Справа № 697/1552/17
№ пров. 1-кп/697/131/2017

Вирок
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.08.2017 р.

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічінськ Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 згідно рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.11.2004 року, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 часини заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно і до її повноліття.

Проте, ОСОБА_4 , знаючи про свій обов`язок виплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дочки ОСОБА_6 , являючись дієздатним, будучи працездатною особою, в період з 01.01.2017 року по 31.05.2017 року постійно ніде не працював, про тимчасові заробітки державну виконавчу службу Канівського МРУЮ не повідомляв, в Канівському міськрайонному центрі зайнятості на обліку не перебував, добровільно допомоги на утримання дочки не надавав, аліменти в добровільному порядку не виплачував, будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду щодо сплати аліментів на утримання дочки протягом вказаного періоду взагалі не вживав, тобто злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дочки. В зв`язку з цим, заборгованість ОСОБА_4 зі сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 за період часу з 01.01.2017 року по 31.05.2017 року становить 7943 грн. 75 коп., що сукупно складає суму виплат відповідних платежів більше трьох місяців.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав суду, що від шлюбу з ОСОБА_5 має дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно рішення Канівського районного суду він повинен сплачувати кошти в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно і до повноліття. У період з 01.01.2017 року по 31.05.2017 року аліменти не сплачував, у зв`язку з тим, що не мав постійної роботи, а підроблявся тимчасовими заробітками, в центрі зайнятості на обліку не перебуває. Матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, участі у вихованні дочки не приймає. В подальшому зобов`язується працевлаштуватися на роботу та виплачувати аліменти. Просить суворо не карати.

Суд вважає можливим, відповідно до положень ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор та обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, перевіривши істинність й добровільність визнавальних показів обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України доведена і кваліфікує його дії за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризуються позитивно, раніше не судимий.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст..66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Враховуючи зазначені обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що йому необхідно призначити покарання у виді громадських робіт.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не обиралася, а тому до вступу вироку в законну сили обвинуваченому необхідно обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, після чого скасувати.

Речові докази, цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371 , 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.164 КК України у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну сили обрати у виді особистого зобов`язання, після чого скасувати.

На вирок суду можуть бути подані апеляції учасниками процесу на протязі 30 діб з моменту його проголошення.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/1552/17

Головуючий ОСОБА_1