Справа № 191/5443/16-к
Провадження № 1-кп/191/107/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря- ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду м. Синельникове обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0001404 від 16.08.2016 року відносно: ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Навої, Узбекської РСР, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одружений, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 18.02.2008р. Синельниківським міським судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

- 20.01.2010 р. Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 25.01.2013 р. на підставі постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, з Дніпропетровської ВК-89, згідно ст. 81 КК України умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 3 місяці 2 дні;

- 31.07.2015р. Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. Згідно ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.10.2016 р. направлено для відбування покарання до Синельниківської ВК-94, депутатом не обирався ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора- ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимий, останній раз 31.07.2015р. Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, для себе належних висновків не зробив і знову, повторно вчинив ряд умисних корисливих злочинів.

Так, 01 серпня 2016 року у денний час доби, точніше в ході судового розгляду встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , прямував по АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.

У вказаний час, ОСОБА_3 продовжуючи перебувати по АДРЕСА_2 , а саме біля домоволодіння АДРЕСА_3 , котре належить ОСОБА_5 , та усвідомлюючи, що у вказаному домоволодінні можуть знаходитись цінні речі, визначив його як об`єкт свого злочинного посягання.

Після чого, ОСОБА_3 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків-очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом відкриття вхідної хвіртки, проник до території вищевказаного домоволодіння, звідки діючи, повторно, умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, викрав 20 гусей звичайної породи, котрі належать потерпілій ОСОБА_5 , вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 28.11.2016 № 2900 становить 1 600 гривень.

Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , діючи умисно, з викраденим майном, належним ОСОБА_5 , залишив територію домоволодіння та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв останній матеріальних збитків на суму 1 600 гривень.

Дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно з проникненням у сховище.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 09 серпня 2016 року близько 14 годин 00 хвилин, з дозволу господаря, а саме ОСОБА_6 знаходився на території двору домоволодіння АДРЕСА_2 , де побачив на столі мобільний телефон марки «Samsung SM-G350E» належний ОСОБА_7 . В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Перебуваючи у дворі домоволодіння АДРЕСА_2 ОСОБА_3 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на власну користь, впевнившись у тому, що ОСОБА_7 спить у стані сильного алкогольного сп`яніння в будинку зазначеного домоволодіння, в зв`язку з чим позбавлений можливості перешкодити йому, а власник господар домоволодіння - ОСОБА_6 відсутній, та у тому, що його дії носять таємний характер і за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 , повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Samsung SM-G350E», вартість якого згідно висновку експерта-товарознавця № 18/10, від 19.10.2016 складає 1 271 гривню, належний ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому матеріальних збитків на вказану суму.

Дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, та пояснив суду фактичні обставини справи, щодо вчинених ним протиправних діянь, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальних актах. Також пояснив, що викраденим майном він розпорядився на власний розсуд, гусей продав, частково повернув; телефон був повернутий володільцю. Щиро розкаюється у вчинених кримінальних правопорушеннях, просив його строго не карати, дати можливість виправитися, відшкодувати шкоду потерпілим.

Оскільки сторонами кримінального провадження не оспорювались фактичні обставини справи, а судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, при цьому у суду відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, тому вислухавши думку сторін кримінального провадження, та роз`яснивши обвинуваченому положення ст.349 КПК України, в порядку частини 3 статті 349 КПК України, дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд приходить до висновку, що умисними злочинними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені :

- ч.2 ст. 185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

- ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до іншого приміщення.

До обставини, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, що відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, одно з яких, згідно з ст. 12 КК України , відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває; на обліку у лікаря - нарколога не перебуває, характеризується за місцем проживання негативно; ніде не працює, вчинив кримінальні правопорушення під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, обставини справи, які пом`якшують покарання, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся в скоєному, шкода потерпілим відшкодована частково шляхом повернення майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкцій, передбачених статтями обвинувачення з застосуванням ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України, в умовах ізоляції від суспільства.

Речові докази: шість гусей, вилучених в ході проведення огляду місця події- залишити у потерпілої ОСОБА_5 ( а.с.16,17 т.2).

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung SM-G350E», який перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 - залишити потерпілому ОСОБА_7 ( а.с.54,55 т.2).

Кримінальними правопорушеннями завдано збитків на загальну суму 2871 грн., яка відшкодована частково потерпілому ОСОБА_7 повернуто майно на суму 1271 грн. Потерпілій ОСОБА_5 повернуто гусей на 480 грн.

Цивільні позови до початку судового розгляду не заявлялись.

Відповідно до положень ч.ч.3,5, п.7) ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України 2( два) роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України - 4 ( чотири) роки позбавлення волі;

Відповідно до частини 1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду від 31.07.2015 року і остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді 4 ( чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі з поміщенням обвинуваченого до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання, а саме з 05 жовтня 2016 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 - не обирався.

Речові докази: шість гусей, вилучених в ході проведення огляду місця події- залишити у потерпілої ОСОБА_5 ( а.с.16,17 т.2).

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung SM-G350E», який перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 - залишити потерпілому ОСОБА_7 ( а.с.54,55 т.2).

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому, прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим протягом 30-днів з моменту отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1