Справа № 450/1592/17 Провадження № 1-кп/450/228/17
УХВАЛА
підготовчого судового засідання
14 червня 2017 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно обвинувачених ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходяться матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0000513, які поступили 12.06.2017 року до суду та затверджені прокурором Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , відносно обвинувачених ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України, щодо яких застосовано захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою до 11 год. 00 хв. 18.06.2017 року включно.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив та подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 терміну дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесять) днів з визначенням застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80000,00 грн., оскільки наявні достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не змінились, а саме такий обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, безробітний, злочин вчинено в умовах неочевидності, а також те, що він обвинувачується Франківським районним судом м.Львова у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, може незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто представляє загрозу для суспільства, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для забезпечення обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти вказаним ризикам.

Захисник ОСОБА_5 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 , заперечив щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, має батьків похилого віку та постійне місце проживання, а тому просив застосувати домашній арешт.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , останній з яких є представником потерпілої Амбулаторії загальної практики сімейної медицини с.Зубра Пустомитівського району Львівської області, подали заяви про проведення підготовчого судового засідання у їх відсутності. Щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим поклалися на розсуд суду.

Розглянувши клопотання та матеріали обвинувального акту, заслухавши думку присутніх сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Аналогічні вимоги визначені ст.315 КПК України, окрім продовження строку дії запобіжного заходу.

Статтею 197 ч.1 КПК України визначено, що строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

З врахуванням викладеного, клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 (шістдесять) днів, а саме до 13.08.2017 року включно із визначенням попередньої застави у розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80000,00 гривень, з наступних підстав.

Особа ОСОБА_7 , відносно якого скеровано обвинувальний акт у Франківський районний суд м. Львова про скоєння аналогічного злочину, не працює та не навчається, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не має стійких соціальних зв`язків, перебуваючи на волі матиме можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, щодо нього є наявність обгрунтованої підозри, яка встановлена наданим суду обвинувальним актом, а ризики, передбачені ст.177 КПК України, не змінились, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім цього, у відповідності до вимог ст.95 ч.4 КПК України суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обгрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Положеннями ст.183 ч.1 та ч.3 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обгрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Суд приходить до висновку, у відповідності до вимог ст.182 ч.5 КПК України, продовжити обвинуваченому визначену попередню заставу у розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80000,00 гривень.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 197, 315, 331 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесять) днів, а саме до 13.08.2017 року включно із визначенням попередньої застави у розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80000,00 гривень.

У випадку внесення застави, на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде покладено обов`язки прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю, визначеною слідчим, прокурором чи судом; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, навчання або роботи.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1