Справа № 539/1961/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2016 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника - ОСОБА_10 ,

потерпілого - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лубни кримінальне провадження про обвинувачення :

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радивонівка Великобагачанського району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, без постійного місця проживання, раніше судимиого: 1) 26.12.2005 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 10.11.2009 року умовно - достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 3 дні; 2) 19.04.2011 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 17.10.2014 року по відбуттю строку покарання; 3) 06.03.2015 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту, звільнений 06.05.2015 року по відбуттю строку покарання; 4) 29.10.2015 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту; 5) 10.12.2015 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 місяців арешту, звільнений 29.02.2016 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
05.04.2016 року , близько 20:00 години, обвинувачений ОСОБА_12 перебував у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де вживав алкогольні напої разом зі своїм знайомим ОСОБА_13 та господаркою будинку ОСОБА_14 . В цей час до будинку прийшов чоловік господарки - ОСОБА_15 , 1957 року народження, після чого між останнім та ОСОБА_12 раптово виникла сварка на ґрунті особистих неприязних стосунків.

Під час сварки ОСОБА_15 схопив кухонний ніж, яким завдав ОСОБА_12 два удари у ділянку перенісся зліва та у ділянку зовнішньо-задньої поверхні верхньої третини лівої гомілки, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: шраму шкіри перенісся зліва та шраму шкіри смугоподібної форми по зовнішньо-задній поверхні верхньої третини лівої гомілки, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №871 від 23.06.2016, кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження.

Після цього, у ОСОБА_12 виник умисел на вчинення вбивства ОСОБА_15 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою протиправного заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відібрав у ОСОБА_15 ніж, після чого завдав останньому зі значною силою не менш ніж 44 удари кулаками та ногами в ділянку голови, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, чим спричинив ОСОБА_15 тілесні ушкодження, внаслідок яких останній помер на місці події.

Згідно висновку експерта №107 від 06.05.2016 року при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_15 виявлено наступні тілесні ушкодження: закрита сукупна травма голови, грудної клітки, живота, кровопідтічність м`яких тканин голови: лівої лобно-скроневої ділянки, тім`яної, потиличної та лобної ділянки справа, субарахноідальні крововиливи в лобно-тім`яно-скроневих долях лівої півкулі мозку, скроневої та лобної долі правої півкулі мозку, ніжок мозочку, обширна кровопідтічність м`яких тканин по передній та задній поверхні грудної клітки справа та зліва; переломи ребер зліва: 2-8 по середньо- ключичній лінії, 9-10 по середньо-підмишечній лінії, 10-12 по лопатковій лінії; переломи ребер справа: 4 по білягрудинній лінії, 3-9 по середньо-ключичній лінії, 7,9,10 по середньо-підмишечній лінії з розривами пристінкової плеври, вистоянням відламків у плевральну порожнину; та розривами тканини лівої та правої легень; розрив-розміжчення малого сальника; розриви брижі тонкої кишки з крововиливами навколо; крововилив у навколониркову клітковину лівої нирки, - які носять характер прижиттєвості, утворились в короткий проміжок часу, від дії тупого (тупих) предмету (предметів), що діяв зі значною силою, не менш як від 20-кратної дії травмуючого предмету і відносно до живої особи мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку призвели до смерті потерпілого; а також численні синці та садна обличчя, правої та лівої кисті, лівого стегна, забита рана лівої вушної раковини, забита рана слизової верхньої губи, які утворилися не менш як від 24-кратної дії травмуючого предмету і відносно до живої особи мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Причиною смерті ОСОБА_15 явилася закрита сукупна травма голови, грудної клітки, живота, з крововиливами під м`які мозкові оболонки, численними переломами ребер справа та зліва по різним анатомічним лініям з розривами пристінкової плеври, руйнуванням реберного каркасу, розривами тканини лівої та правої легень, розривами малого сальника та брижі тонкої кишки, що супроводжувалось шоком, крововтратою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України визнав частково та показав, що 05.04.2016 року в день разом з ОСОБА_16 розпивав спиртні напої на автобусній зупинці м.Лубни. Через деякий час повз них проходила ОСОБА_14 , вони її покликали та запропонували випити з ними. Однак, остання відмовилась та сказала, щоб вони йшли до неї додому, бо вона їх нагодує. Прийшовши додому до ОСОБА_14 , вони розпивали спиртні напої на веранді, а потім в будинку. Коли спиртне закінчилося, то вони пішли купили ще одну пляшку горілки і знову почали пити на веранді. Через деякий час ОСОБА_17 попрохав у ОСОБА_18 дозволу зайти до будинку, щоб поспати, бо йому було зле. Він допоміг ОСОБА_16 зайти до хати, роззув його та поклав на диван. Потім він, ОСОБА_12 , та ОСОБА_19 також лягли на дива одягнені, біля ОСОБА_16 , щоб полежати.

