н/п 1-кп/640/194/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2017 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, холостого, не працюючого, судимого: 14.03.1991р. Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.3 ст. 117, ч.2 ст. 142, ч.1 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений 02.08.1998р. по відбуттю покарання; 24.06.2005р. Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст. 296, ч.3 ст. 186, ч.4 ст.187 КК України, із застосуванням ст.ст. 69, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою : АДРЕСА_2 ,
в скоєні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, -
встановив:
24.04.2016 приблизно о 16 год. ОСОБА_5 знаходився біля кіоску, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях 155, де помітив раніше незнайому ОСОБА_6 , у якої з кишені куртки було видно мобільний телефон «Lenovo S 820».
Саме в той час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного мобільного телефону.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 спочатку підійшов до ОСОБА_6 , а потім, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, об`єктивно усвідомлюючи протиправність свого діяння, скориставшись неуважністю ОСОБА_6 , упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи в якості знаряддя злочину наявний у нього пінцет, таємно, шляхом вільного доступу, витягнув з правої кишені куртки потерпілої мобільний телефон «Lenovo S 820».
Відразу після цього ОСОБА_5 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
В результаті злочинного діяння ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1665 гривень.
Крім того, 04 липня 2016 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Короленко, 4, біля кафе «Юність», діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення, діючи з корисливих мотивів, шляхом ривку, зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_7 золотий ланцюжок, вагою 2,44 г., та золотий кулон, вагою 3,16 г., вартістю 11 700 грн., після чого з місця події зник, обернувши викрадене майно на власну користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений , винуватим себе у скоєні злочину за епізодом від 24.04.2016р. визнав, підтвердив факти та обставини вчинення злочину, викладені вище, їх не оспорював, у скоєному розкаявся.
Враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у вчинені злочину за епізодом від 24.04.2016р., йому роз`яснені наслідки вимог ч.3 ст. 349 КПК України, інші учасники судового провадження не оспорюють обставини даного кримінального провадження (у вказаному епізоді), суд вважає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений винним себе у вчинені злочину за епізодом від 04.07.2016р. спочатку не визнав та показав, що він 04 липня 2016 року, близько 00 годин перебував біля кафе «Юність» у нього з невідомими особами виник конфлікт, який переріс в бійку в ході якої він випадково зачепив ланцюжок, який висів на шиї у потерпілої. Він ланцюжок із ладанкою у потерпілої не зривав. В подальшому після допиту потерпілої та свідків визнав себе винним і за даним епізодом та розкаявся.
Вина ОСОБА_5 у скоєні злочину від 04.07.2016р. підтверджується дослідженими судом належними та допустимими доказами.
Показами потерпілої ОСОБА_8 , згідно яких вона разом із друзями та знайомими перебувала 04 липня 2016 року в кафе «Юність», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Короленко, 4. Близько 00 годин вийшла у тамбур кафе де до неї підійшов раніше не знайомий їй ОСОБА_5 який штовхнув її та зірвав з неї золотий ланцюжок із ладанкою та вибіг із кафе . Вона вибігла за ним, однак потім повернулась до кафе почала кричати, що в неї зірвали золото, усі вибігли на вулицю де затримали ОСОБА_5 , який намагався піти. В подальшому викликали охорону та поліцію. Ладанку потім знайшли у тамбурі кафе на підлозі, а ланцюжок в клумбі на вулиці де затримали ОСОБА_5 , вказані вироби віддали поліції яка приїхала на виклик. Зірваний золотий ланцюжок був вагою 2,44 г., а золотий кулон - вагою 3,16 г. Вказані золоті вироби візуально були видні на ній.
Покази ОСОБА_8 підтверджуються протоколом огляду місця події та заявою, за якими ОСОБА_8 04.07.2016р. біля кафе «Юність» добровільно видала працівникам поліції ланцюжок та ладанку з металу жовтого кольору (т. 1 а.с. 83-85)
За даними протоколу пред`явлення осіб для впізнання потерпіла серед пред`явлених їй чотирьох осіб впізнав ОСОБА_5 , як чоловіка , який 04.07.2016р. близько 00:30 год відкрито зірвав з неї ланцюжок з кулоном. Впізнала за статурою, рисам обличчя та одягом (т.1 а.с. 92-94).
Показами свідка ОСОБА_9 , за якими 04.07.2016р. він разом із потерпілою та іншими знайомими відпочивали в кафе «Юність», розташовано в м.Харкові, вул.Короленко, 4. На початку першого ночі потерпіла вийшла до тамбура кафе, потім забігла та почала кричати, що з неї зірвали ланцюжок. Усі пішли на вулицю. Вийшовши із кафе побачив раніше не знайомого ОСОБА_5 , який намагався піти, однак йому не давали піти чоловіки. Потерпіла показала на ОСОБА_5 , як чоловіка який зірвав з неї ланцюжок, останній усе заперечував. Ланцюжок знайшли у клумбі біля ОСОБА_5 , а ладонку в тамбурі кафе, усе відділи поліції яка приїхала за викликом. В цей день в приміщенні кафе він бачив на потерпілій ланцюжок із ладанкою, які висіли у неї на шиї та були візуально видимі.
За даними протоколу пред`явлення осіб для впізнання свідок ОСОБА_9 серед пред`явлених йому чотирьох осіб впізнав ОСОБА_5 , як чоловіка , який зі слів потерпілої 04.07.2016р. зірвав з неї ланцюжок. Впізнав за статурою, рисам обличчя та одягом (т.1 а.с. 87-91).
