Дата документу 10.02.2017 Справа № 554/764/17
Справа № 554/764/17
Провадження № 1-кс/554/1232/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2017 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3
прокурора - ОСОБА_4
володільця майна ОСОБА_5
володільця майна ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт вилученого майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , упродовж 2016 року, з метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою із своїм чоловіком ОСОБА_9 , сином ОСОБА_5 , невісткою ОСОБА_7 за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 налагодила системний збут наркотичних засобів - опію ацетильованого та концентрату з макової соломи наркозалежним особам.
При цьому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_8 побоюючись викриття власної протиправної діяльності з боку правоохоронних органів, на початку 2016 року, точну дату слідством встановити не вдалося, ОСОБА_8 познайомилася та налагодила тісний контакт з оперуповноваженим кримінальної поліції Миргордського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_10 .
Під час спілкування з ОСОБА_10 . ОСОБА_8 домовилася із останнім про те, що ОСОБА_10 допоможе їй з усуненням так званих перешкод та посприяє у вчиненні нею та її рідними в незаконній реалізації наркотичних засобів. ОСОБА_10 погодився і порадив ОСОБА_8 підкупити, тобто дати неправомірну вигоду старшому оперуповноваженому ОПВ в Полтавській області 6 ТУ Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України ОСОБА_11 , який викриває протиправну діяльність осіб пов`язану з незаконним збутом наркотичних засобів в м. Миргороді та Миргородському районі. При цьому, ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_8 , про те, що саме він зустрінеться і домовиться із ОСОБА_11 та передасть останньому неправомірну вигоду у сумі 3000 грн. та запевнив ОСОБА_8 , що забезпечить безпроблемну незаконну реалізацію останньої та її рідними наркотичних засобів.
Також ОСОБА_10 сказав ОСОБА_8 , що із прибутку від незаконного збування наркотичних засобів він буде отримувати 2000-3000 гривень щомісяця за так зване «кришування» - прикриття точки незаконного збуту наркотичних засобів та надання їй порад різного характеру щодо не викриття протиправної діяльності ОСОБА_8 та її рідних. А також необхідно буде давати йому ще 2000-3000 гривень, які він буде щомісяця передавати ОСОБА_11 за не викриття останнім ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в незаконній торгівлі наркотичними засобами.
У другій декаді жовтня 2016 року, точну дату слідством встановити не вдалося, ОСОБА_8 надала ОСОБА_10 грошові кошти від незаконної реалізації наркотичних засобів в сумі 5000 грн., з яких 3000 грн. ОСОБА_10 мав передати ОСОБА_11 , як неправомірну вигоду, а 2000 грн. мав залишити собі.
Після цього, у третій декаді жовтня 2016 року, точну дату слідством встановити не вдалося, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 . ОСОБА_10 звернувся до ОСОБА_11 з пропозицією надавати останньому неправомірну вигоду спочатку у сумі 3000 грн., а потім щомісяця 2000 грн. в інтересах ОСОБА_8 за невжиття ОСОБА_11 заходів щодо викриття незаконної торгівлі наркотичними засобами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7
08 листопада 2016, близько 10 год. 42 хв., ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , в салоні службового автомобіля марки «DAEWO» по вул. Кашинського у м. Миргороді Полтавської області передав ОСОБА_11 частину заздалегідь обумовленої неправомірної вигоди у сумі 2300 грн. за невжиття останнім заходів щодо викриття незаконної торгівлі наркотичними засобами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , 10.11.2016 року близько 08 год. 04 хв., ОСОБА_10 перебуваючи на третьому поверсі Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області, за адресою: Полтавська область м. Миргород, вул. Якова Усика, 38, передав ОСОБА_11 другу частину заздалегідь обумовленої неправомірної вигоди у сумі 700 грн. за невжиття останнім заходів щодо викриття незаконної торгівлі наркотичними засобами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
У третій декаді грудня 2016 року, точну дату слідством встановити не вдалося, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 передала останньому гроші у сумі 5000 грн., з яких 2000 грн. ОСОБА_10 мав передати ОСОБА_11 , як неправомірну вигоду за не викриття незаконної торгівлі наркотичними засобами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . А 3000 грн. ОСОБА_10 залишав собі, як плату за прикриття зазначеної незаконної діяльності ОСОБА_8 та її родини.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , 26.12.2016 поблизу магазину «Барвінок», розташованому за адресою: Полтавська область м. Миргород пров. Данила Апостола, 7, ОСОБА_10 передав ОСОБА_11 частину заздалегідь обумовленої неправомірної вигоди у сумі 1300 грн. за невжиття ОСОБА_11 заходів щодо викриття незаконної торгівлі наркотичними засобами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
Крім цього, ОСОБА_8 , упродовж 2016 року, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою із своїм чоловіком ОСОБА_9 , сином ОСОБА_5 , невісткою ОСОБА_7 придбавала, у невстановлених слідством місцях наркотичні засоби, які у подальшому зберігала у власному житлі за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 з метою збуту, а також збувала наркотичні засоби - опій ацетильований та концентрат з макової соломи наркозалежним особам.
