Провадження № 1-кп/344/222/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1

з участю : секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуша Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта вища, працюючого менеджером в ТзОВ «Відродження», розлученого, інваліда ІІІ групи, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше судимого вироками Івано-Франківського міського суду: від 17 березня 2010 р. за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 10 днів з конфіскацією майна, покарання відбув повністю та від 14 липня 2015 р. за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 6800 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки, штраф сплатив, українця, громадянина України,

за ч. 1 ст. 389 КК України (у редакції Закону України від 09 серпня 2015 р.),

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив дії, які виразились в ухиленні від позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, а саме права керувати транспортними засобами, особою, засудженою до цього виду покарання.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 липня 2015 р. обвинувачений ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки. На обліку в Івано-Франківському міському підрозділі кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_4 знаходиться з 25 серпня 2015 року.

ОСОБА_4 31 серпня 2015 р. було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк два роки, про що в нього було відібрано підписку та роз`яснено наслідки у разі ухилення від відбування покарання, відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України.

Однак, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, маючи реальну можливість виконувати покладені на нього обов`язки, посвідчення водія до уповноважених органів не здав та продовжував здійснювати керування транспортними засобами, в результаті чого двічі, а саме 24 березня та 19 червня 2016 р. був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху працівниками Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківську.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вказаному визнав частково та дав показання, що злочин ним було вчинено саме при викладених вище обставинах, однак про те, що потрібно здати у відповідні органи посвідчення на право керування транспортними засобами і не здійснювати керування ними його ніхто не попереджав. У вчиненому чистосердечно розкаюється.

Проте, незважаючи на часткове визнання обвинуваченим вини, його вина повністю доведена показаннями свідків, дослідженими судом письмовими доказами.

Так, свідок ОСОБА_5 , старший інспектор Івано-Франківського відділу з питань пробації, підтвердила, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуває на обліку у Івано-Франківському відділі з питань пробації (на той час кримінально-виконавча інспекція) з 25 серпня 2015 року, як засуджений вироком Івано-Франківського міського суду від 14 липня 2015 року до додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. ОСОБА_4 з`явився до КВІ 31 серпня 2015 року та був під підпис ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. 25 серпня та 07 вересня 2015 року до ДАІ з обслуговування м. Івано-Франківська було надіслано інформацію про позбавлення ОСОБА_4 права керування транспортними засобами та необхідність вилучення у нього прав водія. 20 січня, 17 травня та 22 серпня 2016 року проведено звірку їхніх баз даних та баз даних ДАІ та було виявлено, що обвинуваченого було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. На запит УПП в м. Івано-Франківську повідомили, що посвідчення водія у ОСОБА_4 вилучено не було. 30 вересня 2016 року ОСОБА_4 прибув до КВІ та сказав, що він не є засудженим і їхні дії неправомірні, йому було повідомлено про передачу матеріалів в прокуратуру за ч. 1 ст. 389 КК України.

Свідок ОСОБА_6 , інспектор УПП в м. Івано-Франківську, підтвердила, що у червні 2016 року ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил Дорожнього руху, а саме, за порушення правил паркування. В базі даних про позбавлення його прав водія інформація була відсутня.

Як підтвердив свідок ОСОБА_7 , інспектор УПП в м. Івано-Франківську, 24 березня 2016 року близько 13 год. в м. Івано-Франківську по вул. Мазепи було зупинено транспортний засіб Мітсубіші Галант під керуванням ОСОБА_4 , за порушення правил дорожньої розмітки, винесено постанову та притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності. При цьому обвинувачений надав для перевірки, в тому числі, і посвідчення на право керування транспортними засобами.

Подання старшого інспектора Івано-Франківського МВ КВІ УДПтС України в Івано-Франківській області від 04 жовтня 2016 року (а.п.36-38) підтверджує, що матеріали стосовно засудженого ОСОБА_4 направлено до прокуратури для вирішення питання про притягнення його до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки.

Вирок Івано-Франківського міського суду від 14 липня 2015 року (а.п.41-42), який не оскаржувався та набрав законної сили, підтверджує, що ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки, який для виконання в частині призначеного покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк два роки направлено КВІ в м. Івано-Франківську 18 серпня 2015 року (а.п.40).

Як підтверджує копія квитанції від 14 липня 2015 р. (а.п.82, 83) визначений вказаним вироком суду штраф обвинувачений сплатив повінстю.

Повідомлення №16/Іф/4/2368 від 25 серпня 2015 р., № 16/Іф/3/1737 від 06 червня 2016 року (а.п.43, 58) та повторні повідомленнями № 16/Іф/1/331 від 04 лютого 2016р., № 16/Іф/3/782 від 22 березня 2016 року (а.п.53-54) підтверджують, що Івано-Франківським відділом кримінально-виконавчої інспекції надіслано відповідному контролюючому органу повідомлення про необхідність вилучення прав водія у ОСОБА_4 .

Як підтверджує підписка (а.п.45), ОСОБА_4 31 серпня 2015р. був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, а також попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання на підставі ч. 1 ст. 389 КК України може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, про що розписався.

