Справа № 333/2167/15-к
Пр. №1-кп/333/33/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

Суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження №0000759 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, пенсіонера, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України,

ВСТАНОВИВ:
19 лютого 2015 року ОСОБА_8 перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де разом ОСОБА_9 вживав алкогольні напої. У вечірній час він вийшов з будинку в місто у власних справах, залишивши ОСОБА_9 у будинку. Через деякий час, о темній порі доби, після настання вечірніх сутінків, приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , повернувся за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та зайшов до житлового приміщення, в якому на той час було відсутнє штучне освітлення. Знаходячись у темряві, він відчув поштовх у спину з боку іншої особи, яка в той час перебувала у цьому ж приміщенні, та від якого він впав на кухонний стіл, вдарившись головою об стіну. При цьому, ОСОБА_8 помилково припустив, що зазнав нападу з боку невідомої йому особи, яка проти його волі, як власника приміщення, потрапила до нього на час його відсутності.

Не усвідомлюючи помилковості свого припущення, оскільки, насправді, особою, яка штовхнула його в спину, була його знайома ОСОБА_9 , яка знаходилась у будинку з його попереднього дозволу, ОСОБА_8 , який в силу своєї сумлінної помилки не міг усвідомити вказаний факт, перевищив межі захисту, що дозволяються в умовах відповідного реального посягання, оскільки не пересвідчився у вчиненні щодо нього особою суспільно небезпечного посягання та необхідності його негайного припинення. При цьому, він перевищів межі необхідної оборони, та діючи умисно, заподіяв шкоду, яка явно не відповідає небезпечності посягання та обстановці захисту. Так, ОСОБА_8 схопив зі столу предмет домашнього вжитку, яким виявився кухонний ніж та наніс ОСОБА_9 , яка, перебуваючи у затемненому житловому приміщенні, здійснила вищевказаний поштовх у спину ОСОБА_8 , за його допомогою декілька ударів в область шиї та лівого плечового суглобу, внаслідок чого спричинив потерпілій садна вздовж лівої вітки нижньої щелепи та в області яремної вирізки, рани в проекції лівого плечового суглобу та на лівій задній поверхні грудної клітини, сліпе колото-різане поранення лівої бокової поверхні шиї з ушкодженням стінки лівої сонної артерії, від чого ОСОБА_9 померла на місці злочину. Сліпе колото-різане поранення лівої бокової поверхні шиї з ушкодженням стінки лівої сонної артерії кваліфіковано судово-медичною експертизою, як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя на момент його заподіяння та перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_9 ..

Обвинувачений ОСОБА_8 провину в пред`явленому обвинуваченні згідно зміненого під час судового розгляду обвинувального акту від 03.05.2017 року за ст.118 КК України визнав повністю, суду показав, що вбивати саме ОСОБА_9 не бажав. Пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 є його сусідкою. У лютому 2015 року, точної дати не памятає, приблизно о 18-00 годині, ОСОБА_9 прийшла до нього у гості, принесла пляшку горілки та почала її розпивати. Він займався своїми справами і через декілька годин пішов з дому, при цьому двері до будинку не зачиняв. Він був відсутній удома приблизно дві години. За цей час він зайшов у магазин, де купив цигарки, в аптеку, де купив настоянку глоду, та до пекарні. Чи вживав після цього настоянку глоду, він не памятає, загалом у той день алкогольні напої не вживав. Додому прийшов близько 22-00 години. Після того як він зайшов до кухні та поклав господарську сумку, отримав поштовх у спину. Від поштовху вдарився головою о стіну та впав на кухонний стіл. У приміщенні світло було вимкнено. Йому привидилося, що його вбивають, і він схопив щось зі столу та почав з розвороту відмахуватися. Після цього він втратив свідомість. Через деякий час прийшов до тями, включив світло та побачив ОСОБА_9 , яка лежала на підлозі. Він подумав, що вона була у стані сп`яніння. До неї не підходив, руками не чіпав. Потім прийшла його сестра ОСОБА_10 , а згодом інші люди. Чи приходила дочка ОСОБА_9 - ОСОБА_6 , він не памятає. Звідки у ОСОБА_9 з`явилися тілесні ушкодження пояснити не зміг. Просить вибачення у потерпілої, але він захищав своє життя від нападу, як вважав, невідомої особи.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення згідно зміненого обвинувального акту за ст.118 КК України, його провина підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, що узгоджуються між собою, а саме:

