АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2017 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та діючої в його інтересах адвоката ОСОБА_7 , матеріали кримінального провадження №0000074 від 12.02.2017 року за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 14 лютого 2017 року про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою,-
ВСТАНОВИЛА:
Слідчий СВ Кіцманського ВП ГУНП у Чернівецькій області ОСОБА_8 за погодженням із прокурором Кіцманської місцевої прокуратури у Чернівецькій області ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Ухвалою слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 14 лютого 2017 року, клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого:
-вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 31.08.2012 року за ч.2 ст.310 КК України на три роки позбавлення волі, з випробуванням строком на 1 рік;
Провадження № 11-сс/794/39/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_9
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_10
- вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 31.01.2014 року за ч.3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4,6 років, з іспитовим строком на три роки (ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 15.04.2014 року вказаний вирок було змінено та засуджено останнього до 3 років позбавлення волі);
- вироком Кіцманського районного суду від 27.06.2014 року за ст.185 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 6 місяців та звільненого 28.10.2016 року, -
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали до 14 квітня 2017 року.
Одночасно для забезпечення виконання обов`язків ОСОБА_6 , передбачених КПК України був визначений розмір застави у межах 20 (двадцяти) розмірів мінімальної заробітної плати у сумі 64 000 (шістдесят чотири тисячі) гривень, які можуть бути внесені, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем.
У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_6 ряд обов`язків та роз`яснено йому порядок послідуючих його дій.
Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що надані слідчим та прокурором докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а також про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які унеможливлюють застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначених у клопотанні, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового слідства та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість та повторність вчиненого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5-ти років, відсутність у нього місця роботи.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, підозрюваним ОСОБА_6 було подано апеляційну скаргу, в якій він просив скасувати ухвалу слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 14.02.2017 року про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому апелянт посилався на те, що висновки суду про задоволення клопотання слідчого щодо застосування до нього запобіжного заходу, як тримання під вартою, ґрунтуються лише на припущеннях і скасовують його право на свободу, яке визначене чинним законодавством України.
Вказував і на те, що в порушення вимог ч.2 ст. 184 КПК України, копію клопотання, яким обґрунтовувалось необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, йому було надано з порушенням строків, тобто після розгляду клопотання, що докази існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, судом не досліджувались.
Посилався і на те, що ні слідчим, ні прокурором, ні районним судом не було надано жодних належних та допустимих доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_6 та діючої в його інтересах адвоката ОСОБА_7 , які повністю підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, міркування прокурора, який вважає, що ухвалу слідчого судді, як законну слід залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного, як необґрунтовану без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів прийшла до наступного.
Як вбачається із наданих в апеляційний суд матеріалів провадження, СВ Кіцманського ВП ГУНП у Чернівецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 12.02.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за яким 12.02.2017 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у його вчиненні.

Зібрані досудовим розслідуванням матеріали свідчать про те, що дії ОСОБА_6 , які були вчинені ним 11.02.2017 року можуть бути кваліфіковані за ч. 2 ст.185 КК України.

14 лютого 2017 року ухвалою слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .
Колегія суддів, приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв законне та належним чином вмотивоване рішення.

Так, слідчий та прокурор в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , навели обґрунтування підозри останнього, а саме, тяжкість та повторність вчиненого ним кримінального правопорушення, що останній є неодноразово судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких корисливих кримінальних правопорушень проти власності, відбував покарання у виді позбавлення волі і після звільнення вчинив новий злочин, маючи при цьому непогашену та не зняту судимість, відсутність у нього місця роботи. Тобто усі здобуті в ході досудового розслідування дані, які характеризують особу підозрюваного, а також те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому слідчий за погодженням з прокурором просив обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
З матеріалів, поданих разом із клопотанням слідчого, вбачається, що ОСОБА_6 є особою раніше судимою, за вчинення тяжких та особливо тяжких корисливих кримінальних правопорушень проти власності, відбував покарання у виді позбавлення волі і після звільнення вчинив новий злочин, маючи не погашену та не зняту судимість.
Крім цього, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Вказане підтверджується рапортом первинної інформації, яка надійшла по телефону 11.02.2017 року, поясненнями ОСОБА_6 від 12.02.2017 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 12.02.2017 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 12.02.2017 року, протоколом огляду місця події від 12.02.2017 року.
Таким чином, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом вірно було взято до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження, характер, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки із суспільством.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що в даному випадку слідчим та прокурором було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність достатніх підстав вважати, що забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, неможливо.

Тому наведені в апеляції доводи підозрюваного ОСОБА_6 про безпідставність ризиків вказаних у клопотанні слідчим та прокурором, а слідчим суддею в ухвалі суду є непереконливими та спростовуються наданими матеріалами кримінального провадження.

Крім цього, посилання підозрюваного на те, що в порушення вимог ч.2 ст. 184 КПК України, копію клопотання, яким обґрунтовувалось необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, йому було надано з порушенням строків, тобто після розгляду клопотання є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.
Так, згідно ч.2 ст. 184 КПК України, копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.
Як вбачається із наданих матеріалів справи, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 14.02.2017 року ОСОБА_6 отримав о 10 год. 30 хв. 14.02.2017 року в присутності адвоката ОСОБА_7 , про що свідчать підписи останніх, а початок розгляду клопотання у суді першої інстанції розпочався о 16 год. 46 хв. 14.02.2017 року.
Таким чином, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка належним чином може забезпечити необхідну поведінку останнього.

Не допустив суддя порушень і при визначенні розміру застави, оскільки він визначений слідчим суддею в межах встановлених ч. 5 ст. 182 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 407, 422, 423 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити - без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 14 лютого 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України без зміни.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_10

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3

Копія вірна: суддя