Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-сс/781/217/17 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія 183 КПК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.05.2017року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 травня 2017 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-21.08.2014 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 01 год. 30 хв. 05.05.2017 року по 01 год. 30 хв. 03.07.2017 року без визначення розміру застави,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 травня 2017 року, задоволено клопотання слідчого СВ Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 01 год. 30 хв. 05.05.2017 року по 01 год. 30 хв. 03.07.2017 року без визначення розміру застави.
Органами досудового слідства, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, і зокрема, у тому, що 05.05.2017 року в 01.03 годині ОСОБА_11 та ОСОБА_8 перебували по вул. Гоголя в м. Кропивницький, де побачили раніше невідомого потерпілого ОСОБА_12 . В цей момент у них виник умисел здійснити напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, що є небезпечним для життя та здоров`я особи.

Реалізуючи свій злочинний умисел, розподіливши ролі між собою, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 стали переслідувати потерпілого. Наздогнавши його, ОСОБА_8 штовхнув потерпілого обома руками в область спини, у зв`язку із чим ОСОБА_12 втратив рівновагу та впав на землю, обличчям до низу.

Діючи за попередньою змовою, групою осіб, з корисливих спонукань, користуючись тим, що потерпілий перебуває у безпорадному стані, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 нанесли по одному удару ногою в область верхньої частини тулуба потерпілого.

З метою подолання волі потерпілого, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_11 правою ногою став на шию потерпілого, а ОСОБА_8 в цей момент,продовжуючи реалізацію корисливого злочинного умислу, відкрито викрав із кишень брюк, які були одягнені на потерпілому, належне йому майно, а саме: членська книжка садовода № НОМЕР_1 , членська книжка садовода № 512, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки АЗЛК модель 412ИЭ, посвідчення водія на ім`я - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поліс страхування № АЕ 0866708, поліс страхування № АВ 2439178, поліс страхування № 3575220, мобільний телефон марки «Самсунг», вартістю зі слів потерпілого 500 грн. та банківська заробітна картка «ОТР банк» на рахунку якої були 109 грн.

Після чого, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 609 грн.

Під час досудового розслідування ОСОБА_8 05.05.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що підозрюваний вчинив тяжкий, умисний, корисливий злочин, за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства, який є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Крім того, ОСОБА_8 хоча має постійне місце проживання, яке співпадає з місцем його реєстрації в м. Кропивницькому та місцем проведення досудового розслідування, однак раніше судимий, не одружений, тобто не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, а отже суспільно-корисною діяльністю не займається та особистих доходів для проживання не має. А тому, вище перелічені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_8 у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, продовжити злочинну діяльність.
В апеляції захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просила скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Вказала, що слідчим суддею повинно було бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених частиною 1 статті 177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства.

Вважає, що до підозрюваного ОСОБА_8 цілком можливим було б застосувати домашній арешт, не порушуючи норми КПК України. Обрання тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, розходиться з практикою ЄСПЛ та практикою України.

Судом не взято до уваги, те що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, та розуміє відповідальність за порушення покладеного на нього зобов`язання.

Жодний ризик, передбачений статтею 177 КПК України прокурором не доведений. А зазначенні стороною обвинувачення ризики не відповідають дійсності оскільки в клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту взагалі не визначені які саме ризики може створювати підозрюваний, що таким чином підтверджує надуманість ризиків відносно останнього та таким, що не відповідає дійсності.

Підозрюваному ОСОБА_8 не має сенсу переховуватись від органів досудового розслідування так як, він розуміє, що при переховуванні сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести до зміни запобіжного заходу та отримання санкції у вигляді позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_8 не заперечує факту вчинення кримінального правопорушення, сприяє слідству, щиро розкаюється, бажає відшкодувати збитки завдані потерпілому.

Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та самого підозрюваного ОСОБА_8 які підтримали апеляційну скаргу захисника, прокурора який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляція задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 п. 5 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та не можливістю їх запобігання в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Також колегія суддів погоджується з думкою слідчого судді, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, тобто у вчиненні злочину із застосуванням насильства, а тому доводи захисту щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, навіть з урахуванням наявності постійного місця проживання є безпідставними.

На підставі викладеного, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 травня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 01 год. 30 хв. 05.05.2017 року по 01 год. 30 хв. 03.07.2017 року без визначення розміру застави залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4