Так, із показів допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 суд встановив, що вбита ОСОБА_9 є її матір`ю, з якою вона разом мешкала у АДРЕСА_2 . 19 лютого 2015 року вона прийшла додому після 22-00 години, матері вдома не було, і вона пішла її шукати. З її слів, ОСОБА_9 зловживала спиртними напоями, з цього приводу декілька разів лікувалася у психіатричній лікарні. Досить часто її матір вживала алкогольні напої з ОСОБА_8 , який мешкав по сусідству. Зайшовши того вечора до останнього, вона побачила свою матір, яка лежала на підлозі у проході між кухнею та залом, тулуб у кухні, а ноги у залі, обличчям униз, одягнений на ній светр задраний та весь бурого кольору. ОСОБА_8 повідомив їй, що наркомани напали на нього. Від побаченого вона вибігла на двір та покликала сестру ОСОБА_8 - ОСОБА_10 , яка мешкала в іншій частині будинку. Згодом вона викликала швидку та міліцію. Вона вважає, що ОСОБА_8 був у стані алкогольного сп`яніння та нічого не розумів.

Із показів допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 суд встановив, що остання є двоюрідною сестрою обвинуваченого та мешкає з ним в одному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , але в різних його частинах. Між 22-ої та 23-ої годиною 19 лютого 2015 року, вона почула як кричить ОСОБА_6 про те, що її мати у крові. Коли вона прибігла на крики, то побачила ОСОБА_9 , яка лежала на підлозі обличчям донизу. На тілі останньої були ножеві поранення. ОСОБА_8 стояв неподалік, його стан був неосудний, руки брудні. Пояснював, що він до цього не причетний, все зробили наркомани. На її думку, на момент, коли вона вбігла до будинку, ОСОБА_9 ще дихала. Швидка допомога приїхала через 15 хвилин. Щодо соціального стану ОСОБА_8 пояснила, що до останнього гості не приходили. Лише інколи приходила ОСОБА_9 , з якою вони разом вживали спиртні напої. У дворі у ОСОБА_8 були собаки, які окрім рідної сестри ОСОБА_11 , його самого та ОСОБА_9 , нікого не визнавали. У той день вона не бачила, щоб до ОСОБА_8 хтось приходив, лаю собак не чула.

Із показів допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 суд встановив, що ОСОБА_8 приходиться їй рідним братом. Пізно ввечері 19 лютого 2015 року їй зателефонувала ОСОБА_10 та розповіла про те, що трапилося. По приїзду, ОСОБА_8 розповів їй, що він ні у чому не винен, ОСОБА_9 сама прийшла до нього із пляшкою горілки. Потім він пішов в місто по своїх справах та його тривалий час не було. Коли ОСОБА_8 прийшов, світла у приміщенні не було і він подумав, що ОСОБА_9 пішла. Після цього, з його слів, він отримав поштовх у спину та впав, вдарившись головою о стіну. Більше ОСОБА_8 їй нічого не повідомив.

Із показів допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , суд встановив, що ОСОБА_8 приходиться рідним братом його дружини ОСОБА_11 19 лютого 2015 року після 22-ої години він разом із останньою приїхав до місця мешкання ОСОБА_8 . По приїзду побачив ОСОБА_9 , яка лежала на підлозі в проході між кухнею та залою, пів тулуба на кухні, пів тулуба у залі, головою у бік кухні. ОСОБА_8 повідомив, що він не винен, її не чіпав. На нього напала невідома особа та він захищався.

