Справа № 185/9941/16-к
Провадження № 1-кп/185/73/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001024 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
09 грудня 2016 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001024 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою суду від 13 грудня 2016 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні захисник заявив клопотання про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001024 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України прокурору у зв`язку з тим, що він не відповідає вимогам КПК України, а саме: в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення та доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України.

Заслухавши прокурора, який заперечував проти повернення обвинувального акту, зазначивши, що обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст.. 291 КПК України, потерпілого, який підтримав думку прокурора, обвинуваченого, який підтримав клопотання свого захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. В свою чергу, він повинен відповідати вимогам, встановленим ст. 291 КПК України, яка передбачає вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим та прокурором.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Проте в обвинувальному акті викладенні лише фактичні обставини кримінального правопорушення,правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність без формулювання обвинувачення.
Така неконкретність обвинувачення перешкоджає обвинуваченому реалізації передбаченого ст. 42 КПК України права знати, у вчиненні якого саме кримінального правопорушення його обвинувачують.
Крім того, приймаючи до уваги, що згідно з вимогами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд позбавлений можливості проводити судовий розгляд відносно ОСОБА_4 , оскільки йому фактично не висунуте обвинувачення.
Така правова позиція висловлена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 березня 2015 року за результатами розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002365.
Як вбачається з положень пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що гарантує кожній особі право на справедливий суд, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
А тому суд вважає що, цим також було порушено право на захист ОСОБА_4 .

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а тому клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001024 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повернути керівнику Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області для усунення виявлених недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1