Так, 05.01.2017, близько 18 год. 30 хв., за адресою свого проживання у будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 діючи умисно з метою незаконного збагачення за 2000 грн. збули ОСОБА_12 (дійсні анкетні дані змінено) особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину, згідно висновку №79 від 12.01.2016 за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, становить 0,478 г.
Продовжуючи спільну злочинну діяльність 13.01.2017, близько 18 год. 30 хв., за адресою свого проживання у будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_8 діючи умисно, повторно за попередньою змовою з своїм чоловіком ОСОБА_9 , з метою незаконного збагачення за 2000 грн. збули ОСОБА_12 (дійсні анкетні дані змінено) особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину, згідно висновку №186 від 20.01.2016 за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, становить 0,551 г.
Крім цього, 17.01.2017, близько 14 год., за адресою свого проживання у будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_8 діючи умисно, повторно з метою незаконного збагачення збула за 2000 грн. ОСОБА_12 (дійсні анкетні дані змінено) особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи, маса якого в перерахунку на суху речовину, згідно висновку №185 від 23.01.2016 за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, становить 0,166 г.
02.02.2017 року згідно ухвали слідчого судді про надання дозволу на затримання з метою приводу затримано ОСОБА_5 , в якого в ході особистого обшуку виявлено та вилучено наступне: мобільний телефон «Нокіа» чорного кольору, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_22 .
02.02.2017 року згідно ухвали слідчого судді про надання дозволу на затримання з метою приводу затримано ОСОБА_7 , яка добровільно видала грошові кошти в сумі 353 грн. (3 купюри номіналом 100 гривень України МЄ0194914, КН1722374, ЗЕ8809120).
02.02.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
02.02.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
У даному кримінальному провадженні підставами для арешту майна являється те, що є достатні дані вважати, що вилучені грошові кошти та інші речі набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення або на них було спрямоване кримінальне правопорушення. Відповідно до ч. 3 ст. 369 та ч.2 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді конфіскації майна.
Метою арешту вказаного вище майна є забезпечення збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
03.02.2017 року (з дотриманням вимог про звернення наступного робочого дня) до суду надано клопотання про арешт вилученого в ході обшуку 03.02.2017 року майна за адресою: АДРЕСА_2 .
Слідчий в судовому засіданні просив поновити строк та задовольнити заявлене клопотання..
Прокурор підтримав клопотання в повному обсязі з підстав у ньому наведених та просив задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_5 в судовому засіданні проти часткового задоволення клопотання не заперечував, просив повернути його особисті речі та речі дітей.
Представник володільця майна в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з огляду на пропуск строку встановлений для подачі клопотання, та зазначив що всі речі визначені в клопотання вже були зазначені в ухвалі про обшук.
Володілець майна ОСОБА_7 в судовому засіданні проти часткового задоволення клопотання не заперечувала та просила суд повернути її особисті речі та речі дітей.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
Клопотання слідчого в ОВС другого слідчого відділу Управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Полтавської області юриста 2 класу ОСОБА_3 - задовольнити.
Поновити строк пропущений з поважних причин.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1