УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ 11 січня 2017 року

Колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0002468 від 20 вересня 2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алма-Ата, Казахської РСР, громадянина України, згідно обвинувального акту, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
В провадження Дніпровського районного суду м. Києва з Апеляційного суду м. Києва надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0002468 від 20 вересня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання у складі трьох професійних суддів за участю сторін кримінального провадження.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні державної зради, зокрема у тому, що він займаючи посаду судді Залізничного суду м. Сімферополя АР Крим, упродовж березня-грудня 2014 року, діючи в інтересах Російської Федерації, продовжив здійснювати правосуддя на підставі ч.5 ст.9 «Федерального Конституційного Закону» Російської Федерації №6-ФКЗ Про прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим та утворення в складі Російської Федерації нових суб`єктів Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя» до створення на початку діяльності на зазначених окупованих територіях України судів Російської Федерації з винесенням рішень за російським матеріальним та процесуальним правом, як суддя незаконно створених га тимчасово окупованій території України судових органів Російської Федерації, чим забезпечив посилення тимчасової окупації півострова Крим та функціонування незаконно створеної судової системи країни-агресора.
Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Захисник ОСОБА_6 не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного.
Згідно з ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Згідно положень ст.297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави. Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, зокрема передбаченого ст.111 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, якщо він перебуває поза межами України.
Відповідно до ч.3 ст.323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.
Відповідно до Розділу ХІ перехідні положення КПК України, ст.20-1. Тимчасово, до 15 квітня 2017 року, положення глави 24-1 «Особливості спеціального досудового розслідування» кримінальних правопорушень» застосовуються із такими особливостями: спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених зокрема ст.111 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.
За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.
Участь захисника у спеціальному судовому провадженні є обов`язковою.
Повістки про виклик обвинуваченого у разі здійснення спеціального судового провадження надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 цього Кодексу. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Так, під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Разом з тим, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 відсутні відомості щодо місця проживання обвинуваченого, а зазначена тільки адреса його попереднього місця роботи, при цьому, у разі не встановлення дійсного місця проживання обвинуваченого, про таку неможливість встановлення обставин має бути зазначено в обвинувальному акті.
Зважаючи на те, що при складанні обвинувального акту для слідчого, прокурора у кримінальному провадженні не визначені спеціальні вимоги щодо змісту обвинувального акту, складеного за наслідками проведення спеціального досудового розслідування, то суд приходить до висновку, що у обвинувальному акті не містяться відомості щодо місця проживання ОСОБА_7 та неможливість встановлення таких відомостей у обвинувальному акті не зазначено.
Так, згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
До того ж, згідно ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], №25444/94, п.52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п.58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 01 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», №29082/95, п.47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).
Згідно інформації Інтернет-порталу ГАС «Правосудіє», ОСОБА_7 не працює на посаді судді Залізничного суду м. Сімферополя АР Крим, а тому встановлені прокурором обставини щодо проживання ОСОБА_7 на території АДРЕСА_1 , за місцем розташування вказаного суду є сумнівними.

Оскільки обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , не відповідає вимогам ст.291 КПК України, а саме: не містить фактичних даних, щодо місця проживання останнього, а прокурором до обвинувального акту не надано матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд вважає за необхідне повернути його прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 для усунення виявлених судом порушень та для виконання вимог Кримінального процесуального Кодексу України.

Крім того, відповідно до п.9.5.1. Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої Наказом Генерального прокурора України від 15 січня 2013 року за № 3, - засвідчення документів здійснюється шляхом їх підписання, затвердження та проставленням печатки, а сторона кримінального провадження, яка затверджувала обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , не забезпечила належного засвідчення обвинувального акту печаткою Генеральної прокуратури України.
Зважаючи на те, що судом прийнято рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд приходить до висновку, що питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, як це визначено ст.315 КПК України, є передчасними та задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст 314-316, 331, 395 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування із долученими матеріалами в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002468 від 20 вересня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.111 КК України повернути прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 для усунення виявлених судом недоліків та виконання вимог Кримінального процесуального Кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Судді: 1. 2.