Провадження № 1-кс/369/2400/16
УХВАЛА
Іменем України
05.12.2016 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 розглянувши скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області від 15.11.2016 року про закриття кримінального провадження № 0002343 від 23.06.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01.12.2016 року до суду надійшла скарга потерпілої ОСОБА_3 на постанову прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області від 15.11.2016 року про закриття кримінального провадження № 0002343 від 23.06.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Мотивула тим, що оскаржувану постанову вона отримала 21.11.2016 року. У даній постанові прокурор помилково вказує на те, що частки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у спільному майні не визначені та рішення судів відсутні. Прокурор не врахував в матеріалах провадження ухвалу Києво-Святошинського райсуду Київської області від 04.07.16 р. у цивільній справі про поділ спільного майна подружжя, яка була винесена через 12 днів після реєстрації заяви. В зв`язку з чим прокурор помилково прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_6 складу злочину за ст. 190 КК України та наявність між ними цивільно-правових відносин. Просить скасувати оскаржувану постанову прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області від 15.11.2016 року про закриття кримінального провадження № 0002343 від 23.06.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.107 КПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

У судовому засіданні потерпіла та представник доводи своєї скарги підтримали, просили її задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні прокурор проти скарги заперечувала, просила відмовити в задоволенні скарги.

Вивчивши скаргу, матеріали кримінального провадження, вислухавши потерпілу та адвоката приходжу до переконання, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

У відповідності до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання її копії.

Слідчим суддею встановлено, що 15.11.2016 року прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0002343 від 23.06.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Мотивала тим що частка майна ОСОБА_3 на момент вчинення кримінального правопорушення не була визначена та виділена в натурі, не встановленим є факт, яка саме частина спільного майна і майновий вираз такого права належав потерпілій ОСОБА_3 на момент вчинення кримінального правопорушення, а відповідно до вимог статті 91 КПК України шкода та наявність причинно-наслідкового зв`язку між діянням особи та такою шкодою є обставинами, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, відсутність шкоди та причинно-наслідкового зв`язку свідчить про відсутність у діянні складу кримінального правопорушення.

Оскаржувану постанову адвокат потерпілої отримав 21.11.2016 року, до суду звернувсь вчасно, подавши скаргу до Киво-Святошинського районного суду Київської області 01.12.2016 року.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України зміст мотивувальної частини постанови слідчого повинен містити відомості про: обставини, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Вимоги вказаних правових норм прокурором виконані не в повній мірі.

Так, оскаржувана постанова не містить мотивів її прийняття та їх обґрунтування, оскільки, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, прокурор не зазначив чому він прийшов до такого висновку, які елементи складу злочину відсутні, якими доказами це підтверджується, що є суттєвим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_7 від 15.11.2016 року про закриття кримінального провадження № 0002343 від 23.06.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0002343 від 23.06.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, направити до Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області для провадження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1