ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/9273/17
Провадження 1-кс/201/5888/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 23.05.2017р. про закриття кримінального провадження № 0000818 від 19.11.2015р.,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 03.07.2017р. звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 23.05.2017р. про закриття кримінального провадження № 0000818 від 19.11.2015р. В обґрунтування скарги скаржник зазначив, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню № 0000818 було проведено неповно та односторонньо, постанова про закриття кримінального провадження була винесена передчасно, без проведення необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у зв`язку з чим, відповідна постанова про закриття кримінального провадження є передчасною та підлягає скасуванню.

В провадження слідчого судді ОСОБА_1 скаргу передано 04.07.2017р.

Розгляд скарги, який було призначено на 06.07.2017р. та 11.07.2017р., не відбувся в тому числі у зв`язку з недоставкою скаржника до приміщення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Скаржник ОСОБА_4 викликався у судові засідання 06.07.2017р., 11.07.2017р. та 18.07.2017р. через адміністрацію місця попереднього ув`язнення, однак до суду доставлений не був у зв`язку з відсутністю дозволу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська на вивіз останнього до іншого суду.

Згідно довідки голови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 від 18.07.2017р., листи Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про надання вищезазначеного дозвілу на 06.07.2017р. та 11.07.2017р. суд не отримував, оскільки електронна пошта суду не працювала по причині відсутності інтернет-зв.язку, а отже була відсутня можливість надати дозвіл на вивіз ОСОБА_4 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська для розгляду скарги.

Дати дозвіл на доставку ОСОБА_4 до приміщення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська на 18.07.2017р. також можливості не було, оскільки головуюча по справі за обвинуваченням ОСОБА_4 суддя ОСОБА_7 з 17.07.2017р. по 11.08.2017р. перебуває у щорічній відпустці, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу 18.07.2017р. без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

При прийняті такого рішення судом також враховано й те, що після 11.08.2017р. розглянути скаргу ОСОБА_4 у розумні строки також не буде можливості, оскільки слідчий суддя ОСОБА_1 буде перебувати у щорічній відпустці з 14.08.2017р. до 11.09.2017р.

Представник прокуратури Дніпропетровської області прокурор відділу ОСОБА_3 в судовому засіданні 18.07.2017р. просив відмовити у задоволенні скарги з огляду на її необґрунтованість. Своєю письмовою заявою від 18.07.2017р. на фіксації судового процесу технічними засобами не наполягав.

Розгляд скарги відбувався без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до положень ст. 107 КПК України з огляду на недоставку скаржника до суду та заяву прокурора..

Суд, дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження № 0000818, вислухав прокурора, вважає, що в задоволені скарги слід відмовити з наступних підстав.

Постановою слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 23.05.2017р. кримінальне провадження № 0000818, відомості про яке 19.11.2015р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом застосування недозволених методів досудового розслідування до ОСОБА_4 , за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, було закрито у зв`язку з відсутністю в діях працівників МВС та СБУ в Дніпропетровській області складу кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи підстави для закриття кримінального провадження, слідчий зазначив про те, що в ході досудового розслідування у кримінальному проваджені не було здобуто будь-яких доказів, що свідчать про вчинення неправомірних дій співробітниками МВС та СБУ в Дніпропетровській обл. відносно ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

