Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4159/16-к
Провадження № 1-в/553/1268/2016
У Х В А Л А
Іменем України
16.12.2016 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві спільне подання начальника Полтавської виправної колонії УДПтС України в Полтавській області (№ 64) та голови спостережної комісії Подільської районної в м. Полтаві ради про умовно-дострокове звільнення відносно засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зіньків Полтавської області, українця громадянина України, не одруженого, освіта середня, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

19.03.2012 року Зіньківським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, з випробуванням згідно ст. 104 КК України з іспитовим строком 1 рік,

засуджений 22.08.2013 року Зіньківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 289, 71 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 01.02.2016 року, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 22.08.2013 року по 14.11.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В :
Начальник ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64) та голова спостережної комісії Подільської районної в м. Полтаві ради звернулися до суду зі спільним поданням про умовно-дострокове звільнення на невідбуту частину покарання згідно ст. 81 КК України відносно засудженого ОСОБА_5 , який з 22.08.2013 року відбуває покарання, призначене вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 22.08.2013 року за ч. 2 ст. 289, 71 КК України у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, з урахуванням ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 01.02.2016 року, якою зараховано в строк покарання період попереднього ув`язнення з 22.08.2013 року по 14.11.2013 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_5 з 04.04.2014 року утримується в ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64). Станом на 02.12.2016 року відбута частина строку покарання засудженим ОСОБА_5 становить 3 роки 06 місяців 02 дні, кінець строку покарання 30.08.2018 року.

В обґрунтування подання посилаються на те, що засуджений за період відбування покарання мав 2 стягнення, які зняті, має 3 заохочення, два з яких оголошено правами начальника установи, працевлаштований, характеризується позитивно як особа, що довела своє виправлення.

Питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 вирішувалось на засіданні комісії ПВК (№ 64), було прийнято рішення про направлення матеріалів до Ленінського районного суду м. Полтави для вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення відносно ОСОБА_5 .

Представник ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64), засуджений ОСОБА_5 до суду не з`явилися, надавши заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі, в яких представник ПВК вказав, що подання підтримує, просить задовольнити, засуджений зазначив, що не заперечує проти задоволення подання.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував, посилаючись на недоведеність того факту, що засуджений довів своє виправлення, з огляду на його поведінку під час відбування покарання, наявність порушень режиму утримання та незначну кількість заохочень. Просив відмовити в застосуванні умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_5 .

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, зміст спільного подання Полтавської виправної колонії УДПтС України в Полтавській області (№ 64) та голови спостережної комісії Ленінської районної в м. Полтаві ради від 05.12.2016 року та приєднані до нього матеріали, в тому числі характеристика засудженого ОСОБА_5 , довідка про заохочення та стягнення, свідчать про те, що він за час утримання в СІЗО м. Полтави характеризувався посередньо, мав одне стягнення та один раз заохочувався, з 04.04.2014 року міру покарання відбуває в ПВК № 64 характеризується наступним чином. За допущені порушення встановленого порядку відбування покарання тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення зняті достроково у встановленому законом порядку, має три заохочення, два з яких оголошені правами начальника установи. На даний час характеризується добре, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи виконує їхні законні вимоги. працевлаштований в бригаді господарського обслуговування установи, працює комірником, до праці відноситься сумлінно, з поставленими завданнями справляється вчасно. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
За станом здоров`я має ІІІ групу інвалідності, перебуває на диспансерному обліку у лікаря терапевта медичної частини установи. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.
За час відбування покарання реалізована програма диференційованого виховного впливу "Професія", здобув професію слюсаря по ремонту автомобілів в Полтавському навчальному центрі № 64 при установі. Зарахований до програм диференційованого виховного впливу "Правова просвіта" та "Підготовка до звільнення". Виховні заходи відвідує, робить вірні для себе висновки. Негативно ставиться до злодійських традицій, приймає активну участь у суспільному житті колективу відділення, подає позитивний приклад іншим засудженим.
За характером спокійний, врівноважений, наполегливий. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу. Вину у скоєному злочині визнає, розкаюється. Міру призначеного судом покарання вважає цілком справедливою. Прагне сумлінним ставленням до праці та своєю поведінкою спокутувати свою провину, будує позитивні плани на майбутнє.
Станом на 30.10.2016 року дана оцінка ступеня виправлення: "Довів своє виправлення".
За змістом положень ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Судом достовірно встановлено, що станом на час розгляду даної справи ОСОБА_5 відбув більше 2/3 частини призначеного судом покарання, відповідно, у нього виникло право на застосування положень ст. 81 КК України

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може бути те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як встановлено в ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив
Засуджений ОСОБА_5 являється інвалідом ІІІ групи, проте під час відбування покарання майже постійно залучався до праці. Так, засуджений з вересня 2014 року працевлаштований в бригаді господарського обслуговування установи, працював на посаді прибиральника, а в даний час працює комірником, до праці ставиться сумлінно, з поставленими завданнями справляється вчасно, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Той факт, що засуджений під час відбування покарання був працевлаштований, підтверджується довідкою заступника начальника ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64) з інтендантського та господарського забезпечення та довідкою головного бухгалтера установи про нараховану йому заробітну плату за період з вересня 2014 року по листопад 2016 року в сумі 6977,15 грн.

Заперечуючи проти задоволення подання, прокурор послався на те, що неможливо стверджувати про те, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення, з огляду на те, що він неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності під час відбування покарання, у зв`язку з чим ще на початку 2016 року начальником установи характеризувався посередньо.

Разом з тим, суд вважає вказані доводи прокурора такими, що не можуть бути взяті до уваги.

З довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він за час відбування покарання має 3 стягнення, в тому числі: 14.11.2013 року у виді попередження за встановлення міжкамерного зв`язку, накладене начальником СІЗО, яке погашене; 20.10.2015 року у виді ДІЗА на 5 діб за зберігання заборонених предметів ( мобільного телефону), накладене начальником установи, яке знято достроково; 10.06.2016 року у виді догани за створення конфліктної ситуації, накладене начальником установи, яке знято достроково. При цьому, ОСОБА_5 4 рази заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці, в тому числі 14.02.2014 року начальником СІЗО, 21.04.2015 року начальником відділення, а також 05.02.2016 року та 11.10.2016 року начальником установи, яким достроково знято 2 попередніх стягнення за порушення, допущені 20.10.2015 року та 10.06.2016 року.

Вищезазначені обставини дійсно відображають поведінку засудженого під час відбування ним покарання, разом з тим, встановлені обставини свідчать про те, що засуджений не являється злісним порушником режиму утримання, дійсно в процесі відбування покарання змінив свою поведінку на кращу. Крім того, на переконання суду, зняті та погашені стягнення не можуть враховуватись судом при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав стверджувати, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів виправлення та як особа, що відбула 2/3 частини призначеного покарання, на підставі ст. 81 КК України підлягає умовно-достроковому звільненню від невідбутої частини покарання, а подання ПВК (№ 64) задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд -

У Х В А Л И В :
Подання начальника Полтавської виправної колонії УДПтС України в Полтавській області (№ 64) та голови спостережної комісії Подільської районної в м. Полтаві ради про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.
Засудженого ОСОБА_4 звільнити умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 22.08.2013 року, - на 1 рік 8 місяців 14 днів.
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи діб.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1