Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула 23 березня 2017 року в м. Києві касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 18 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 26 січня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 18 жовтня 2016 року, залишеною без зміни апеляційним судом, відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , що діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК.

У касаційній скарзі засуджений не погоджується із судовими рішеннями та просить їх скасувати.

Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України та ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що учасники судового процесу та інші особи забезпечуються правом на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно постанови Верховного Суду України від 09 лютого 2017 року (№ 5-458кс(15)16)норми права, передбачені ч. 2 ст. 424 та ч. 5 ст. 539 КПК (в редакції до набрання чинності Законом № 1491-VIII), не забезпечують права на оскарження в касаційному порядку судових рішень, ухвалених за результатами розгляду клопотань щодо застосування на стадії виконання вироку Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», (ч. 5 ст. 72 КК), оскільки такі ухвали не перешкоджають подальшому провадженню, а отже їх оскарження не передбачено положеннями КПК.
Зі змісту наданих судових рішень убачається, що вони стосуються питання, пов`язаного із виконанням вироку і постановлені відповідно до розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК, а тому, виходячи з положень статей 424, 539 КПК, не можуть бути предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Крім того, відповідно до положень КПК та Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» вирішення порушеного захисником питання про зарахування згаданого строку не належить до компетенції суду касаційної інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд
п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 18 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 26 січня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3