Через деякий час прийшов потерпілий ОСОБА_15 , побачив їх втрьох на дивані та почав на ОСОБА_12 кидатися з кулаками , а останній, в свою чергу, почав відбиватися.

Вони билися мовчки хвилин п"ять, а потім він побачив в руках ОСОБА_15 ніж, і він намагався його вибити, при цьому наносив удари ОСОБА_15 руками і ногами. Потім він вдарив ОСОБА_15 в живіт, той упав на підлогу, а ОСОБА_12 продовжував йому наносити удари.

Де знаходився ніж в цей момент він , ОСОБА_12 , не бачив. Обвинувачений намагався не дати можливості встати потерпілому з підлоги і продовжував наносити йому удари. Через деякий час, по якій причині він перестав наносити удари ОСОБА_15 . Він не пам"ятає протягом якого часу та яку кількість ударів він наніс потерпілому.

Він не мав наміру вбивати ОСОБА_15 , а лише відбивався та намагався вибити ніж з його рук .

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_12 своєї вини, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, повністю підтверджується доказами, дослідженими в ході судового розгляду, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_11 , який суду показав, що йому 06.04.2016 року близько о 8 год. зателефонували та повідомили, що з його батьком трапилось щось недобре . Приїхав він батька приблизно через 6 годин та побачив на подвір"ї і в будинку працівників поліції. На його прохання показати батька, йому відмовили. Чи був батько на той час живий чи ні, він не знає, бо його не бачив.

Батько з ОСОБА_14 , на його думку, останнім часом мали намір розлучатися. Траплялись випадки , коли ОСОБА_14 на пару тижнів десь ходила, а потім поверталася до батька. Вона часто запрошувала гостей, і такі випадки, що в будинку були малознайомі чи не знайомі люди, яких батько виганяв, вже були раніше, однак він не перевищував меж дозволеного.

Батько ніколи не піднімав на нього руку, та взагалі ні з ким ніколи не бився та ніколи не був агресивним;

- показами свідка ОСОБА_20 , який суду показав, що 06.04.2016 року йому зателефонував брат та повідомив, що вбили ОСОБА_21 . Коли він зайшов до помешкання останнього, то побачив, що на полу коло нього сиділа його дружина ОСОБА_14 і щось до нього говорила. Лікарі швидкої допомоги вже констатували смерть та поїхали від будинку. Він підійшов до тіла ОСОБА_15 , підняв футболку та потрогав спину, вона була ще тепла. На дивані лежало двоє, один з них - це був обвинувачений ОСОБА_12 . Потім приїхала поліція і почала все оглядати та знімати.

В кімнаті, де лежав труп ОСОБА_15 , він побачив трохи крові на полу та на стіні. Він не помітив у ОСОБА_12 явних ознак алкогольного сп"яніння . На лобі останнього були якісь два красних п"ятна. І коли його допитували, то обвинувачений повідомляв, що ОСОБА_15 ножем вдарив його по нозі. Ніяких ножів в цій кімнаті він не бачив.

