Справа № 755/7538/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального проовадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладач ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши в порядку ст. 206 КПК України відомості за клопотанням захисника ОСОБА_5 про незаконне тримання під вартою ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и в:
02.05.2016 року в провадження слідчого судді даного місцевого суду надійшло клопотання слідчого Дніпровського УПГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження унесеного до ЄРДР 30.04.2016 року за № 0006134 за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні при розгляді вказаного клопотання органу досудового розслідування захисник заявив клопотання про звільнення позбавленої свободи особи, у зв`язку з незаконним триманням на підставі ст. 206 КПК України через відсутність у слідства правових підстав для тримання за вказаною правовою нормою особи.

Підозрюваний у судовому засіданні клопотання захисника підтримав, просив задовольнити з вказаних ним правових підстав.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні вказали, що вважають клопотання не обґрунтованим, оскільки орган досудового розслідування з дотриманням строків передбачених ч. 2 ст. 211 КПК України звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу підозрюваному.

Слідчий суддя розглянувши, в порядку статті 206 Кримінального процесуального Кодексу України, яка регламентує загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, клопотання заявника, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступного.

У судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що у провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження унесене до ЄРДР 30.04.2016 року за № 0006134 за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

30.04.2016 року о 17 год. 30 хв. у приміщенні Дніпровського УП ГУ НП м.Києві органом досудового розслідування було складено протокол затримання за підозрою у вчиненні вказаних злочинів на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України ОСОБА_7 , якого фактично було затримано о 05 год. 15 хв. 30.04.2016 року.

Ідентифікувати достовірне місце затримання особи, у супереч ч. 5 ст. 204 КПК України, з протоколу затримання не можливо, тож слідчий суддя виходить з того, що він був затриман у приміщені Дніпровського УП ГУ НП м.Києві.

Поряд з цим, згідно ч. 1 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Однак, на час затримання ОСОБА_7 , обставини передбачені, як пунктом 1 так і пунктом 2 частини першої статі 208 КПК України були відсутні, оскільки цю особу не застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення, а сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події, які б вказували на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин також не були наявні.

Більше того затримання фактично відбулося у Дніпровського УП ГУ НП м.Києві, однак злочин вчинено згідно повідомлення про підозру за адресою: м. Київ, пр.Ю.Гагарина,3.

Крім того, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 є громадянином Республіки Азербайджан, українською мовою не володіє та потребує послуг перекладача.

Відповідно до ч.2 ст.29 КПК України передбачено, що особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Як передбачено ч.2 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру особі вручається не пізніше 24 годин з моменту її затримання.

Частиною 3 ст.278 КПК України визначається, що у разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після 24 годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Як вбачається з наданих матеріалів, слідчим ОСОБА_8 30.04.2016 року винесено повідомлення про підозру щодо ОСОБА_7 . Однак, відповідно до повідомлення перекладача ОСОБА_6 переклад здійснений на азербайджанську мову повідомлення про підозру не відповідає оригіналу викладеному українською мовою.

Крім того, зазначена обставина була ще 30.04.2016 року повідомлена слідчому стороною захисту та ОСОБА_7 та письмове повідомлення про підозру фактично ОСОБА_7 вручена не була.

Також, стороною обвинувачення в порушення вимог ст.184 КПК України копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 не вручено.

З положень ст. 206 КПК України випливає, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, він зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу.

З ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України слідує, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст.ст. 5 і 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, жодна особа не може бути позбавлена свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом та судовим органом, створеним відповідно до закону.

У рішенні ЄСПЛ "Нечипорук і Йонкало проти України", "Суд повторює, що негайний судовий контроль є вагомим аспектом гарантії, закріпленої в пункті 3 статті 5, яка покликана зводити до мінімуму ризик свавілля і забезпечувати верховенство права - один з основоположних принципів демократичного суспільства (див. рішення від 29 листопада 1988 р. у справі "Броган та інші проти Сполученого Королівства" (Brogan and Others v. the United Kingdom), п. 58, Series А., № 145-B). Хоча негайність має оцінюватися в кожній справі залежно від її особливостей (див., серед інших джерел, рішення у справі "Акіліна проти Мальти" (Aquilina v. Malta)[ВП], заява № 25642/94, п. 48, ECHR 1999-III), вимогу про суворі часові рамки, закріплену пунктом 3 статті 5 Конвенції, не можна тлумачити надто гнучко, оскільки таке тлумачення серйозно послабило б процесуальну гарантію на шкоду особі і загрожувало б підірвати саму суть права, передбаченого цим положенням (див. рішення у справі "МакКей проти Сполученого Королівства" (McKay v. the United Kingdom) [ВП], заява № 543/03, п. 33, ECHR 2006-X).

Згідно ч. 5 ст. 206 КПК України, незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе обставин визначених п.п. 1-3 даної частини статті.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У даному випадку, слідчим та прокурором, які були вільними у використанні своїх у спосіб та межах передбачених КПК України, не було доведено слідчому судді обставин передбачених п.1 та п. 3 ч. 5 ст. 206 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а ОСОБА_7 , звільненню з під-варти негайно.

Керуючись ст.ст. 1-2, 7-29, 206, 208, 369-372, 376 КПК України слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на незаконне тримання під вартою - задовольнити.

Визнати тримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , більше 24 годин з моменту затримання, в рамках кримінального провадження унесеного до ЄРДР 30.04.2016 року за № 0006134 за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України незаконним, у зв`язку з чим звільнити останнього з під-варти негайно.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: