Справа № 203/2258/17
Провадження № 1-кп/0203/324/2017
У Х В А Л А
23.06.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченої - ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000837 від 05.04.2017 року, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, українки, непрацюючої, незаміжньої, маюча на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимої: 31.01.2013 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ст..ст. 307 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 01.09.2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И В :
22.06.2017 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов вищевказаний обвинувальний акт.
Прокурор, просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, який відповідає вимогам КПК України, а також заявив клопотання щодо продовження обвинуваченій ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання останній міри запобіжного заходу, посилаючись на те, що остання раніше неодноразова була судима за злочини пов`язані з незаконним обігом наркотиків, офіційно не працевлаштована, і для отримання прибутку зможе продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, вчинила тяжке кримінальне правопорушення під час іспитового строку, може вплинути на недопитаних свідків та експерта, просив врахувати тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченої винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується. З урахуванням наявних ризиків обвинувачена може ухилятися від суду.
Захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення обвинувального акту, посилаючись на те, що реєстр матеріалів досудового розслідування містить розбіжності, а саме протокол огляду датований 27.04.2017, а не 28.04.2017, що є хибним і не відповідає дійсності, та зауважив, що є недопустимим те, що слідчий своєю постановою уточнив дані розбіжності в протоколі огляду. Окрім того зазначив, що в обвинувальному акті зазначена обтяжуюча обставина рецидив, щ є також недопустимим, оскільки ОСОБА_5 інкримінують повторність. Щодо клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді триманні під вартою заперечував та просив відмовити у задоволенні, посилаючись на те, що прокурор не надав доказів та не довів наявність ризиків, які існують для продовження його підзахисній міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив врахувати, що ОСОБА_5 має на утриманні неповнолітню дитину, місце реєстрації та постійне місце проживання, у зв`язку із чим просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала доводи та клопотання захисника.
Вислухавши думку учасників провадження, та ознайомившись із обвинувальним актом, суд приходить до наступного.
Суд не може прийняти доводи захисника, як підставу повернення обвинувального акту, щодо того, що реєстр досудового розслідування має розбіжності, оскільки вказані розбіжності під час досудового розслідування слідчим були уточнені, про що зазначено в реєстрі шляхом винесення постанови про уточнення протоколу огляду. Посилання захисника на невідповідність дат проведення процесуальних дій не підлягає оцінці під час підготовчого судового засідання, а є предметом дослідження доказів під час безпосереднього судового розгляду, як і оцінка того, чи є в діях обвинуваченої рецидив злочину.
Однак, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору на підставі п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України.
Згідно п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Пунктом 5 частини 2 ст.291 КПК України визначено, що обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
В обвинувальному акті зазначена правова кваліфікація дій обвинуваченої, однак, відсутній висновок про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (формулювання обвинувачення), передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що унеможливлює судовий розгляд, оскільки порушує право обвинуваченої на здійснення захисту від пред`явленого обвинувачення.
Беручи до уваги те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду на підставі цього обвинувального акту, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору.
Окрім того, суд приходить до висновку щодо задоволення клопотання прокурора в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій, виходячи із наступних підстав.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2017 року, обвинуваченій ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується 27.06.2017 року.
Суд враховує, що ОСОБА_5 , обвинувачується у скоєні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, судове дослідження доказів по справі не проведене, також суд враховую, що обвинувачена скоїла кримінальне правопорушення повторно, раніше була засуджена за аналогічний злочин, вчинила нове кримінальне правопорушення в період відбуття іспитового строку, отже перебуваючи на волі обвинувачена ОСОБА_5 зможе перешкодити встановленню істини у справі, вплинути на свідків, які не були допитані в судовому засіданні, переховуватися від слідства і суду із метою уникнення відповідальності та продовжити вчинення кримінальних правопорушень.
На даний час в розпорядженні суду відсутні медичні застереження щодо неможливості перебування обвинуваченої під вартою.
Отже на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченій ОСОБА_5 міри запобіжного заходу.
З таким підстав, суд вважає недоцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_5 строком на 60 днів.
Керуючись ст. 177, 178, 291, ч.4 ст.110, п.3 ч.3 ст.314, ст.315 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання захисника ОСОБА_4 щодо повернення обвинувального акту прокурору залишити без задоволення.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000837 від 05.04.2017 року, відносно ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №3, для приведення у відповідність до вимог кримінально-процесуального закону.
Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 21 серпня 2017 року.
На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська на протязі семи діб з моменту її проголошення.
Суддя ОСОБА_1