Повідомлення ВДАІ з обслуговування м. Івано-Франківська № 1893 від 04 вересня 2015р. (а.п.46) підтверджує, що ОСОБА_4 надіслано сповіщення про позбавлення його спеціального права керування транспортними засобами та орієнтовано особовий склад ВДАІ з обслуговування м. Івано-Франківська щодо вилучення у нього посвідчення водія у разі керування ним транспортним засобом.

Згідно з повідомленням Івано-Франківського міського суду №36968 від 09 червня 2016р. (а.п.59) в матеріалах кримінальної справи № 344/4060/15-к про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України посвідчення водія ОСОБА_4 відсутнє.

Як підтверджує повідомлення Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську № 2048/11/30/01-2016 від 16 червня 2016 року (а.п.60) ОСОБА_4 надіслано сповіщення щодо здачі посвідчення водія, а також дану інформацію занесено до автоматизованої бази даних про посвідчення водія, які підлягають вилученню.

Повідомлення Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківську № 3645/41/20-2016 від 26 вересня 2016 року (а.п.64) підтверджує, що посвідчення водія на право керувати транспортними засобами у ОСОБА_4 не вилучалось.

Відповідно до постанов у справах про адміністративне правопорушення серії ПС2 №677449 від 19 червня 2016 року (а.п.65) та серії ПС2 № 893270 від 24 березня 2016 року (а.п.67) ОСОБА_4 двічі визнано винним за ч. 1 ст. 122 КУпАП, тобто за порушення водіями транспортних засобів Правил Дорожнього руху, та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірах по 255 грн., які обвинувачений сплатив (а.п.66, 68).

Акт звірки від 20 січня 2016 р., між відділом превентивної діяльності ГУНП в Івано-Франківській області та Івано-Франківським МВ КВІ УДПтС України в Івано-Франківській області, кількості осіб, які за вироком суду позбавлені права керувати транспортними засобами перебувають на обліку в Івано-Франківському МВ КВІ управління ДПтС України в області за 4 квартал 2015 року, підтверджує, що у ОСОБА_4 посвідчення водія не вилучено (а.п.69-70).

Як підтверджують акти звірки від 17 травня та 22 серпня 2016 р., між Управлінням патрульної поліції м. Івано-Франківська та Івано-Франківським МВ КВІ УДПтС України в Івано-Франківській області, кількості осіб, які за вироком суду позбавлені права керувати транспортними засобами і перебувають на обліку в Івано-Франківському МВ КВІ управління ДПтС України в області у ОСОБА_4 посвідчення водія не вилучено (а.п. 71-72, 73-74).

Досліджені судом, зазначені вище докази є належними та допустимими і дають підстави прийти до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні зазначеного злочину знайшла своє підтвердження, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 389 КК України, оскільки він вчинив дії, які виразились в ухиленні від позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, а саме права керувати транспортними засобами, особою, засудженою до цього виду покарання.

Пояснення обвинуваченого про те, що потрібно здати у відповідні органи посвідчення на право керування транспортними засобами і не здійснювати керування ними його ніхто не попереджав не знайшли свого підтвердження, оскільки, як це достовірно підтверджується показаннями свідка, вироком суду від 14 липня 2015 року, підпискою про ознайомлення з умовами та порядком відбування покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, ОСОБА_4 був в судовому засіданні під час оголошення вироку і йому було відомо про призначене покарання, і про те, що за ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки передбачено кримінальну відповідальність йому було достеменно відомо, що підтверджує його підпис на підписці. А тому суд вказані пояснення до уваги не бере та вважає їх такими, що повністю спростовані дослідженими доказами у їх сукупності та взаємозв`язку.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого, так і особу винного, те, що є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, фактичні обставини кримінального провадження і виходить з такого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає визнання вини, розкаюється у вчиненому, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 1999 та 2007 року народження.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до змісту ст. ст. 34, 67 КК України, є рецидив злочину, оскільки ОСОБА_4 , маючи судимість за умисні злочини за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України, вчинив дане кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

За викладених обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати у виді виправних робіт, в межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 389 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 липня 2015 року засуджений за ч. 1 ст. 286 КК України з призначенням покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки. Досліджені судом, зазначені вище, докази підтверджують, що штраф обвинувачений сплатив, а від відбуття додаткового покарання ухилився.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з наступними змінами, в п. 11 роз`яснив, що коли особа вчинила злочин в період дії строку додаткового покарання, невідбута частина додаткового покарання за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно визначеного за сукупністю вироків згідно з ч. 3 ст. 71 КК.

Відповідно до ч. 3 ст. 71 КК України, призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

Тому, виходячи з вимог ч. 3 ст. 71 КК України, невідбуте обвинуваченим додаткове покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки слід приєднати до призначеного покарання за ч. 1 ст. 389 КК України.

Цивільного позову в провадженні не заявлено. Процесуальні витрати відсутні, а клопотань про вирішення долі речових доказів сторонами не заявлено.

На підставі викладеного, вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, ст. 71 КК України, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 389 КК України (у редакції Закону України від 09 серпня 2015 р.) та призначити покарання один рік виправних робіт з відрахуванням в користь держави 20 % від суми заробітку.

На підставі ст. 71 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом приєднання до призначеного покарання, невідбутого додаткового покарання за попереднім вироком один рік виправних робіт з відрахуванням в користь держави 20 % від суми заробітку з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку суду вручити прокурору та обвинуваченому негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1