н/п 1-кс/640/4139/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, не одружений, не працює, освіта середня, раніш не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, -
встановив:
Як вбачається з клопотання, приблизно у січні 2017р. ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 про те, що мешканець м. Харкова ОСОБА_9 заборгував йому гроші і за грошову винагороду замовив відносно ОСОБА_9 , членів його родини здійснення протиправних дій для заволодіння майном останнього, а ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 погодились на викрадення ОСОБА_9 за розробленим ОСОБА_8 планом. До здійснення злочинного плану ОСОБА_8 з викрадення ОСОБА_9 також залучені жителі м. Харкова ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які встановили місце проживання, роботи та розпорядок дня ОСОБА_9 . Діючи за розробленим планом, погодженим з усіма членами групи, близько, 1800 год. 16.01.2017р. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та невстановлена під час досудового розслідування особа, на автомобілі, марка та р.н. якого не встановлені, прибули до буд. АДРЕСА_2 , де очікували ОСОБА_9 , а коли о 1820год. останній прийшов, запропонували йому сісти до автомобілю. В автомобілі, ОСОБА_11 , обхватив шию ОСОБА_9 рукою, чим позбавив можливості опору та виклику допомоги, а ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_9 про те, що члени групи є співробітниками СБУ та погрожував застосуванням електрошокеру, після чого вказані особи перевезли ОСОБА_9 в невстановлене місце, де із застосуванням сили та проти його волі утримували в салоні автомобілю, здійснюючи на нього психологічний тиск та телефоном зв`язувались з ОСОБА_8 , який, розмовляючи з потерпілим, висловлював погрози фізичної розправи. Також в цей час потерпілому телефонував ОСОБА_7 , вимагаючи виконати умови викрадачів. Шляхом психологічного тиску та фізичного впливу, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , примусили ОСОБА_9 написати три розписки про заборгованість у сумі по 60 000 доларів США кожна на ім`я ОСОБА_7 та взяти на себе зобов`язання виплатити вказану суму в найкоротший час, після чого ОСОБА_9 звільнили. Усвідомлюючи, що результат, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 , не досягнутий, співучасники злочинної групи розробили злочинний план, спрямований на викрадення потерпілого для примусового вчинення ОСОБА_9 нотаріальних дій з відчуження нерухомості у м. Луганську та транспортних засобів. Так, 07.02.2017р. приблизно о 830год. ОСОБА_10 разом зі ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , з відома та згоди ОСОБА_8 , на автомобілі останнього «ВАЗ» р.н. НОМЕР_1 прибули за місцем роботи ОСОБА_9 до буд. АДРЕСА_3 , де шляхом погроз, проти волі ОСОБА_9 , посадили його до автомобілю. Під час вказаних дій, ОСОБА_10 телефонував ОСОБА_8 , який спілкувався з ОСОБА_9 та висловлював в його адресу погрози фізичної розправи над ним та членами його родини в разі невиконання їх вимог.Після чого, ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 примусили ОСОБА_9 забрати з місця мешкання, належні йому паспорт та ідентифікаційний код, для вчинення нотаріальних дій з відчуження майна на користь ОСОБА_7 потім вдягли потерпілому на руки пластикові кайданки та утримували в салоні автомобілю до зупинки правоохоронцями на блок посту «Пісочин» траси Харків-Київ «Е-105» об 1100 07.02.2017р., яка припинила ці злочинні дії.
26.05.2017р. ОСОБА_6 у вищевказаному криміналь ному провадженні повідомлена підозра за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилались на тяжкість кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_6 , наявність ризиків, передбачених п.1, п.2, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити. Прокурор додатково пояснив, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 07.06.2017р.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на безпідставність підозри, недоведеність ризиків, відсутність наміру ухилення від слідства та суду. В порядку ст.206 КПК України, підозрюваний пояснив, що насильство на досудовому слідстві до нього не застосовувалось. Вину в інкримінованому злочині не визнав.
Вислухавши міркування сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України підтверджується: протоколом огляду місця події від 07.02.2017р., протоколами допиту потерпілого ОСОБА_9 від 07.02.2017р., 18.02.2017р., протоколами допиту свідків ОСОБА_14 від 08.02.2017р., ОСОБА_15 від 10.02.2017р., протоколом огляду предметів від 07.02.2017р., протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.04.2017р.
Також слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.1, п.2, п.3 п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливання на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Втім з доданих до клопотання документів не вбачається відомостей, які б доводили можливість перешкоджання підозрюваного кримінальному провадженню іншим чином. До того ж слідчим не конкретизований спосіб такого можливого перешкоджання, а тому слідчий суддя вважає ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, недоведеним.
З урахуванням викладеного, при вирішенні питання обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.1,п.2, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється, дані про особу підозрюваного, вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.1,п.2, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.
Відповідно до положень п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначає розміру застави.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27) у межах строку досудового розслідування до 07 червня 2017р.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 - в той же строк з моменту вручення ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання особи під вартою її близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому ст.ст. 111, 112 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали отримав «____»_________2017р. _____________________

ОСОБА_6