печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скарга ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В :

02.03.2017 ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування скарги особа, яка подала скаргу посилається на те, що 16.02.2017 він подав до Генеральної прокуратури України заяву від 16.02.2017, №8 про вчинення кримінального правопорушення суддями Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Однак всупереч положенням ст. 214 КПК України відомості з даної заяви не були внесені Генеральною прокуратурою України. За вказаних обставин просить визнати незаконною бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України щодо не внесення відомостей до ЄРДР та зобов`язати уповноважених осіб Генеральної прокуратурт України внести відомості, викладені в його заяві про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 , скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник Генеральної прокуратури України, в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду скарги повідомлявся вчасно та належним чином шляхом направлення повідомлень на адресу Генеральної прокуратури України.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність представника Генеральної прокуратури України.

Вивчивши скаргу, заслухавши думку особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , дослідивши матеріали провадження, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначений ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Як вбачається з матеріалів скарги, 16.02.2017 на адресу Генеральної прокуратури України надійшла заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення суддями Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Поряд з тим, як вбачається зі змісту вказаної заяви ОСОБА_3 останній не погоджується з діями та рішеннями суду при розгляді під головуванням суддів судових справ за зверненнями ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013 при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення, органам ВС МВС України та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак складу злочину і внесенні їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади". Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені".

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.

Відповідно до Рішення Ради суддів України від 21.06.2013 №Л 2 27 незгода учасника судового процесу у справі з прийнятим судовим рішенням не може бути приводом до реєстрації заяви, повідомлення про вчинене суддею кримінальне правопорушення. Рада суддів України переконана, що ініціювання кримінального переслідування судді у згаданому контексті є способом незаконного впливу на суд.

У зв`язку з чим, вважаю відсутніми підстави для внесення відомостей по даній заяві до ЄРДР та відповідно зобов`язання уповноважених осіб Генеральної прокуратури України вчинити такі дії відповідно до ст.214 КПК України.

Вимоги скарги про визнання незаконної даної бездіяльності працівників Генеральної прокуратури України задоволенню не підлягають, оскільки виходячи з положення п.18 ч.1 ст.3, ст.220 та ст.303, ст.307 КПК України не передбачено такого способу захисту і відповідного рішення за наслідками розгляду скарги на бездіяльність слідчого.

Відтак, скарга не підлягає задоволенню.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. ст.303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1