АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2017 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засідання матеріали клопотання про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 002289 за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 лютого 2017 року, -
за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_5
в с т а н о в и л а :
На вказану ухвалу слідчого підозрюваний ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду про продовження строку утримання під вартою скасувати та звільнити його з-під варти. Свої доводи обґрунтовує тим, що термін його арешту закінчився 16 лютого 2017 року о 16:20 год., захисник подав клопотання про звільнення, яке суддя ОСОБА_8 проігнорував та продовжив судове засідання, порушивши цим самим його конституційні права. Навів відповідні доводи.
Адвокат ОСОБА_6 також подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду про продовження строк утримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 скасувати та звільнити його з-під варти негайно і надати оцінку відмові судді районного суду виконати обов`язки щодо захисту прав людини. Вказує на те, що оскаржувана ухвала фактично містить ознаки завідомо неправосудного рішення. Навів відповідні доводи.
Вирішуючи клопотання про продовження тримання під вартою, суд першої інстанції врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні _________________________________________________________________________________
Справа№11-сс/794/40/17 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ст.184 ч.3 КПК України Доповідач: ОСОБА_1
якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини, які були раніше встановлені під час розгляду клопотань про застосування міри запобіжного заходу, зокрема, те що ОСОБА_5 є особою раніше судимою за корисливі злочини, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у подальшому може переховуватись від органів слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто, докази та обставини, на які посилається слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що заявлені раніше ризики не зменшились, а тому відсутні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу .
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що в період часу з 21 год. 00 хв. 15.08.2016р. по 17 год. 00 хв. 17.08.2016р. вступивши у попередню змову ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 проникли до приміщення квартири за адресою, АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_11 звідки таємно викрали майно потерпілої ОСОБА_12 на загальну суму 9000 гривень. Крім цього, в період часу з 10 год. 00 хв. по 12 год. 40 хв. 17.09.2016 ОСОБА_9 , вступивши у попередню змову з ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 шляхом підбору ключа проникли до приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_14 , звідки таємно викрали майно на загальну суму 52051,7 гривень.
Заслухавши доповідача, підозрюваного, який підтримав доводи своєї апеляції та апеляції свого адвоката, просив скасувати ухвалу слідчого судді районного суду через безпідставне продовження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурора, котрий заперечив проти задоволення поданих апеляцій та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін, перевіривши матеріали в межах поданих апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення.
Адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду йог апеляційної скарги. Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти розгляду апеляцій без участі адвоката ОСОБА_6 . Колегії суду не відомо про будь-які поважні причини неявки адвоката, які б перешкоджали розгляду апеляцій. Тому на підставі ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів ухвали продовжити розгляд за відсутності захисника.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ч. 1 ст. 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини у п. 85 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року сформулював правову позицію, відповідно до якої обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Наявною та обґрунтованою підставою продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою стало те, що ОСОБА_5 є особою раніше судимою за корисливі злочини, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у подальшому може переховуватись від органів слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Докази та обставини на які посилається слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що заявлені раніше ризики не зменшились, а тому відсутні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.
З урахуванням зазначених вимог та обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення слідчий суддя районного суду прийняв законне та обгрунтоване рішення про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж продовження тримання під вартою, а також визначив розмір застави, необхідної і достатньої для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.
Посилання апелянтів на термін закінчення строку тримання під вартою - 16 лютого 2017 року о 16:20 год., після спливу якого підозрюваний ОСОБА_5 незаконно утримувався під вартою, ігнорування суддею ОСОБА_8 клопотання про звільнення підозрюваного ОСОБА_5 , та, відповідно, невиконання суддею обов`язків щодо захисту прав людини та наявність в оскаржуваної ухвали ознак завідомо неправосудного рішення - суд апеляційної інстанції оцінює в їх сукупності відповідно до ст. 178 КПК України, при цьому колегія суддів виходить з того, що розгляд судом клопотання про продовження тримання під вартою ОСОБА_5 розпочався 16 лютого 2016 року о 14:50 год., через 32 секунди захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про відвід судді ОСОБА_8 , у зв`язку із винесенням суддею ОСОБА_8 20 грудня 2016 року ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його можливу необ`єктивність через це. У задоволенні даного клопотання було відмовлено та о 15:38 год. продовжено судове засідання. У 15:40 год. вже підозрюваний ОСОБА_5 завив клопотання про відвід судді ОСОБА_8 , з тих самих підстав, що й адвокат ОСОБА_6 . Дане клопотання розглядав суддя ОСОБА_15 , якому захисник ОСОБА_6 також заявив відвід через те, що суддя ОСОБА_15 розглядав питання про відвід судді ОСОБА_8 , заявлений підозрюваним (а.с. 102-104). У задоволенні обох клопотання також було відмовлено за безпідставністю. Окрім того, за клопотанням сторони захисту суд допитав свідка ОСОБА_16 , яка являється цивільною дружиною підозрюваного ОСОБА_5 ..
Відповідно до ч. 4 ст. 46 КПК України захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює.
Тому подання ідентичних клопотань про відвід судді спочатку адвокатом, а згодом підозрюваним є грубим зловживанням своїми процесуальними правами, спрямованим, у даній справі, на затягування судового розгляду з метою порушення строку тримання під вартою та підриву законності ухваленого в подальшому судового рішення. У теорії кримінального процесуального права такі дій розглядаються фахівцями як «процесуальні диверсії».
Крім того, у разі заявлення слідчому судді відводу з підстав, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України, його розглядає інший суддя цього ж суду у порядку, встановленому в ст. 81 КПК України. Заявлення відводів судді, який розглядає відвід слідчому судді, а отже, не здійснює повноваження судді (слідчого судді) у даному кримінальному провадженні, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні, КПК не передбачено. Заявлення такому судді відводів можна розцінювати як зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, та, діючи відповідно до ч. 4 ст. 81 КПК України, залишати такі заяви без розгляду.
Разом з цим, судовий розгляд клопотання про продовження тримання під вартою ОСОБА_5 розпочатий судом завчасно о 14:50 год. 16 лютого 2016 року.
Термін дії ухвали від 20 грудня 2016 року закінчився 16 лютого 2016 року о 16:20 год..
Проте, через процесуальний обов`язок суду розглядати заявлені сторонами три клопотання про відвід судді, що призвело до необхідності заміни судді для розгляду таких клопотань, судове рішення про продовження строку тримання під вартою ухвалено о 17:26 год. 16 лютого 2016 року.
За таких обставин доводи апеляцій підозрюваного та його захисника про незаконність та безпідставність рішення слідчого судді районного суду є безпідставними. Термін закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою відбувся під час судового засідання, предметом якого було розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою. Дане засідання проведено районним судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, в ході якого повною мірою забезпечено та реалізовано права підозрюваного ОСОБА_5 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.177, 178, 183, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 16 лютого 2017 року, якою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою в державній установі «Чернівецька установа виконання покарань (№33)» на 60 діб, тобто до 16 квітня 2017 року включно, без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3 .
Згідно з оригіналом:
суддя апеляційного суду
Чернівецької області ОСОБА_1