Справа № 443/32/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2017 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України,-
в с т а н о в и в :
28.06.2016 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 групою осіб із ОСОБА_6 та на даний час невідомою слідству особою, знаходячись в с. Заріччя, Жидачівського району, Львівської області зайшли на поле, належне ФГ «Межиріччя», головою якого є ОСОБА_7 , керуючись прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на викрадення чужого майна, звідки, шляхом вільного доступу, таємно намагалися викрасти три тюки сіна вагою по 400 кг кожний, загальною вартістю 1800 гривень. З метою виконання вищевказаних дій ОСОБА_4 із ОСОБА_6 та невідомою слідству особою погрузили тюки сіна на гужову підводу, однак свій злочинний умисел не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були виявлені заступником голови ФГ «Межиріччя» ОСОБА_5 , після чого зрозумівши, що їх виявлено, ОСОБА_4 із ОСОБА_6 та невідомою слідству особою згрузили тюки сіна на землю і з місця події на гужовій підводі втекли.
Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 - ч.2 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
28.12.2016 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, укладена угода про примирення, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_4 визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, кається у вчиненому, представник потерпілого та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст.185 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді одного року позбавлення волі із звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з встановленням йому іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обовязків передбачених ст. 76 КК України.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та з врахуванням вимог кримінального процесуального законодавства, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно зі ст.468-469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.
Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Представник потерпілого також цілком розуміє права, якими він наділений нормами КПК України, що останній підтвердив в підготовчому судовому засіданні.
Обвинуваченому та представнику потерпілого роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України. Судом також з`ясовано, що представник потерпілого розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
З характеристики, довідки про судимість, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Батько обвинуваченого - ОСОБА_8 є інвалідом першої групи за загальним захворюванням.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України та на її основі може бути ухвалено вирок, оскільки умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, а обвинувачений має очевидну можливість виконати взяті на себе за даною угодою зобов`язання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, а узгоджені сторонами вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно зі ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обовязковою участю сторін угоди.
Згідно зі ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Речові докази повернуті представнику потерпілого ОСОБА_5 .
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст. 75, 76, ч. 3 ст. 15- ч.2 ст. 185 КК України, ст. 165 КВК України, ст. 373, 374, 475 КПК України, суд , -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного за даним вироком покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінальної-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;
- періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
На підставі ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом. Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1