Судом також були допитані експерти ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Так, експерти ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 підтвердили у судовому засіданні висновки проведених ними судово-медичних досліджень.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_13 пояснила, що вона досліджувала змиви з рук ОСОБА_8 та чоловічі чоботи, вилучені під час огляду місця події. Під час проведення дослідження була встановлена наявність крові в незначній кількості на змивах з лівої руки, на змивах з правої руки крові не виявлено. Також вона досліджувала чоловічі чоботи на наявність на них крові, яка була наявна на правому чоботі в незначній кількості, на лівому чоботі крові виявлено не було. Кров, яку було виявлено, містить антиген Н та не виключена належність потерпілій. При отриманні зразків для проведення досліжень, вони були упаковані, претензій до цілосності упаковки не було, малась бірка датована 20.02.2015 року.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_14 додатково пояснив, що він проводив судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_9 .. Після перегляду відеозапису слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , він пояснив, що виходячи з наявності поранень, які знаходяться в одній площині, потерпіла знаходилася лівою боковою поверхнею тіла по відношенню до нападаючого. Смертельне поранення в області шиї потерпілої могло мати місце при обставинах, вказаних ОСОБА_8 .

Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_16 , яка проводила огляд обвинуваченого ОСОБА_8 , додатково пояснила, що освідування слідчим останнього відбувалося через три дні після подій, без присутності лікаря або судово-медичного експерта і тому було можливе помилкове констатування слідчим наявності саме таких ушкоджень на тілі ОСОБА_8 , які зазначені в протоколі без вказівки розмірів та характеру ушкоджень. На фото, які додані до протоколу огляду ушкоджень ОСОБА_8 не можливо встановити правильність кольору ушкоджень, оскільки вони виконані в жовтуватих відтінках. Пошкодженя, які вказані в протоколі огляду ОСОБА_8 , заживають на протязі семи суток. Вона оглядала ОСОБА_8 через чотирнадцять суток після подій, тобто зазначені ушкодження могли бути на тілі ОСОБА_8 , але під час огляду будь-яких видимих тілесних ушкоджень, а також слідів їх заживання, які б за давністю відповідали строку, зазначеному в обставинах справи (19.02.2015 року), на тілі ОСОБА_8 не виявлено.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_15 пояснив, що він досліджував клаптик шкіри потерпілої та ніж з нашаруванням РБК, виявлений під час огляду місця події. Під час проведення дослідження була встановлена можливість утворення поранень на клапті шкіри від дії наданого на експертизу ножа.

Крім показів обвинуваченого, потерпілої, свідків та експертів судом досліджені наступні докази, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Із дослідженого в судовому засіданні рапорту оперативного чергового Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, зареєстрованого 19.02.2015 року за №2525 в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, суд встановив, що 19.02.2015 року, о 22-45 годині надійшло повідомлення від диспетчера швидкої медичної допомоги про те, що по АДРЕСА_1 , заподіяно ножове поранення ОСОБА_9 (том 1 а.с.197).

Із дослідженого в судовому засіданні протоколу огляду місця події від 20.02.2015 року, суд встановив, що 20.02.2015 року слідчий СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій, в присутності двох понятих, за участю спеціаліста в області криміналістики та експерта СМЕ, здійснив огляд приміщення будинку АДРЕСА_1 , в ході якого у зазначеному приміщенні був виявлений труп ОСОБА_9 , верхня частина якого розташована на підлозі кімнати №2, нижня частина через дверний отвір на підлозі в кімнаті №3. З місця події було вилучено: з кімнати №3 два мобільних телефони, зарядку, фрагменти паперу з РБК, фрагмент деревини з РБК, мікрооб`єкти з рук трупу, два черевики з РБК, з підлоги в кімнаті №3 ніж з РБК, у кімнатах №№2,3 - 5 ножів, з підлоги у кімнаті №2 куртку чоловічу, з рук трупу мікрооб`єкти, з приміщення усього будинку 7 СПУ (том 1 а.с.198-216).

Із дослідженої в судовому засіданні карти преємственності №3/123 суд встановив, що 19.02.2015 року о 22 годині 47 хвилин констатовано біологічну смерть ОСОБА_9 (том 1 а.с.101).

Із дослідженого в судовому засіданні протоколу освідування особи від 21.02.2015 року, суд встановив, що 21.02.2015 року слідчий СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, в присутності двох понятих, за участю захисника, здійснив освідування підозрюваного ОСОБА_17 , в ході якого встановив наявність на тілі останнього тілесних ушкоджень (том 1 а.с.75).