На підставі ч. 3 ст. 284 КПК України, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається у тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити: відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Аналізуючи вищевикладене, судом встановлено, що вимоги даних норм закону слідчим при винесені оскаржуваної постанови від 23.05.2017р. порушені не були, а прийняте ним рішення обґрунтовано належним чином, оскільки винесено за результатами здійснення досудового розслідування, в ході якого було проведено повну та всебічну перевірку фактів, які стосувалися заяв ОСОБА_4 про застосування до нього заходів фізичного та психологічного впливу під час затримання та проведення за його участі слідчих дій, за результатами якої, не було встановлено будь-яких достатніх та достовірних даних про вчинення співробітниками МВС та СБУ в Дніпропетровській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Так, з досліджених матеріалів кримінального провадження № 0000818, вбачається, що в ході досудового розслідування слідчим був допитаний у якості потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що 31.05.2012р. о 13.00 год., його затримали співробітники невстановлених органів за місцем його реєстрації, які надягнули на нього кайданки, скрутили та уткнули носом у стіну, а на очі надягли капюшон. Ці люди з правоохоронних органів були присутні під час обшуку, що зафіксовано на відеозаписі, однак впізнати працівників правоохоронних органів, які застосовували до нього фізичне насильство, він не зміг з огляду на значний сплив часу. До моменту ввімкнення відеозапису, на ньому був одягнений капюшон, у зв`язку із чим, він не міг бачити, що відбувається у приміщенні його місця проживання, однак він чув, що по його будинку весь час хтось ходив. Капюшон з нього зняли лише після того, як розпочався відеозапис обшуку. В ході обшуку невстановлені представники правоохоронних органів вчиняли наступні протиправні дії, а саме: викрали його монітор, підкинули пакет з невідомою речовиною рослинного походження, всі присутні йому погрожували та наносили удари, відповідно до акту СМЕ, застосовували катування, не надаючи поїсти, пити та присісти. Близько 03.00 год. 31.05.2012р. обшук було закінчено, при цьому, в ході обшуку він вимагав присутність адвоката, однак цього не було зроблено. Після цього, його відвезли для проведення СМЕ, де зафіксували легкі тілесні ушкодження, а також близько 05.00 год. повезли до карного розшуку на вул. Леніна, де до нього також застосовували заходи фізичного впливу, його били невстановлені особи та погрожували. Йому демонстрували документи з мобільними телефонами його близьких та погрожували розправою над ними, у зв`язку із чим, він погодився написати явку з повинною. Адвоката до нього допустили тільки ввечері 01.06.2012р., чим було порушено його право на захист, який працював на правоохоронні органи та здавав його інтереси. Крім цього, адвокат сам говорив про його винуватість на камеру у приватній бесіді (інтерв`ю одному з телеканалів). Також, свідок пояснював, що перед допитами та іншими слідчими діями, на нього здійснювали психологічних сплив, примушуючи давати неправдиві показання.

Крім того, будучи допитаним у якості потерпілого повторно ОСОБА_4 уточнив свої показання та пояснив, що 31.05.2012р. йому наносили удари під час обшуку під час вимкнутого відеозапису. Наскільки він пам`ятає, то удари йому наносили 2-3 особи, які були міцної статури, в джинсах та сорочках, а одного із них була зелена футболка. Інші характеристики зовнішності осіб, які його били, він зможе описати після перегляду відеозапису. Кількість ударів та їх локалізацію, він пояснити не зміг, оскільки не пам`ятає цих обставин. Після карного розшуку, його відвезли до СМЕ, а звідти знову до карного розшуку, де до нього продовжували застосовувати фізичне та психічне насильство близько трьох осіб в період часу з 05.00 год. 01.06.2012р. до полудня. Після 01.06.2012р. побої до нього більше не застосовували, однак психічне насильство продовжували застосовувати, яке виражалось у погрозах життю та здоров`ю його близьких та членам сім`ї. У своїх доповненнях до протоколу допиту, ОСОБА_4 також зазначив, що удари під час обшуку йому наносили по печінці та ногам, в приміщенні карного розшуку на вул. Леніна йому демонстрували начебто опечатаний в ході обшуку мобільний телефон, психологічний тиск в умовах СІЗО, СБУ та розшуку здійснювалося на нього в різний час, крім того, відмова у запрошенні адвоката для участі у обшуку він також вважає складовою психологічного тиску, як і підкинутий пакет з невідомою речовиною, також ОСОБА_4 просив звернути увагу на час спричинення йому тілесних ушкоджень.

