УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2017 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Прокуратури мста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № №0000074 від 01.06.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

20.07.2017 до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора відділу Прокуратури мста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № №0000074 від 01.06.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, а саме: нагрошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «ДІПІ Форвардінг» (), в частині видатків грошових коштів, з можливістю зарахування на зазначений рахунок грошових коштів, що надходять, на загальну суму встановлених збитків, що становлять 2 868 886 грн., відкритих в наступних банківських установах:

- Філія «Київсіті» ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 380775) за № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 ;

- ПАТ «Промінвестбанк» (МФО 300012) за № НОМЕР_4 ;

- ПАТ «Кредобанк» (МФО 325365) за № НОМЕР_5 ;

- ПАТ «ВТБ банк» (МФО 321767) за № НОМЕР_6 ;

- ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (МФО 305749) за № НОМЕР_7 ;

- АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005) за № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 ;

- АТ «Райффайзен банк Аваль» у м. Києві (МФО 380805) за № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 та № НОМЕР_14 ;

Просить заборонити будь-яким особам користуватися, розпоряджатися грошовими коштами, які знаходяться на вказаному рахунку та на які накладено арешт до прийняття відповідного рішення щодо йог скасування у встановленому КПК України порядку.

Вивчивши доводи клопотання, матеріали, надані в його обґрунтування, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Так, в клопотанні слідчий наводить мету застосування арешту забезпечення відшкодування збитків, завданих державі, а також виконання рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017.
В обґрунтування наводять ті обставини, що як встановлено на досудовому розслідуванні, службові особи ТОВ «ДІПІ Форвардінг» () в період з 01.04.2015 по 30.06.2015, здійснювали фінансово-господарські взаємовідносини з приводу купівлі-продажу ТМЦ (паливно-мастильних матеріалів) у підприємства, яке має ознаки фіктивності, а саме ТОВ «Агрос-Гарант» ().

Дана інформація підтверджується висновками акту документальну позапланову виїзної перевірки №61/26-15-14-04-03/36858306 від 20.04.2016 ТОВ «ДІПІ Форвардінг» яким встановлено, заниження службовими особами даного підприємства грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 1 358 946 грн., заниження грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1 036 720 грн. та завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на загальну суму 473 220 грн.

Крім цього, рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017 по справі №826/12492/16, задоволено апеляційну скаргу ГУ ДФС у м. Києві та підтверджено збитки, визначені податковими повідомленнями-рішеннями №, № та №, прийнятими за результатами вказаної перевірки. Однак, службовими особами даного підприємства досі не вжито заходів щодо погашення вказаних збитків, завданих державі.

Враховуючи вище викладене, в ході здійснення досудового розслідування на даний момент встановлено, що службові особи ТОВ «ДІПІ Форвардінг» внаслідок вчинення зазначених дій завдали державі збитків у вигляді несплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у великих розмірах, а саме 2 868 886 грн. Необхідність накладення арешту пов*язують з тими обставинами, що службові особи ТОВ «ДІПІ Форвардінг», відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017 по справі №826/12492/16, зобов`язані погасити грошові зобов`язання зі сплати податків, визначені відповідними податковими повідомленнями-рішеннями №, № та №, прийнятими за результатами вказаної перевірки, однак станом на даний момент вони цього не здійснили.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Проте суду не наведено достатніх даних на підтвердження того, що грошові кошти можуть бути направлені на відшкодування завданих збитків державі.

При цьому слідчий суддя враховує, що в обґрунтування обставин, які підтверджують достатність підстав вважати, що вчинене кримінальне правопорушення, прокурор наводить рапорт про виявлення кримінального правопорушення, акт про результати документальної виїзної перевірки ТОВ «ДІПІ Форвадінг» від 20.04.2016, який сформований до внесення відомостей до ЄРДР про вказане кримінальне правопорушення, податкові повідомлення рішення щодо ТОВ «Форвадінг», копію постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017 за результатами вирішення адміністративного позову ТОВ «ДІПІ Форвадінг».

Проте вказані дані не можуть свідчити про обґрунтованість підозри щодо службових осіб ТОВ «ДІПІ Форвадінг», оскільки отримані поза межами даного кримінального провадження, інших фактичних даних, триманих в межах кримінального провадження за результатами проведення слідчих (розшукових) дій в підтвердження обґрунтованості підозри вчинення службовими особами ТОВ «ДІПІ Форвадінг» злочину, передбаченого ч.2 ст.212 КК України, - не наведено.

Матеріали клопотання не містять достовірних даних щодо визначеного розміру збитків, завданих державі, цивільний позов у справі відсутні.

Також доводи про необхідність накладення арешту з метою виконання рішення адміністративного суду, виходячи з меж даних, які внесені до ЄРДР, виходять за межі доказування в даному кримінальному проваджені.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має також обов`язково переконатись на підтвердження вчинення кримінального правопорушення в наявності доказів, які мають давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, оскільки прокурор в суді не довів, що існує обґрунтована підозра у вчиненні вказаного злочину, доводи клопотання виходять за межі доказування у даному кримінальному провадженні, не доведено співрозмірності такого виду забезпечення завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність законних підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту грошових коштів на банківських рахунках

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора відділу Прокуратури мста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № №0000074 від 01.06.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1