Брат, в минулому, був працівником міліції. Він був добрим, щирим, ніколи не застосовував ні до кого фізичного насильства;

- показами свідка ОСОБА_22 , який суду показав, що до його знайомого ОСОБА_23 зателефонували та повідомили, що з його вітчимом щось сталося. Коли він, ОСОБА_22 , 06.04.2016 року близько 08 год.15 хв. приїхав на таксі до помешкання ОСОБА_15 , то побачив у будинку свою матір - ОСОБА_14 , яка сиділа біля вітчима - ОСОБА_15 , який лежав на підлозі, якісь двоє незнайомих хлопця спали на ліжку, один із них був обвинувачений - ОСОБА_12 . Одразу приїхала швидка медична допомога, лікар констатував смерть вітчима. Тоді він зателефонував у поліцію.

Ножа в кімнаті він не бачив.

Коли мати не вживала спиртні напої, то в них, у сім"ї, було все гаразд.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.04.2016 року, фототаблицею до нього за участю свідка ОСОБА_13 , яким встановлено механізм та спосіб вчинення ОСОБА_12 протиправного заподіяння смерті ОСОБА_15 та відеозаписом, яким зафіксовано вказаний слідчий експеримент, що був оглянутий судом під час судового розгляду ( а.с. 58-62, 175), згідно яких свідок ОСОБА_13 повідомив, що він розпивав спиртні напої із обвинуваченим ОСОБА_12 та свідком ОСОБА_14 за місцем проживання останньої. В подальшому, ОСОБА_13 ліг відпочивати та заснув. Через деякий час його розбудила ОСОБА_19 та попрохала заспокоїти ОСОБА_12 . Вона також повідомила про те, що її чоловік ОСОБА_15 вдарив ножем ОСОБА_12 . В цей час він побачив як обвинувачений наносив удари потерпілому ОСОБА_15 .

Так, ОСОБА_15 лежав у кімнаті на підлозі, а ОСОБА_12 спочатку бив його по голові ногами, потім почав плигати по нирках і печінці потерпілого, після цього наносив удари ногами в область живота і тулубу, потім обвинувачений обперся за стіну та плигав ногами на голові ОСОБА_15 , наносив удари кулаком по голові. Під час побиття потерпілий весь час лежав на підлозі, ніяких дій не застосовував.

ОСОБА_13 намагався заспокоїти ОСОБА_12 , покликавши останнього, на що обвинувачений на короткий проміжок часу припинив бити потерпілого, випив 100 грам горілки та знову продовжив наносити тілесні ушкодження ОСОБА_15 . Обвинувачений завдавав численні удари ногами по голові та грудях потерпілого . Ударів ногами та руками було більше двадцяти. ОСОБА_12 не реагував на зауваження ОСОБА_13 та не припиняв бити ОСОБА_15 . Через деякий час ОСОБА_12 заспокоївся та продовжив вживати алкогольні напої. ОСОБА_15 в цей час лежав на підлозі в одному і тому ж положенні, останній хрипів та не рухався. В подальшому, ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 лягли спати;

Ці показання свідка з достатньою повнотою та природністю відображені у відеозаписі слідчої дії, як додатку до протоколу, з якого видно, що ці свої показання ОСОБА_13 давав без примусу та усвідомлено.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.04.2016 року, фототаблицею до нього за участю свідка ОСОБА_14 та відеозаписом, яким зафіксовано вказаний слідчий експеримент, що був оглянутий судом під час судового розгляду ( а.с. 64-66, 175), згідно яких свідок повідомила, що 05.04.2016 вона розпивала спиртні напої разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 . Так, близько 18-19 год. додому з роботи повернувся її чоловік - ОСОБА_15 в ході вживання спиртних напоїв між ОСОБА_15 та ОСОБА_12 виникла сварка, в ході якої останній почав завдавати тілесні ушкодження ОСОБА_15 . Так, обвинувачений, близько 10 хв. завдавав удари ногами по голові її чоловіку, коли той знаходився на підлозі у положенні лежачи. Коли ОСОБА_15 упав, а ОСОБА_12 завдавав останньому тілесні ушкодження, то положення тіла її чоловіка не змінювалося.

Потім всі полягали спати, а коли вона прокинулась, то чоловік був вже холодним, він лежав на підлозі в тому ж положенні, в якому він знаходився, коли його бив ОСОБА_12 .

