс/461/2690/17
УХВАЛА
17.05.2017 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :
скаржник звернувся до Галицького районного суду м. Львова суду зі скаргою на бездіяльність старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 КПК України у кримінальному провадженні №0001068. Вимоги скарги мотивує тим, що Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 22 березня 2017 року задоволено клопотання слідчого ОСОБА_3 про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 . 31 березня 2017 року під час проведення обшуку за вказаною адресою слідчим СУ Головного управління Національної поліції України у Львівській області ОСОБА_6 був вилучений мобільний телефон марки «Ірhоnе А1533» в корпусі сірого кольору з сім- картою мобільного зв`язку № НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «ВlасkВеrrу» в корпусі білого кольору з сім-картою мобільного зв`язку № НОМЕР_2 . Зазначає, що вказані мобільні телефони використовуються заявником виключно в особистих цілях. Арешт на мобільні телефони не накладений, тому скаржник просить зобов`язати слідчого повернути їх.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав скаргу, надав пояснення, аналогічні викладеним у такій. Просив скаргу задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні вимоги скарги заперечив, просив відмовити в задоволенні скарги.

Вивчивши скаргу, заслухавши доводи представника скаржник, думку слідчого слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ст.22 КПК України).

Судом встановлено, що 31 березня 2017 року на підстав ухвали слідчого судді від 22 березня 2017 року /а.с.5/ слідчим СУ Головного управління Національної поліції України у Львівській області ОСОБА_6 проведено обшук у приміщенні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Мобільний телефон марки «Ірhоnе А1533» в корпусі сірого кольору з сім- картою мобільного зв`язку № НОМЕР_1 та мобільний телефон марки «ВlасkВеrrу» в корпусі білого кольору з сім-картою мобільного зв`язку № НОМЕР_2 були вилучені слідчим в ході проведення обшуку /а.с.6-10/. Арешт на мобільні телефони не накладений.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Заявник фактично позбавлений такої можливості.

Відповідно до ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частина 5 ст. 171 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.

З урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши обставини справи, приходжу до висновку, що скарга підлягає до задоволення, оскільки слідчий не надав суду доказів того, що він звертався до суду на підставі ч. 5 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна. Тому суд вважає неправомірним неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України і вважає необхідним зобов`язати слідчого повернути це майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 306, 307 КПК України, суд -

у х в а л и в :
скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0001068, повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучене у нього 31 січня 2017 року під час обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон марки «Ірhоnе А1533» в корпусі сірого кольору з сім- картою мобільного зв`язку № НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «ВlасkВеrrу» в корпусі білого кольору з сім-картою мобільного зв`язку № НОМЕР_2 .

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1