Із досліджених в судовому засіданні висновків судово-медичних експертиз ОСОБА_8 №798 від 02.03.2015 року і №799д від 02.03.2015 року суд встановив, що будь-яких видимих тілесних ушкоджень, а також слідів їх заживання, які б по давності відповідали строку, зазначеному в обставинах справи (19.02.2015 року), на тілі ОСОБА_8 не виявлено (том 1 а.с.95, 96). Згідно висновку експерта №4817 від 03.12.2015 року при вивченні фототаблиці до протоколу освідування ОСОБА_8 будь-яких видимих зовнішньо тілесних ушкоджень на частинах тіла, вказаних у фототаблиці у ОСОБА_8 , не візуалізується через погану якість фототаблиці (том 2 а.с.34-35).

Із дослідженого в судовому засіданні висновку судово-дактилоскопічної експертизи №58 від 16.03.2015 року, суд встановив, що сліди пальців рук, вилучені при огляді місця події 20.02.2015 року, залишені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (том 1 а.с.84-91).

Із дослідженого в судовому засіданні висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 №628 від 12.03.2015 року, суд встановив, що її смерть настала від одиночного сліпого колото-різаного поранення лівої бокової поверхні шиї з пошкодження сонної артерії при явищах гострої крововтрати, яка в даному випадку і є безпосередньою причиною смерті. Смерть ОСОБА_9 наступила за 14-16 годин, до початку експертизи трупа в судово-медичному морзі. При експертизі трупа ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні ушкодження: а) в області обличчя садна уздовж нижнього краю лівої вітки нижньої щелепи; б) в області шиї сліпе колото-різане поранення лівої бокової поверхні шиї з пошкодженням стінки лівої сонної артерії та садна в області яремної вирізки; в) в області верхніх кінцівок два поверхових сліпих колото-різаних поранень на задній поверхні лівого плечового суглобу; г) в області грудної клітиниповерхове поранення на лівій задній поверхні грудної клітини по лопаточній лінії. Сліпе колото-різане поранення лівої бокової поверхні шиї з пошкодженням стінки лівої сонної артерії при житті кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя і в даному випадку знаходиться в прямому причинному звязку з настанням смерті. Усі перераховані ушкодження спричинені потерпілій незадовго до смерті. Характер шкіряних поранень в області шиї та лівого плечового суглоба свідчить про те, що вони спричинені одностороннім колюче ріжучим предметом, яким може бути клинок ножа. Поранення в області лівої задньої поверхні грудної клітини спричинені предметом, який володіє ріжучими властивостями. Садна в області лівої вітки нижньої щелепи, в області яремної вирізки спричинені предметом з обмеженою травмуючою поверхністю. Спричинення усіх перелічених ушкоджень одним тим самим предметом не виключається. Смерть наступила від декількох до десяти хвилин після спричинення пошкоджень в область шиї. В крові трупа знайдений етиловий спирт, концентрація алкоголю в крові при житті відповідаю стану сильного алкогольного сп`яніння (том 1 а.с.104-111).

Із дослідженого в судовому засіданні висновку судово-медичної експертизи речей ОСОБА_9 №540 від 20.03.2015 року, суд встановив, що у плямах на куртці, светрі і майці потерпілої ОСОБА_9 встановлена наявність крові людини і виявлений антиген Н з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, що не виключає її приналежність ОСОБА_9 . Походження крові ОСОБА_8 виключається (том 1 а.с.116-118).

Із дослідженого в судовому засіданні висновку судово-медичної експертизи ножа, вилученого з місця події, №134 від 18.03.2015 року, суд встановив, що на клинці ножа, вилученого з місця події, знайдена кров людини і виявлений антиген Н з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, що не виключає її приналежність ОСОБА_9 . Походження крові від ОСОБА_8 виключено (том 1 а.с.123-125).

Із дослідженого в судовому засіданні висновку судово-медичної експертизи руків`я ножа, вилученого з місця події, №541 від 11.03.2015 року суд встановив, що на руків`ї ножа, вилученого з місця події, наявність крові та поту не встановлено (том 1 а.с.135-136).