В судовому засіданні свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 безпосередньо не допитувались, оскільки свідок ОСОБА_14 на момент проведення судового розгляду померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть, а відносно свідка ОСОБА_13 судом тричі виносились постанови про примусовий привід, але виявити працівниками міліції місцезнаходження останнього не представилась за можливе.

З урахуванням Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини , письмові показання свідків (без їх допиту в суді), можуть бути визнані судом належним доказом у кримінальній справі за умови, що вони є єдиним вирішальним доказом.

Вищезазначений висновок було зроблено Європейським судом з прав у справі Хорнкао та інші проти Об"єднаного королівства (рішення від 16.12.2014 року). Ще раніше аналогічні висновки були у справі Ель Хамаджа та Тахірі проти Об"єднаного королівства (рішення від 15.12.2011 року).

Крім цього, вина ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України також підтверджується :

- протоколом огляду місця пригоди та огляду трупа ОСОБА_15 від 06.04.2016 року та фототаблицями до нього (а.с.33-40), під час якого було виявлено та вилучено різні предмети зі слідами речовини бурого кольору, два кухонні ножі;

- протоколами огляду речей від 06.04.2016 року та фототаблицями до них (а.с.42-43, 44-45,47-54);

- висновком судової імунологічної експертизи № 408 від 11.04.2016 року, згідно якого, кров гр. ОСОБА_12 ,1987 р.н. належить до Аb (ІІ) групи, якій властиві антиген А та ізогемаглютинін анти -В. (а.с.71);

- висновками судових імунологічних експертиз № 404, № 406, №407 від 11.04.2016 року, згідно яких в крові трупа гр. ОСОБА_15 виявлений антиген Н. Кров гр. ОСОБА_12 належить до Аb (ІІ) групи, якій властиві антиген А та ізогемаглютинін анти-В. В його крові виявлений супутній антиген Н. На взутті вилученому у ОСОБА_12 , на спортивних штанах, на спідній білизні знайдена кров людини, де виявлені антигени А. і Н. Ця кров може походити від гр. ОСОБА_12 . Походження цієї крові лише від одного гр. ОСОБА_15 виключається ,виявлення антигену Н можливо лише за рахунок домішки його крові. (а.с.82-83,86-87,90-91);

- висновками судових імунологічних експертиз № 456 та № 455 від 28.04.2016 року, згідно яких в крові трупа гр. ОСОБА_15 виявлений антиген Н. На прасці, дерев"яній шкатулці вилучених під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 , що надана на дослідження знайдена кров людини, де виявлений антиген Н. Ця кров може походити від гр. ОСОБА_15 (а.с.108-109);

- висновком судової імунологічної експертизи № 491 від 30.04.2016 року, згідно якого в крові трупа гр. ОСОБА_15 виявлений антиген Н і на куртці ОСОБА_15 , наданій на дослідження знайдена кров людини, де виявлений антиген Н. Ця кров може походити від гр. ОСОБА_15 (а.с.116-117);

- висновками судових імунологічних експертиз № 492, № 493 від 30 квітня 2016 року, згідно яких на джемпері , футболці, джинсових штанах та правому кросівку ОСОБА_15 , наданих на дослідження, знайдена кров людини, де виявлений антиген Н і ця кров може походити від гр. ОСОБА_15 (а.с.121-123,126-127);

