Ухвала
іменем України
23 січня 2017року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Пирятинського районного суду Полтавської області від 05 серпня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 22 листопада 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000538,
в с т а н о в и л а:
Засуджений звернувся до суду з касаційною скаргою в якій просить вищевказані судові рішення скасувати, а провадження в кримінальній справі закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК України, крім іншого, у скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;

3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

При вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
При цьому невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неналежна, на думку засудженого, оцінка доказів, неповнота судового розгляду, відповідно до вимог ст. 438 КПК України, не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Зазначені вимоги закону ОСОБА_4 не виконані. У касаційній скарзі засуджений посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, проте не зазначає належних доводів на обґрунтування даного твердження. За змістом касаційної скарги ОСОБА_4 не погоджується із оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження та надає їм власну оцінку.
Крім того, ОСОБА_4 оскаржує та просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, однак не вказує які порушення були допущені апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги, не зазначає, які саме доводи апеляційної скарги не перевірив суд апеляційної інстанції та на які з них не надав відповіді.
Відповідно до ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху.
Встановити ОСОБА_4 строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги 15 (п`ятнадцять) днів з дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
С у д д і:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3