Показами свідка ОСОБА_10 він 04.07.2016р. був на вулиці біля кафе «Юність» бачив як близько 00:30 год. в тамбур кафе, двері його виготовлені із скла та є прозорими, вийшла раніше знайома потерпіла, в цей час в тамбур зайшов раніше не знайомий йому ОСОБА_5 , потім одразу вийшов, потерпіла вийшла за ОСОБА_5 , виглядала стурбовано, потім зайшла до кафе, почалась якась метушня, почали виходити люди з кафе, він зрозумів, що щось трапилось. Обвинувачений спочатку зайшов за кут будинку та виглядав з відтіля, потім пішов мимо кафе в бік магазину «Дитячий світ», він намагався зупинити обвинуваченого, однак останній вдарив його. Потім обвинуваченого зупинили інші люди та викликали охорону та поліцію. Також зазначив, що бачив, як обвинувачений викидає якийсь предмет, що був у нього в руці.
За даними протоколу пред`явлення осіб для впізнання свідок ОСОБА_10 серед пред`явлених йому чотирьох осіб впізнав ОСОБА_5 , як чоловіка затриманого 04.07.2016р. біля кафе «Юність» . Впізнав за статурою, рисам обличчя (т.1 а.с. 96-99)
Показами свідка ОСОБА_11 , за якими 04.07.2016р. вона разом із чоловіком, потерпілою та іншими знайомими відпочивали в кафе «Юність», розташовано в м.Харкові, вул.Короленко, 4. Близько 00:30 год. потерпіла вийшла до тамбура кафе, потім забігла та почала кричати, що з неї зірвали ланцюжок. Усі пішли на вулицю. Вийшовши із кафе побачив раніше не знайомого ОСОБА_5 , який намагався піти, однак йому не давали піти чоловіки. Потерпіла показала на ОСОБА_5 , як чоловіка який зірвав з неї ланцюжок, останній усе заперечував. Потім вона побачила, як обвинувачений щось викидає в клумбу з квітами, вона подивилась та знайшла там розірваний ланцюжок потерпілої. Ладанку потерпілої знайшли у тамбурі кафе на підлозі. Обвинуваченого затримали та викликали поліцію.
Свідок ОСОБА_12 підтвердив факт затримання обвинуваченого 04.07.2016р. біля кафе «Юність».
За даними протоколу слідчого експерименту, із фототаблицею потерпіла та свідки - ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 показали та розказали, як 04.07.2016р. був затриманий обвинувачений біля кафе «Юність», внаслідок відкритого заволодіння майном потерпілої (т.1 а.с. 100-108)
За даними протоколу огляду предметів, із фототаблицею, з яких вбачається наявність пошкодженого ланцюжка з металу жовтого кольору та кулона у вигляді ладанки (т.1 а.с. 109-110)
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №7545, вартість золотого ланцюжка, вагою 2,44 г., станом на 04.07.2016р. складає 9330 грн., вартість золотого кулону, вагою 3,16 г., станом на 04.07.2016р. складає 2370 грн. (т.1 а.с. 111-115)
Приведені докази свідчать про вчинення обвинуваченим закінченого злочину, оскільки він заволодів чужим майном і мав реальну можливість їм розпоряджатися, що він і зробив викинувши викрадене.
Оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, в рамках пред`явлених обвинувачень, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчинені злочинів та кваліфікує його дії ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Вивченням особи встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання за яким характеризується задовільно, холостий, раніше судимий: 14.03.1991р. Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.3 ст. 117, ч.2 ст. 142, ч.1 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений 02.08.1998р. по відбуттю покарання; 24.06.2005р. Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст. 296, ч.3 ст. 186, ч.4 ст.187 КК України, із застосуванням ст.ст. 69, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, не працює , має захворювання, матір інваліда І групи . Доказів того, що матір обвинуваченого перебуває на його утриманні, суду не надано, з матеріалів справи вбачається, що обвинувачений не працює.( т.1 а.с.24-29, 119, 121-125, 127-131).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у вчинені злочину за епізодом від 24.04.2016р.
Суд не визнає, як обставину яка пом`якшує покарання обвинуваченого - каяття у вчинені злочину за епізодом від 04.07.2016р., оскільки фактично він визнав себе винним після допиту потерпілої та свідків, тобто під незаперечністю досліджених судом доказів, що свідчить про відсутність у нього щирого каяття.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, конкретні обставини за якими вчинені злочини, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України та відсутність обставин які обтяжують покарання обвинуваченого, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції встановленої ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш сурового покарання менш судовим, із застосуванням ч. 1 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства. Підстав для призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України, суд не вбачає.
Строк покарання суд вважає за необхідне рахувати з 04.07.2016р., тобто з моменту затримання обвинуваченого, згідно із протоколом.
У відповідності до ч.5 ст. 72 КК України, слід зарахувати обвинуваченому строк попереднього ув`язнення, з моменту фактичного затримання по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З метою забезпечення кримінального провадження, враховуючи призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.4 ст.374, ч.1 ст.197 КПК України, продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, однак не більш ніж 60 днів.
Долю речових доказів суд, вирішує у відповідності до ст.. 100 КПК України.
Судові витрати на залучення експертів в галузі товарознавства в загальній сумі 704,38 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
засудив :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.1 ст. 185 КК України 6 місяців арешту;
за ч.2 ст. 186 КК України - 4 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворо покарання менш суворим, із застосуванням ч.1 ст. 72 КК України, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки.
Строк відбуття покарання рахувати з 04 липня 2016 року .
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, однак не більш ніж на 60 днів, тобто до 10 березня 2017р..
Речові докази: мобільний телефон «Lenovo S 820», золотий ланцюжок, вагою 2,44 г., золотий кулон, вагою 3,16 г. вважати повернутими власникам.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 704 грн. 38 коп.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Київський районний суд м.Харкова.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1