Номер провадження:1-м/521/158/16
У Х В А Л А
15 грудня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

арештованого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) у відношенні:

ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадяна Республіки Туреччина, турка, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
за вчинення на території Республіки Судан кримінального правопорушення, передбаченого ст.177 КК Республіки Судан,
В С Т А Н О В И В:
15.12.2016 року до суду звернувся керівник Одеської місцевої прокуратури №2 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) у відношенні ОСОБА_9 , з якого вбачається наступне.

07.11.2016 року, о 16 годині 45 хвилин, співробітниками ВПС «Одеса-Аеропорт», при оформленні пасажирів авіарейсу AUI-717 «Стамбул-Одеса», був виявлений громадянин Республіки Туреччина ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами Республіки Судан для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п. 2 ст. 177 КК Республіки Судан в редакції 1991 р. (шахрайство, вчинене найманим працівником), за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 4 років або засудження до смерті.

Під час внесення до бази даних «ГАРТ-1/П» відбулось спрацювання БД «Інтерполу» на громадянина ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 100% (відсотків) «Арештувати».

Оперуповноваженим ВКП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області 07.11.2016 складений протокол про затримання ОСОБА_9 в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України.

Підставою для його затримання були документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави, а саме, червона картка бази Інтерпол № А-187/1-2014

Центральною прокуратурою м. Хартум, Республіки Судан 21.08.2013 за № 2090 виданий ордер на арешт ОСОБА_9 з метою притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 177 КК Республіки Судан.

За ініціативою компетентних органів Республіки Судан, 08.01.2014 до міжнародної бази Інтерпол внесені відповідні відомості щодо розшуку ОСОБА_12 .

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10.10.2016 стосовно ОСОБА_9 застосований тимчасовий арешт.

До Генеральної прокуратури України від компетентних органів Республіки Судан 29.11.2016 надійшов запит про видачу ОСОБА_12 .

У своєму клопотанні керівник Одеської місцевої прокуратури № 2 просить застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт), мотивуючи клопотання тим, що він обвинувачується у скоєні злочину на території Республіки Судан та підлягає екстрадиції для притягнення до кримінальної відповідальності.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, за зазначеними підставами.
Захисник ОСОБА_13 та арештований ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_9 не був ознайомлений із запитом про видачу, чим були порушені його процесуальні права.
Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши прокурора, захисника та арештованого слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчий суддя при винесенні ухвали враховує положення ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно з якою, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).
Частиною 1 статті 584 КПК України, передбачається, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
З матеріалів наданих судді для розгляду вбачається, що ОСОБА_9 розшукується компетентними органами Республіки Судан для притягнення до кримінальної відповідальності. Слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Так, затриманий є громадянином ОСОБА_14 . Туреччина, офіційного дозволу на постійне проживання, місця реєстрації та мешкання в Україні не має. Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існує реальна загроза перешкоджанню виконанню запиту компетентного органу іноземної держави у вигляді переховування затриманого від кримінальної відповідальності.
Слідчим суддею також встановлено, що матеріали екстрадиційного арешту містять усі необхідні документи, для задоволення вказаного клопотання.
З матеріалів запиту вбачається, що приблизно у грудні 2012 року, ОСОБА_15 був найманим працівником у позивача ОСОБА_16 -ібрі та отримав від нього 60 000 доларів США для інвестування в області деревного вугілля. Після отримання вищевказаної суми, ОСОБА_17 почав переховуватись від позивача та втік до Туреччини, використавши вказані кошти на власні цілі.

Злочин, вчинення якого інкримінується ОСОБА_18 на території Республіки Судан, відповідає ч. 5 ст. 191 КК України (привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, вчинене в особливо великих розмірах) і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк не менше 1 року.

Визначені ст. 49 КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказаний злочин не закінчилися.

Крім цього, ОСОБА_15 розшукується компетентними органами Республіки Судан за вчинення злочину, максимальне покарання за який є засудження до смерті. В матеріалах вищевказаного запиту містяться відомості щодо ухилення ОСОБА_9 від слідства.

Таким чином, є ризик, що ОСОБА_15 , з метою уникнення фактичної видачі до Республіки Судан для притягнення до кримінальної відповідальності, спробує переховуватись від компетентних органів України, тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Генеральною прокуратурою України 06.12.2016 доручено прокуратурі Одеської області проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_19 .

У відповідності до наявних матеріалів перевірки, ОСОБА_15 раніше не судимий на території України, соматично здоровий, міцних соціальних зв`язків на території України не має.

Особу затриманого встановлено закордонним паспортом громадянина Республіки Туреччина № НОМЕР_1 виданого 07.09.2011, який дійсний до 07.09.2021.

При застосуванні екстрадиційного арешту, суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно ОСОБА_19 .
Згідно ч. ч. 10, 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що є всі об`єктивні підстави для застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_9 до вирішення питання про видачу особи (екстрадиції) і її фактичну передачу.
З приводу заяв захисника про порушення процесуальних прав арештованого ОСОБА_9 , слідчий суддя зазначає наступне.
В судовому засіданні ОСОБА_9 вказав, що при затриманні він був ознайомлений зі своїми правами у повному обсязі та розуміє підстави його затримання.
Крім того, 10.11.2016 року слідчим суддею Малиновського районного суду м. Одеси до ОСОБА_9 був застосований тимчасовий арешт.
Як з моменту затримання, так і до початку розгляду наявного клопотання від арештованим та його захисників будь-яких клопотань про ознайомлення з запитом про видачу або одержання його копії не надходило.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що процесуальні права ОСОБА_9 при розгляді зазначеного клопотання ніяким чином не порушені та вимоги п. 5 ч. 1 ст. 581 КПК України мажуть бути в подальшому виконані прокурором.
Керуючись ст.ст. 541, 584 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати екстрадиційний арешт відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не більше строку встановленого ч. 10 ст. 584 КПК України.
Строк дії ухвали становить 60 діб й обчислюється з 15.12.2016 року та припиняє свою дію 13.02.2017 року.

Конвоювати та тримати ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОУВП (№21) УДПтСУ в Одеській області.
Копію ухвали направити в ОУВП (№21) УДПтСУ в Одеській області.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1