Із дослідженого в судовому засіданні висновку судово-медичної експертизи фрагмента паперу, фрагменту дерев`яної щепи від лутки, двох фрагментів сухої фарби, вилучених з місця події, №543 від 20.03.2015 року, суд встановив, що у плямах на фрагменті паперу, вилученого з місця події, знайдена кров людини і виявлений антиген Н з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, що не виключає її приналежність ОСОБА_9 . Походження крові від ОСОБА_8 виключається. На поверхні двох фрагментів сухої фарби і на фрагменті деревини з місця події, наявність крові не встановлено (том 1 а.с.141-143).

Із дослідженого в судовому засіданні висновку судово-медичної експертизи куртки, пари туфель, вилучених з місця події і двох змивів з рук ОСОБА_8 №542 від 20.03.2015 року, суд встановив, що у плямах на зовнішній поверхні чоловічої туфлі на праву ногу, вилученої з місця події, встановлена наявність крові людини з домішкою поту і виявлені антигени А і Н з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, що не виключає змішення крові і виділень осіб з групою крові А і О, у тому числі крові ОСОБА_9 з кров`ю або виділеннями (піт) особи (осіб) групи В, яким є підозрюваний ОСОБА_8 , за наявності у нього на момент скоєного тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею. У плямі на підошві чоловічої туфлі на праву ногу, вилученої з місця події та в змиві з лівої руки ОСОБА_8 , встановлена наявність крові людини і виявлений антиген Н, що не виключає її приналежність ОСОБА_9 . Походження крові від ОСОБА_8 виключається. У плямах і слідах на куртці, чоловічій туфлі на ліву ногу, вилученій з місця події та в змиві з правої руки ОСОБА_8 наявність крові не встановлено (том 1 а.с.148-151).

Із дослідженого в судовому засіданні висновку судово-медичної експертизи піднігтьового вмісту вільних кінців нігтьових пластин ОСОБА_8 №133 від 18.03.2015 року, суд встановив, що при дослідженні піднігтьового вмісту вільних кінців нігтьових пластин ОСОБА_8 знайдена кров людини, не виключено її походження від ОСОБА_8 , при наявності у нього, на момент скоєного, тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею, домішки крові потерпілої ОСОБА_9 не виключено (том 1 а.с.130-132).

Із дослідженого в судовому засіданні висновку судово-медичної експертизи клаптя шкіри з лівого плеча від трупа ОСОБА_9 №131 від 24.03.2015 року, суд встановив, що рани на клапті шкіри з області лівого плеча від трупа ОСОБА_9 утворилися від дії плаского одностороннього колючо-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, що має обух та лезо. Найбільша ширина частини клинка, що занурювалася, становить близько 18-21 мм. Результати проведеного експериментально-порівняльного дослідження дають підстави вважати, що справжні пошкодження на клапті шкіри могли утворитися від дії наданого на експертизу ножа (том 1 а.с.155-159).

Із дослідженого в судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту від 25.03.2015 року, суд встановив, що ОСОБА_8 , в присутності понятих, за участю захисника і статиста, розповів про події, що мали місце 19.02.2015 року (том 1 а.с.217-221).

Судом також оглянуті в судовому засіданні ДВД-диски з відеоматеріалами проведення слідчого експерименту від 25.03.2015 року за участю ОСОБА_8 і огляду місця подій від 20.02.2015 року та ножі, вилучені під час огляду місця події.

Із дослідженого в судовому засіданні відеоматеріалу проведення слідчого експерименту від 25.03.2015 року за участю ОСОБА_8 , суд встановив, що зазначена слідча дія проводилась за участю захисника відповідно до вимог, передбачених КПК України.

Після перегляду вищезазначеного відеоматеріалу ОСОБА_8 пояснив суду, що зауважень та доповнень немає. Від інших учасників процесу також зауважень та доповнень до переглянутого відеоматеріалу не надходило.

Після огляду у судовому засіданні ножів, вилучених під час огляду місця події, ОСОБА_8 пояснив суду, що вилученого ножа із нашаруванням РБК у нього ніколи не було, впізнав ніж з дерев`яною рукояткою (ілюстрація №21 до протоколу огляду місця події від 20.02.2015 року) та розкладний ніж. Чи були у нього вдома інші ножі, обвинувачений пояснити не зміг.

