АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1024/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваної ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги прокурора відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_11 і ОСОБА_9 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_12 , яке погоджено із прокурором відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце фактичного проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 22 год.00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000012 від 20 січня 2016 року, а саме до 02 квітня 2017 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: - прибувати за кожною вимогою та із встановленою періодичністю до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні; - не відлучатися з міста Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання; - здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, відносно

ОСОБА_10 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Фастів Київської області, громадянки України, з вищою освітою, розлученої, яка працює фінансовим директором ТОВ «Сінь Вей», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України.
Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту на певний період доби обґрунтовується тим, що вона підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, та наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому слідчий суддя прийшов до висновку, що відомості про особу підозрюваної та дані про її матеріальний стан свідчать, що запобіжний захід у вигляді застави, який старший слідчий просить застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_10 , є непомірним для останньої. Тому слідчий суддя, пославшись на врахування позитивних характеристик відносно ОСОБА_10 , на спосіб її життя та соціальні зв`язки, на існування сталих родинних зв`язків і постійного місця проживання у місті Києві, на стан її здоров`я, а також на характер інкримінованого кримінального правопорушення, вирішив залишити без задоволення клопотання старшого слідчого і з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків визнав за доцільне застосувати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , а також захисники ОСОБА_11 і ОСОБА_9 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_10 , подали апеляційні скарги.

Прокурор відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною у зв`язку з неправильним застосуванням норм КПК України, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 4500 мінімальних заробітних плат, що становить 7200000 гривень. При цьому автор апеляції стверджує, що в судовому засіданні суду першої інстанції ним була доведена наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а тому слідчим суддею безпідставно було відмовлено в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді застави та, в порушення ч. 2 ст. 181 КПК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який при підозрі у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, в будь-якому випадку не може бути застосований, так як санкції цих норм закону не передбачають покарання у вигляді позбавлення волі. Також апелянт, пославшись на доведеність у провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на розмір заподіяних державі збитків, який складає 11027570 гривень, а також на майновий стан підозрюваної, офіційний сукупний дохід якої за період з 01 січня 2015 року до 31 вересня 2016 року склав 605878 гривень, вважає, що застава саме у розмірі 7200000 гривень є такою, що зможе забезпечити належну поведінку підозрюваної ОСОБА_10 .

Захисник ОСОБА_11 у своїй апеляційній скарзі, також вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та постановленою з грубим порушенням норм кримінального процесуального закону, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді застави, не обираючи останній будь-якого запобіжного заходу. Зокрема, апелянт стверджує, що клопотання старшого слідчого не може бути визнано обґрунтованим, оскільки підозра у вчиненні ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, і наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є недоведеними. При цьому автор апеляції посилається на низку документів, якими обґрунтовується клопотання старшого слідчого, зазначаючи, що вони подані не в повному обсязі, а це унеможливлює їх об`єктивне дослідження в судовому засіданні та свідчить про приховування стороною обвинувачення дійсних обставин справи. До того ж, як зауважує захисник, майже всі ці процесуальні документи були здобуті в рамках іншого кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі теж просить скасувати ухвалу слідчого судді, пославшись лише на часткове порушення органами досудового розслідування правил підслідності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваної та її захисників, які підтримали апеляційні скарги сторони захисту, просили їх задовольнити та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, пояснення прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити та заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисників, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_11 і ОСОБА_9 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_10 , підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012, внесеному 20 січня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України.

31 січня 2017 року ОСОБА_10 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, тобто в тому, що вона, як головний бухгалтер АТ «ЕНВІЖН-УКРАЇНА» службова особа підприємства колективної форми власності, вчинила умисне ухилення від сплати податку на додану вартість підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, зокрема, 11027570 гривень, а також вчинила службове підроблення, яке полягає у складанні та видачі завідомо неправдивих офіційних документів, до яких внесені завідомо неправдиві відомості.

01 лютого 2017 року старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_12 , за погодженням із прокурором відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої визначити з огляду на майновий стан підозрюваної, який характеризується високим рівнем матеріального забезпечення, та на завдану шкоду, яка складає 11027570 гривень. Це клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2017 року в задоволенні клопотання старшого слідчого було відмовлено та щодо ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 02 квітня 2017 рокув період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної добизалишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя, всупереч ствердженням сторони захисту, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_10 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_10 підозри. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_10 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи сторони захисту про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_10 підозри слід визнати безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_10 у разі визнання її винною у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, а також суспільну небезпечність самих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана, всупереч ствердженням сторони захисту, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто заявлені у клопотанні старшого слідчого ризики є реальними.

В сукупності із вищевикладеним для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваної ОСОБА_10 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Хоча слідчий суддя правильно встановив обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, однак припустив надзвичайно грубу помилку, зокрема, застосував до підозрюваної ОСОБА_13 більш тяжкий запобіжний захід, ніж застава, про яку ставилося питання органом досудового розслідування, а саме домашній арешт. При цьому слідчий суддя мотивував своє рішення як доцільністю визначення підозрюваній запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так і думкою від імені суду, що такий запобіжний захід буде більш справедливим по відношенню до ОСОБА_14 .
Між тим, таке рішення слідчого судді не тільки виходить за межі його повноважень, оскільки суперечить нормам ч. ч. 2 4 ст. 194 КПК України, а є грубим порушенням права підозрюваної на захист, виходячи з того, що у ОСОБА_10 навіть не з`ясовувалася думка про можливість застосування щодо неї такого запобіжного заходу як домашній арешт. У зв`язку з цим за будь-яких умов ухвала слідчого судді не може бути визнана законною.
Крім того, слідчий суддя, правильно встановивши, що прокурором при розгляді клопотання доведені обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 того ж КПК, фактично повинен був частково задовольнити клопотання старшого слідчого, а не відмовляти у його задоволенні, оскільки останнє, відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України, може мати місце лише за недоведеності прокурором під час розгляду клопотання всіх обставин, передбачених в ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто недоведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, а також недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів не була доведена прокурором і в суді апеляційної інстанції.
Отже, ухвала слідчого судді є явно незаконною, а тому підлягає безумовному скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про часткове задоволення апеляційних скарг сторони обвинувачення і сторони захисту, а також про часткове задоволення клопотання старшого слідчого, визначення підозрюваній ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України. Саме такий запобіжний захід, за переконанням колегії суддів, є доцільним та необхідним для виконання завдань кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та об`єктивного проведення досудового розслідування і належної процесуальної поведінки підозрюваної.
Керуючись ст. ст. 176 179, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та захисників ОСОБА_11 і ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_12 , погодженого із прокурором відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце фактичного проживання та реєстрації за адресою:АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000012 від 20 січня 2016 року, а саме до 02 квітня 2017 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_12 , погоджене із прокурором відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про застосування відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді застави, задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_10 на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_10 , що у разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосовано більш суворий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_12 .

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4