- висновком судово-медичної експертизи № 107 від 06.04.2016 року, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_15 виявлені тілесні ушкодження: закрита сукупна травма голови, грудної клітки, живота, кровопідтічність м"яких тканин голови: лівої лобно-скроневої ділянки, тім"яної, потиличної та лобної ділянки справа, субарахноідальні крововиливи в лобно-тім"яно-скроневих долях лівої півкулі мозку, скроневої та лобної долі правої півкулі мозку, ніжок мозочку, обширна кровопідтічність м"яких тканин по передній та задній поверхні грудної клітки справа та зліва, переломи ребер зліва: 2-8 по середньо-ключичній лінії, 9-10 по середньо-підмишечній лінії, 10-12 по лопатковій лінії , переломи ребер справа : 4-по білягрудинній лінії, 3-9 по середньо-ключичній лінії , 7,9,10 по передньо-підмишечній лінії з розривами пристінкової плеври, вистоянням відламків у плевральну порожнину та розривами тканини лівої та правої легень, розрив-розміжчення малого сальника,розриви брижі тонкої кишки з крововиливами навколо,крововилив у навколониркову клітковину лівої нирки , численні синці та садна обличчя , правої та лівої кисті лівого стегна, забита рана лівої вушної раковини,забита рана слизової верхньої губи, які носять характер прижиттєвості, утворились в короткий проміжок часу , від дії тупого (тупих) предмету (предметів), діявшого зі значною силою , при цьому індивідуальні особливості травмуючого предмету в ушкодженнях не відобразились. Закрита сукупна травма голови, грудної клітки, живота з крововиливами під м"які мозкові оболонки ,численними переломами ребер справа та зліва , розривами тканини правої та лівої легень, розривами малого сальника та брижі тонкої кишки утворились не менш як від 20-ти кратної дії травмуючого предмету і відносно до живої особи мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку призвели до смерті потерпілого. Синці та садна обличчя, кінцівок ,забита рана лівої вушної раковини, слизової верхньої губи, утворились не менш як від 24- кратної дії травмуючого премету і по відношенню до живої особи мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень , що спричинили короткочасний розлад здоров"я. При судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_15 виявлені синці по тильній поверхні правої та лівої кисті , які могли утворитись під час того, коли останній закривався від ударів руками .

Зважаючи на характер, кількість та розташування , виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_15 тілесних ушкоджень вони не могли утворитись внаслідок падіння останнього з положення стоячи на площину та не могли бути нанесені власноручно .

Зважаючи на характер виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_15 тілесних ушкоджень та безпосередню причину смерті його слід вважати, що смерть його, з урахуванням грубого порушення реберного каркасу та поступово наростаючій крововтраті від травми внутрішніх органів , могла настати в продовж кількох годин, при цьому після спричинення тілесних ушкоджень, можливість здійснення ним самостійних активних дій, як то рухатись, розмовляти , пересуватись, є малоймовірним .

Анатомо-морфологічна характеристика виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_15 тілесних ушкоджень , дає змогу вважати, що в момент спричинення тілесних ушкоджень взаємо розташування потерпілого та нападника змінювалось , при цьому потерпілий переважно знаходився у горизонтальному положенні ,звернутий як передньою так і задньою поверхнею тулуба до травмуючого предмету.

Причиною смерті гр. ОСОБА_15 явилась закрита сукупна травма голови, грудної клітки, живота з крововиливами під м"які мозкові оболонки , численними переломами ребер справа та зліва по різним анатомічним лініям з розривами пристінкової плеври зруйнуванням реберного каркасу, розривами тканини правої та лівої легень, розривами малого сальника та брижі тонкої кишки, що супроводжувалось шоком, крововтратою.

Смерть його настала за 12-16годин до часу опису трупних явищ в протоколі на місці виявлення трупа ОСОБА_15 .

При судово-токсилогічному дослідженні крові та сечі від трупа гр-на ОСОБА_15 втявлено етиловий спирт в концетрації в крові 2,2, в сечі - 3,2 проміле, що відносно живої особи може відповідати середньому ступеню алкогольного сп"яніння (а.с.134-137);

- висновком судово-медичної експертизи № 107-Д від 20.04.2016 року, згідно якого характер, кількість, обширність виявлених при судово-медичній експертизі трупа гр-на . ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, дають змогу вважати, що вони утворились від численної дії тупого (тупих) предмету (предметів), діявших із значною силою, переважно в ділянку голови, тулуба, як на те вказує ОСОБА_13 під час проведення слідчого експерименту з ним 06.04.2016 року, щодо способу, механізму та обставинам спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_15 (а.с.139).