Суд всебічно безпосередньо дослідив речові докази по кримінальному провадженню і вважає встановленим, що об`єктами дослідження в ході судового слідства стали саме ті предмети, які були в належному процесуальному порядку виявлені, вилучені, оглянуті, вивчені і в належному порядку збережені в ході досудового слідства. Суд дослідив їх допустимість і належність до даного кримінального провадження і вважає встановленим їх достовірність і значення для справи.

Із дослідженого в судовому засіданні акту №156 від 11.03.2015 року первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи, складеного експертною комісією Комунального закладу «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, суд встановив, що ОСОБА_8 виявляє специфічний розлад у виді легких розладів особистості і поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку. У період вчинення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв. Отже, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в даний час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує (том 1 а.с.163-168, том 2 а.с.13).

У суду не має сумнівів у психічному стані обвинуваченого і суд вважає ОСОБА_8 осудним.

У судовому засіданні досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_8 .

Під час судового слідства суд дослідив всі докази, надані сторонами обвинувачення та захисту, із дотриманням принципу змагальності та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджена дослідженими в ході судового слідства доказами.

Оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 доведена і кваліфікує його дії за ст.118 КК України, як умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є невеликої тяжкості, думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого, дані, що характеризують особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, його стан здоров`я, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.

Крім того суд приймає до уваги похилий вік обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 суд не вбачає.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, думку потерпілої, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією закону, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, ОСОБА_8 був затриманий о 01 годині 04 хвилині 20 лютого 2015 року на підставі ст.208 КПК України. Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому залишити особисте зобов`язання.

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення зміни до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, який набув законної сили 24 грудня 2015 року, частина 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладена у такій редакції: «5. Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі».

Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

Отже, призначаючи покарання, суд зобов`язаний врахувати положення ст. 72 КК України (в редакції зазначеного вище Закону) та зараховувати строк попереднього ув`язнення, враховуючи його до моменту постановлення вироку.

Таким чином, суд вважає за необхідне, в строк основного покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 у виді позбавлення волі, зарахувати строк його попереднього ув`язнення, який складає 663 дні, що з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі складає 1326 дні.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 20 лютого 2015 року) суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому термін його попереднього увязнення в період з 20 лютого 2015 року по 13 грудня 2016 року протягом 663 день з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі, що становить 1326 дні.

Процесуальні витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи №58 від 16.03.2015 року, які згідно з довідкою НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області складають 614,40 гривень (том 1 а.с.83), на підставі ч.2 ст.124 КПК України, відповідно до якої суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов по даному кримінальному проваджені не заявлявся. Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 122, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 термін його попереднього увязнення в період з 20 лютого 2015 року по 13 грудня 2016 року протягом 663 днів з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі, що становить 1326 днів, звільнити останнього від відбування покарання, у зв`язку із повним відбуттям призначеного покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Процесуальні витрати, повязані із залученням експертів по кримінальному провадженню №0000759 для проведення судово-дактилоскопічної експертизи №58 від 16.03.2015 року, в розмірі 614 (шістсот чотирнадцять) гривень 40 копійок, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.

Речові докази:

-мобільний телефон «Моторола», що знаходиться у ОСОБА_6 на відповідальному зберіганні, після набрання вироком законної сили, залишити ОСОБА_6 за належністю;

-мобільний телефон «Сіменс», що знаходиться у ОСОБА_11 на відповідальному зберіганні, після набрання вироком законної сили, залишити ОСОБА_11 за належністю;

-пять ножів, ніж із нашаруванням РБК, фрагмент паперу з РБК, фрагмент деревини з РБК, мікрооб`єкти з рук трупу, два черевики чоловічі з РБК, куртку чоловічу, 7 СПУ з приміщення будинку, два змиви з рук ОСОБА_8 , зразки крові та слини ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , верхній одяг трупу (куртка, майка, светр), зразки вільних частин нігтьових пластин ОСОБА_8 , що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Комунарського ВП Ленінського ВП НП ГУ НП в Запорізькій області, після набрання вироком законної сили, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Колегія суддів: ОСОБА_1
ОСОБА_2
ОСОБА_18 О.