Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1047/2017
У Х В А Л А
07.03.2017р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши скаргу ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Постановою слідчого прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 від 31.01.2017р. вказане кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України в зв`язку з відсутністю складу злочину передбаченого ст. 365 ч.2 КК України в діях ОСОБА_5
22.02.2017р. ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала, пояснила що вона разом з донькою мешкає за адресою АДРЕСА_1 . До квітня 2015р. там мешкав чоловік доньки ОСОБА_5 та працював в Заводському відділ поліції. Потім він переїхав жити до батьків. Після цього в липні 2015р. він викрав дитину. 22.09.2015р. він приїхав та став ламати двері. Донька її попередила що він має приїхати за дитячими речами, сказала щоб вона йому двері не відчиняла та одразу їй телефонувала. Майстер, який приїхав з ОСОБА_5 почав ламати двері. Коли зняли замка то ОСОБА_5 проник до приміщення, поруч були працівники поліції які ні як не реагували. ОСОБА_5 почав брати дитячі речі, вона намагалася цьому завадити, ОСОБА_5 її відштовхнув, вона вдарилася ногою об ліжко, від чого виник крововилив на стегні. Потім він у коридорі схопив її за плече та виштовхав з квартири, від цього вона впала на коліна. Від таких дій виникли синці на руці та нозі. Потім майстер поставив новий замок та вони поїхали.
Заслухавши думку учасників процесу вважаю необхідним в задоволенні скарги відмовити з наступних підстав.
В ході досудового розслідування була допитана ОСОБА_3 , яка дала аналогічні за змістом пояснення.
Допитаний в ході досудового розслідування ОСОБА_5 пояснив що дійсно з квітня 2015р. не мешкав за вказаною адресою, в липні 2015р. забрав дитину та вже після цього до квартири переїхала мешкати ОСОБА_3 22.09.2015р. він прихав щоб забрати дитячі речи, про що попередив дружину. Оскільки його не впускали, то він викликав майстра з фірми з відкривання замків та працівників міліції. В присутності працівників міліції майстер зняв замок, він зайшов до квартири. ОСОБА_3 заважала пройти до шафи, сидячі на дитячому ліжку. Намагаючись встати вона впала на нього, зламала дитяче ліжко та отримала ушкодження. Він забрав речі та тілесних ушкоджень їй не наносив.
Допитані в ході досудового розслідування працівники поліції ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 пояснили що не бачили, щоб ОСОБА_5 застосовував фізичне насильство, про застосування такого насильства ОСОБА_3 не повідомляла, окрім загального голосу про те що її "вбивають". ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили що також перебували певний час в квартирі, бачили що ОСОБА_3 заважає відійти від шафи своїм тілом, ОСОБА_7 бачив що ОСОБА_5 неодноразово рукою її відсував в бік, однак не бачив щоб ОСОБА_3 падала. ОСОБА_5 був в цивільному одязі, на те що він працівник поліції навіть не посилався.
Допитана свідок ОСОБА_9 , на яку як на свідка посилалася ОСОБА_3 , пояснила що лише чула крик наче "Больно, не тройгайте", щоб ОСОБА_5 її бив не бачила. Наступного дня вона показувала їй синець на лівому плечі, з її слів його спричинив ОСОБА_5 .
Допитаний ОСОБА_10 пояснив що його викликали зняти дверний замок, він пересвідчився в реєстрації та в присутності працівників поліції зняв замка. Як тільки він зняв замка жінка сама відкрила двері, ОСОБА_5 різко відкрив двері, схопив жінку за руку і витягнув з коридору на сходовий майданчик, однак він не бачив щоб вона вдарялася.
Згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_3 маються легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливів верхніх та нижніх кінцівок, утворення яких можливо в строк та за обставин вказаних ОСОБА_3 , виникнення яких від падіння не виключаються.
З перелічених доказів вбачається що в діях ОСОБА_5 склад злочину у вигляді незаконного проникнення до житла відсутній, оскільки він не був позбавлений права мешкання у встановленому в законі порядку. Відсутній склад крадіжки, оскільки він забрав дитячі речі, що є сумісно нажитим майном подружжя. Відсутній склад злочину передбачений ст. 265 КК України, оскільки при вказаних подіях він взагалі не використовував надані йому власні повноваження.
В ході досудового розслідування встановлено що під час його перебування в квартирі ОСОБА_3 дійсно отримала тілесні ушкодження. Між тим склад злочину передбачений ст. 125 КК України полягає в навмисному спричиненні легких тілесних ушкоджень. З пояснень ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , протоколу проведеного у присутності судово-медичного експерта слідчого експерименту, вбачається що вказані тілесні ушкодження ОСОБА_3 могла отримати від таких дій як неодноразового відсування її в бік, падіння на дитяче ліжко, витягування з квартири. З урахуванням того що ОСОБА_5 мав право на проникнення до приміщення, а йому в цьому заважали, мав право взяти дитячі речі, а йому в цьому заважали, то такі дії з його боку як утримання за руки та поштовхи не свідчать про наявність умислу на спричинення тілесних ушкоджень.
За такого слідчий цілком слушно закрив кримінальне провадження.
Керуючись ст. 306, 309 КПК України
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня оголошення повного тексту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1