- висновком судово-медичної експертизи № 871 від 23.06.2016 року, згідно якого у гр-на ОСОБА_12 , з урахуванням медичної документації, встановлені тілесні ушкодження у вигляді : шраму шкіри перенісся зліва та шраму шкіри смугоподібної форми по зовнішньо-задній поверхні верхньої третини лівої гомілки, які є наслідком загоєння саден шкіри, і які утворились від дії колюче-ріжучого предмету, яким міг бути і ніж, чи будь-який інший предмет з подобною характеристикою та можливо в строк, на який посилається підекспертний ОСОБА_12 , кваліфікуються як в своїй сукупності так і кожний окремо, як легкі тілесні ушкодження;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 201 від 04.05.2016 року, згідно якого ОСОБА_24 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством не страждав, а виявляв ознаки синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Наявний у ОСОБА_12 синдром залежності внаслідок вживання алкоголю не позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, як в період часу, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння і не позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. Окрім того, на час вчинення протиправного діяння ОСОБА_12 не знаходився в емоційному стані, який міг істотно вплинути на його свідомість і діяльність. Також ОСОБА_12 не знаходився у стані вираженого емоційного збудження або емоційної напруги, що можуть розглядатися як психологічна підстава сильного душевного хвилювання. На час інкримінованого йому діяння ОСОБА_12 не знаходився в стані фізіологічного афекту як психологічної підстави сильного душевного хвилювання . Враховуючи індивідуальні особливості ОСОБА_12 , рівень його інтелектуального розвитку, емоційний стан він міг правильно сприймати обставини, що мають значення по справі та давати по ним відповідні покази .

ОСОБА_12 під дію ст.19 ч.2, ч.3 та під дію ст.20 КК України не підпадає. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

Вина ОСОБА_12 також підтверджується речовими доказами по кримінальному провадженню.

Враховуючи вищезазначені обставини та докази, суд вважає, що дії ОСОБА_12 слід кваліфікувати за ч.1 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При цьому суд вважає, що саме навмисно обвинувачений ОСОБА_12 вчинив вбивство ОСОБА_15 , оскільки у обвинуваченого була можливість зупинитись завдавати удари кулаками та ногами по важливо життєвим органам потерпілого, тим більше, що останній лежав на підлозі в безпорадному стані, не вчиняв вже ніяких активних дій, не представляв ніякої загрози, а лише прикривався від ударів, що узгоджується із показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та висновком судово-медичної експертизи № 107 від 06.04.2016 року. Крім цього, обвинувачений на зауваження очевидців злочину не реагував, а лише на деяких час припинив завдавати удари потерпілому, випивши 100 гр. горілки, продовжив із силою наносити тілесні ушкодження останньому.

Таким чином суд вважає, що у ОСОБА_12 був умисел на вбивство ОСОБА_15 , оскільки обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання . При цьому суд бере до уваги кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події. Так, з висновку судово-медичної експертизи № 107 від 06.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_12 завдав потерпілому близько 44 ударів, із низ 20 ударів кулаками та ногами (область голови, грудної клітки та живота), де розташовані життєво важливі органи людини, що призвело до закритої сукупної травма голови, грудної клітки, живота з крововиливами під м"які мозкові оболонки , численними переломами ребер справа та зліва по різним анатомічним лініям з розривами пристінкової плеври зруйнуванням реберного каркасу, розривами тканини правої та лівої легень, розривами малого сальника та брижі тонкої кишки, що супроводжувалось шоком, крововтратою. Вищезазначені тілесні ушкодження стали причиною смерті потерпілого .

Також суд бере до уваги ту обставину, що обвинувачений продовжував завдавати тілесні ушкодження, коли потерпілий вже ніякої загрози не представляв, а лише лежав на підлозі в безпорадному стані.

Крім цього, суд відноситься критично до показів обвинуваченого ОСОБА_12 про те, що нібито він вчинив умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому в разі перевищення меж необхідної оборони, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.36 КК України, перевищення меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Оборона проти явно закінченого посягання є неправомірною. Якщо ж той, хто захищається, за обставинами справи не міг усвідомити, що посягання закінчилось, його дії (хоча б і після об`єктивного закінчення посягання) вважаються вчиненими в стані необхідної оборони. У випадках так званої запізнілоі оборони, коли дії щодо захисту були вчинені в умовах явного припинення посягання, особа, яка оборонялась, несе кримінальну відповідальність за заподіяну шкоду на загальних підставах.

