Справа № 589/166/17
Провадження № 1-кп/589/122/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2017 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.12.2016 року за № 0000115, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванів, Калинівського р-ну, Вінницької обл., українця, громадянина України, одруженого, освіта професійно-технічна, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , учасника бойових дій (посвідчення № НОМЕР_1 ), сержанта з матеріального забезпечення 1 мотопіхотної роти військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 ,

- ч. 4 ст. 407 КК України

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , сержант з матеріального забезпечення 1 мотопіхотної роти військової частини- польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець військової служби за контрактом, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний проходити військову службу за контрактом в умовах особливого періоду у військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 , без дозволу командування вказаної військової частини та без поважних причин, не з`явився вчасно на службу з наданої відпустки до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , та був незаконно відсутнім в період з 03 грудня 2016 року по 03 січня 2017 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому діянні визнав у повному обсязі та показав, що в жовтні 2016 року їх частину вивели з зони АТО та передислокували до смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області. В листопаді 2016 року йому була надана відпустка строком на 15 днів та він поїхав до себе додому в с. Іванів Калинівського району Вінницької області. Під час відпустки він їздив на пару днів до побратимів, які несуть службу в «буферній зоні» в с. Кам`янка Донецької області, а потім був вдома. Під час його відпустки молодша донька, 2012 року народження, зламала руку, а його мати перебувала в лікарні; дружина вже півроку вдома не проживає, дітьми не опікується. Однак, не зважаючи на ці обставини, він мав можливість повернутися вчасно на службу. Командування він не повідомляв, що залишився вдома. Повернувся до розташування військової частини 03 січня 2017 року. У вчиненому розкаюється, зазначає, що подібного більше не допустить та бажає довести, що гідний довіри.

Крім показів обвинуваченого, вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого діяння підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

Так, допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_5 , навідник 1- ї роти, показав, що служить з ОСОБА_4 в одній роті з вересня 2016 року, 03 грудня 2016 року під час ранкового шикування було встановлено, що ОСОБА_4 відсутній. В розташування частини ОСОБА_4 прибув 03 січня 2017 року. Йому ОСОБА_4 не розказував, чому був відсутній.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що є т.в.о помічника начальника частини з правових питань. Згідно контракту на військову службу, у разі якщо особа за два місяці до закінчення його строку не повідомила про те, що не бажає продовжувати дію контракту, контракт продовжується автоматично. Відповідно до законодавства військовослужбовець після закінчення відпустки має повернутись до частини, на повернення надається одна доба. Якщо військовослужбовець не може з певних причин вчасно повернутися до частини, він має невідкладно повідомити про це командування. Обставини, які перешкодили своєчасному поверненню до частини, мають бути підтверджені відповідними документами, завіреними в військкоматі за місцем перебування військовослужбовця.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 показав, що є командиром 1-ї роти НОМЕР_3 мотопіхотного батальйону НОМЕР_2 . ОСОБА_4 підпорядкований йому. Під час ранкового шикування 03 грудня 2016 року він виявив, що ОСОБА_4 відсутній, про що невідкладно повідомив командування. Йому обвинувачений не телефонував і не повідомляв про причини неявки. Зі слів інших військовослужбовців було відомо, що ОСОБА_4 телефонував 02 грудня 2016 року одному з товаришів по службі та казав про проблеми зі здоров`ям у членів сім`ї. До розташування частини ОСОБА_4 з`явився 03 січня 2017 року. Охарактеризувати обвинуваченого може лише позитивно, вказівки і розпорядження виконує в повному обсязі, зауважень до нього не має.

Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01.06.2016 № 153 сержант ОСОБА_4 прийнятий на військову службу за контрактом та призначений на посаду сержанта з матеріального забезпечення 1 мотопіхотної роти вказаної військової частини, зарахований до списків особового складу, поставлений на всі види забезпечення.

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 16.11.2016 № 319 сержанту ОСОБА_4 було надано щорічну відпустку за 2016 рік строком на 15 діб

з 17 листопада 2016 року по 01 грудня 2016 року.

Наказом від 23.12.2016 року № 356 ОСОБА_4 призупинено виплату грошового та всіх видів забезпечення з 03 грудня 2016 року за неповернення до місць виконання завдань з відпустки.

Наказом від 03.01.2017 року № 3 ОСОБА_4 відновлено всі види забезпечення з 03.01.2017 року у зв`язку з поверненням в розташування військової частини.

Згідно відомостей Калинівської ЦРЛ ОСОБА_4 з 06 грудня 2016 року і по 05 січня 2017 року до медзакладу не звертався, на стаціонарному та амбулаторному лікуванні не перебував.

Згідно листа Іванівської сільської ради від 11.01.2017 року дружина обвинуваченого ОСОБА_8 належного догляду за дітьми не здійснює, зловживає спиртними напоями, з вересня 2016 року покинула дітей, поїхавши до м. Києва. Батьки обвинуваченого часто хворіють та перебувають в закладах медицини на лікуванні.

Наданими ОСОБА_4 довідками підтверджується наявність ряду захворювань у його матері - ОСОБА_9 та перебування на лікуванні молодшої доньки обвинуваченого, 2012 року народження, в зв`язку з переламом руки.

Однак належних доказів, а саме: лікарських довідок, медичних висновків, що мати та батько обвинуваченого перебували на лікуванні в медичних закладах або потребували стороннього догляду - суду не надано, як і не надано доказів про відсутність інших членів сім`ї, крім обвинуваченого, які б могли за умови необхідності такого догляду його здійснювати за батьками та дітьми, враховуючи, що обвинувачений зазначив, що мав можливість вчасно повернутися з відпустки у розташування частини.

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, є учасником бойових дій, має на утриманні двох неповнолітніх доньок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьків похилого віку.

Надану посередню характеристику за місцем несення служби від 08.12.2016 року суд не бере до уваги, оскільки викладені в ній відомості спростовуються наданими в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_7 , який є безпосереднім командиром обвинуваченого та позитивно характеризує останнього.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд, згідно із ст. 66 КК України, визнає: повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає можливим призначити покарання ОСОБА_4 із застосуванням ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для їх застосування.

Цивільний позов не заявлено.

Підтвердження наявності речових доказів та процесуальних витрат суду не надано.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді арешту строком на 1 (один) місяць з відбуттям на гауптвахті.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

, Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1