Згідно долучених до матеріалів кримінального провадження письмових доказів вбачається, що слідчим були досліджені копії документів з матеріалів кримінальної справи № 755 за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 258, ч. 2 ст. 15 та ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_9 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 та ч. 2 ст. 258 КК України, ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 та ч. 2 ст. 258 КК України, зокрема, витяг з протоколу судового засідання в частині показань ОСОБА_4 в ході судового розгляду, у яких останній повідомляв про застосування до нього співробітниками СБУ та міліції фізичного та психологічного насильства з метою надання ним викривальних показань щодо себе, постанову про проведення судово-медичного освідування від 31.05.2012р., висновок судово-медичного експерта № 1886е від 01.06.2012р., відповідно до якого у ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна лінійної форми на передній поверхні правої гомілки у середній третині, садна лінійної форми на нігтьовій фаланзі 2-го пальця правої кисті по тильній поверхні, двох синців округлої форми на задньо-внутрішній поверхні правої гомілки, на межі середньої та нижньої третини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень,що мають незначні скороминущі наслідки, при цьому, садно на передній поверхні правої гомілки та синці на задньо-внутрішній поверхні правої гомілки могли виникнути в термін, на якій вказує обстежуваний, однак при зверненні до експерта ОСОБА_4 пояснив, що ніхто йому тілесних ушкоджень не спричиняв, а отримав він їх під час затримання, а також слідчим були досліджені додатки до протоколу обшуку житла ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 31.05.2012р.

Згідно протоколу огляду від 24.04.2017р. слідчий з ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 у присутності потерпілого ОСОБА_4 та його захисника, було оглянуто та відтворено відеозапис обшуків домоволодіння ОСОБА_4 31.05.2012р. за адресою: АДРЕСА_1 з метою виявлення на відеозаписі осіб, які згідно показань потерпілого застосовували до нього недозволені методи досудового розслідування. В ході огляду відеозапису, потерпілий ОСОБА_4 вказав на осіб, які застосовували до нього психічне та фізичне насильство, а також вказав на особу, яка представлялася ОСОБА_11 , який також здійснював на нього моральний тиск, погрожуючи посадити всіх його близьких.

Відповідно до рапорту слідчого в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 04.05.2017р., у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2015р. під № 0000818, за фактом застосування до ОСОБА_4 недозволених методів досудового розслідування співробітниками МВС, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, ним було встановлено шляхом огляду відеозапису з місця обшуку домоволодіння ОСОБА_4 за його участі осіб, які за показаннями останнього застосовували фізичний та психологічних тиск, якими виявилися співробітники УКР ГУМВС в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , що також підтверджується долученим до матеріалів цього кримінального провадження протоколом обшуку від 31.05.2012р.

Із протоколу допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 встановлено, що займаючи посади відповідно старшого о/у карного розшуку ГУМВС України в Дніпропетровській області та начальника відділу з розкриття незаконного заволодіння автотранспортом управління карного розшуку ГУМВС України в Дніпропетровській області, вони у 2012р. були задіяні на оперативні заходи і слідчі дії щодо виявлення злочинів, які скоїли теракт у місті Дніпрі навесні 2012р. Одним із затриманих виявився громадянин ОСОБА_4 , з яким слідчі дії, бесіди та інші заходи здійснювалися СБУ та прокуратурою. Особисто свідки з ним ніколи не спілкувалися, в тому числі, під час обшуку домоволодіння ОСОБА_4 чому останній заявляє, що свідки застосовували до нього недозволені методи досудового розслідування, вони пояснити не можуть. Крім того, свідки підтвердили, що ОСОБА_4 оглядав експерт СМЕ, який будь-яких тілесних ушкоджень на його обличчі чи в області печінки не виявив. Під час затримання ОСОБА_4 весь особовий склад було зорієнтовано на недопущення будь-яких провакацій з його боку, тому усі уважно слідкували, щоб ОСОБА_4 умисно не завдав собі тілесних ушкоджень. Весь процес обшуку було зафіксовано на відеокамеру. Також, будь-яких скарг за весь цей час на них та їх колег не надходило, враховуючи, що минуло вже майже 5 років.