Відповідно до пунктів 3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, яке забезпечує право на необхідну оборону від суспільно небезпечних посягань" № 4 від 28.06.1991 року, щоб встановити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знаряддя захисту і нападу, але і характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил нападаючих і тих, хто захищається, а саме: місце і час, раптовість нападу, неготовність до його відбиття, кількість нападаючих і тих, хто захищається, їх фізичні дані (вік, стать, інвалідність, стан здоров`я) та інші обставини.

При вирішенні питання, чи перебував ОСОБА_12 в стані необхідної оборони, слід виходити з того, що для особи, яка обороняється, за обставинами повинно бути очевидним, що в застосуванні засобів захисту відпала необхідність.

Так, в нашому випадку, якщо ОСОБА_15 напав на ОСОБА_12 та завдав останньому ножем легке тілесне ушкодження, і обвинувачений наносячи чисельні тілесні ушкодження потерпілому по життєво важливих органах, вже не бачачи ножа в руках потерпілого , і коли останній лежав на підлозі та знаходився в безпорадному стані та лише прикривався, тобто межі необхідної оборони закінчилось, і в цей момент обвинувачений ОСОБА_12 з умислом на вбивство продовжував наносити тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_15 у важливо життєві органи.

На думку суду необхідна оборона має бути своєчасною. Вона можлива від наявного посягання, тобто такого, яке вже почалось і ще не закінчилось, але в нашому випадку посягання ОСОБА_15 на ОСОБА_12 при вищезазначених обставинах справи вже давно закінчилось, коли обвинувачений вже не бачив ножа в руках потерпілого, а продовжував з силою насити тілесні ушкодження ОСОБА_12 , як раніше судом зазначалось в життєво важливі органи. Таким чином колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_12 вийшли за рамки перевищення меж необхідної оборони та переросли в умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, що тягне за собою відповідне кримінальне покарання.

Часткове визнання ОСОБА_12 своє вини, суд розцінює, як одним із методів захисту останнього, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Суд також відноситься критично до клопотання захисту про визнання доказів недопустимим, а саме : висновки всіх судових експертиз, які не зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_13 , оскільки відповідно до ч.1 ст.86 КК України, доказ визнається допустимим. якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Судом встановлено, що вищезазначені докази отримані у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним Кодексом України, вказані докази отримані не отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а тому, на думку суду, вони є допустимими.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання та девіантну поведінку потерпілого .

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого - суд не вбачає .

До обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст.67 КК України, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння .

Характеризуючи ОСОБА_12 , слід зазначити, що він неодружений, перебуває на обліку в наркодиспансері з діагнозом : психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, є раніше неодноразово судимим .

З урахуванням всіх вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_12 слід обрати в межах санкції статті, за якою його визнано винним - ч.1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 до обвинуваченого слід залишити без розгляду, оскільки він пред"явлений після початку судового розгляду, вже на четверте судове засідання.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не знаходить.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України , -
З А С У Д И В:
ОСОБА_12 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_12 рахувати з 05.04.2016 року, зарахувавши відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання строк попереднього ув"язнення .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 до ОСОБА_12 - залишити без розгляду .

Речові докази по справі, а саме :

- зіскоб речовини бурого кольору зі стіни кімнати № 2, праску з нашаруванням речовини бурого кольору, дерев"яну коробку з нашаруванням речовини бурого кольору, газету з нашаруванням речовини бурого кольору, два кухонні ножі, гумовий тапок, мікрочастини з долонь та шиї ОСОБА_15 , що знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області - знищити;

- куртку камуфляжну кольору "хакі", зимові чоботи чорного кольору, спортивні штани чорного кольору, підштаники сірого кольору, куртку чорного кольору, джинси синього кольору , підштаники чорного кольору, джемпер чорного кольору , футболку білого кольору, труси різнокольорові, шкарпетки чорного кольору, кросівки білого кольору, що знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області - повернути обвинуваченому ОСОБА_12 , як йому належне майно. Ударів ногами та руками було більше двадцяти.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Лубенський міськрайонний суд, а обвинуваченою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі п. 6 ст. 366 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право на підставі п. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1