Також, в ході досудового розслідування цього кримінального провадження, слідчим було допитано у якості свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що на час затримання ОСОБА_4 він займав посаду начальника управління карного розшуку ГУМВС України в Дніпропетровській області, де ним у складу спільної слідчо-оперативної групи ГУМВС та СБУ, проводилось заходи, спрямовані на затримання зловмисників, підозрюваних у організації та вчиненні терористичних актів, які мали місце у центральній частині м. Дніпропетровська упродовж 2011-2012р.р. З приводу обшуку у помешканні ОСОБА_4 , свідок пояснив, що початку обшуку ним було означено круг осіб, які приймають участь у вказаній слідчій дії, стороні особи до вказаного помешкання не допускались, в тому числі і він, оскільки він займався керуванням діями працівників міліції з відпрацювання сусідів підозрюваного з метою збору характеризуючого матеріалу, а також встановлення інших слідів злочину. Після закінчення обшуку, ОСОБА_4 , було доставлено до Дніпропетровського бюро СМЕ, де було зафіксовано відсутність у нього тілесних ушкоджень, останній також ніяких заяв щодо застосування до нього заходів фізичного впливу та заподіяння тілесних ушкоджень не виказував. Після чого, ОСОБА_4 було доставлено до адміністративної будівлі УСБУ в Дніпропетровській області для проведення з ним подальших слідчих дій. До адміністративної будівлі УКР ГУМВС в області та інших приміщень ГУМВС ОСОБА_4 не доставляли, при цьому, будь-які інші слідчі та інші дії за участю свідка та іншими працівниками УКР ГУМВС не проводилися. Також свідок добавив, що під час надання ним свідчень в ході судового розгляду справи у відношенні ОСОБА_4 в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська, останній не виказував за його адресу ніяких заяв щодо застосування до нього заходів фізичного або психологічного впливу.

Вищезазначені обставини також знайшли своє підтвердження у висновку «Про результати службового розслідування за інформацією прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України щодо можливого застосування окремими працівниками УКР ГУМВС заходів впливу до громадянина ОСОБА_4 » від 12.03.2015р., в ході якого були опитані безпосередні учасники затримання ОСОБА_4 та проведення з останнім слідчих дій, досліджені обставини доставки та перебування ОСОБА_4 в режимних умовах, а також спростовано обставини доставки ОСОБА_4 в адміністративні приміщення Управління карного розшуку ГУМВС України в Дніпропетровській області для проведення слідчих дій, у зв`язку із чим, за результатами проведеної перевірки інформації, яка б об`єктивно підтверджувала застосування до ОСОБА_4 заходів фізичного або психологічного впливу, встановлено не було.

Отже, проаналізувавши та оцінивши зібрані в ході досудового розслідування докази, суд погоджується з висновком слідчого щодо відсутності в діях працівників МВС та СБУ в Дніпропетровській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, оскільки дійсно в ході досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні № 0000818 від 19.11.2015р. слідчим були перевірені всі показання потерпілого ОСОБА_4 , який не надав конкретні і точні відомості про обставини вчинення щодо нього фізичного та психологічного насильства.

Виявлені у нього тілесні ушкодження в області правої гомілки, не узгоджуються з показаннями ОСОБА_4 щодо механізму та локалізації нанесення йому тілесних ушкоджень, а також його поясненнями експерту під час проведення судово-медичного огляду, крім того, як встановлено з допиту свідків та дослідження письмових доказів, відсутні будь-які дані, які б свідчили про доставку ОСОБА_4 до управління карного розшуку у м. Дніпрі для проведення з ним слідчих або інших дій та застосування до нього фізичного та психічного насильства, в тому числі після поміщення його до режимних об`єктів, у зв`язку із чим, постанова слідчого про закриття даного кримінального провадження є законною, обґрунтованою та такою, що прийнята на підставі допустимих та належних доказів, які здобуті без будь-яких порушень чинного кримінального процесуального законодавства, що в свою чергу дозволяє покласти їх в основу постанови про закриття кримінального провадження.

Крім цього, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження № 0000818, суд також вважає за необхідне відмітити, що слідчим під час досудового розслідування було здійснено всі процесуальні та слідчі дії, проведення яких є можливим для об`єктивного, всебічного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження, що дозволяє прийняти законне рішення за результатами проведеного досудового розслідування.

При цьому, у своїй скарзі ОСОБА_4 , вказуючи про неповноту досудового розслідування, не зазначає, які конкретно процесуальні або слідчі дії не було проведено слідчим у даному кримінальному провадженні, що вказує на безпідставні твердження останнього щодо незаконності постанови про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, а також у зв`язку з необґрунтованістю доводів скаржника, які не знайшли свого підтвердження як в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000818, так і у судовому засіданні під час розгляду даної скарги, суд вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 23.05.2017р. про закриття кримінального провадження № 0000818 від 19.11.2015р., слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 284, 303-307, 318-380 КПК України,

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 23.05.2017р. про закриття кримінального провадження № 0000818 від 19.11.2015р. відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня отримання копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1