Справа № 214/1212/16-к
1-кп/214/122/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000193 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого ВАТ «Криворіжхліб», вантажником, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1)22.10.2011 року Терновським р/с м. Кривого Рогу за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з випробувальним терміном строком на 1 рік;
2)28.11.2012 року Жовтневим р/с м. Кривого Рогу за ч.1 ст.164, ч.2 ст. 263, ч.1 ст. 185 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано покарання по вироку Тернівського р/с м. Кривого Рогу від 12.12.2011 року та остаточно призначено до відбуття покарання 1 рік 4 місяця позбавлення волі. Звільнений 08.05.2013 за ухвалою Жовтневого р/с м. Луганська від 30.04.2013 за ст.537 КПК України, ст. 84 КК України у зв`язку із тяжкою хворобою;
3)24.10.2016 року Жовтневим р/с м. Кривого Рогу за ч.2 ст.263, ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань до 3 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України від відбуття покарання звільнено з випробувальним терміном строком на два роки, покладено обов`язки передбачені п.2, 3 та 4 ч.1 ст.76 КК України;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження, які приймають участь у судовому розгляді : прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 , представник потерпілої ОСОБА_7 ,

встановив:
27.01.2015 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_3 , повторно, знаходячись в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і звернення його у свою користь, діючи з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, з шафи в спальному приміщенні вищевказаної квартири таємно, шляхом вільного доступу викрав грошові кошти у розмірі 700 доларів США, що становить 17409 грн. 28 коп. на момент скоєння злочину.
Після цього, з викраденими ним грошима покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ними на власний розсуд. В наслідок злочинних дій ОСОБА_3 спричинив матеріальний збиток потерпілій гр. ОСОБА_6 на суму 17409 грн. 28 коп.
Потерпіла ОСОБА_6 заявила цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування 18 340 грн. матеріальної шкоди, 4000 грн. моральної шкоди, завданої злочином, а також 600 грн. витрат на правову допомогу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі та дав пояснення аналогічні обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Щиро розкаюється у скоєному злочині. Цивільний позов визнав у повному обсязі.
Обвинувачений та прокурор звернулись до суду із клопотанням про розгляд кримінального провадження в порядку ст. 349 ч.3 КПК України без виклику в судове засідання потерпілої, свідків, та без дослідження письмових доказів.
Враховуючи, що обвинувачений визнає свою вину та цивільний позов, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення ніким не оспорюються, свідчення обвинуваченого в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, суд, на підставі ч.3 ст.349 КПК України вважає необхідним обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що стосуються речових доказів, та тих що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють значення цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити такі обставини апеляційному порядку.
Аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, узгоджуються між собою, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_3 і вважає що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню нових злочинів, суд враховує ступень тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості.
Обговорюючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд бере до уваги, що останній визнав вину у скоєні кримінального правопорушення в повному обсязі та повністю визнав цивільний позов, згідно даних, які характеризують його особу: обвинувачений за місцем мешкання характеризується сусідами з позитивної сторони (Т.2 а.с.71), раніше судимий (Т.1 а.с.61-62), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра не перебував та не перебуває, у лікаря-нарколога перебуває під диспансерним наглядом з січня 2012 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання декількох психоактиних речовин. Синдром залежності (Т.1 а.с.63,64).
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому визначається щиросердне каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч.4 ст.70 КК України та ст. 75 КК України, поклавши обов`язки п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вказаний вид покарання за переконанням суду є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає цілям покарання.
У справі потерпіла ОСОБА_6 заявила цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 сум моральної та матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення витрат на правову допомогу, який обвинувачений визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 статті 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Суд приходить до висновку, що умисними, протиправними діями, які виразились у таємному викраденні майна, потерпілій спричинена моральна та матеріальна шкода, відповідальність за яку суд покладає на обвинуваченого в зв`язку з доведенням його вини.
Вирішуючи питання про належність, допустимість доказів та з огляду на наявність підстав звільнення від доказування, суд керується нормами ЦПК України, а саме: ч.1 ст.61 якої передбачає що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Таким чином, приймаючи до уваги визнання позову обвинуваченим, дослідивши доводи позивача, які відповідають обставинам які досліджував суд в рамках кримінального провадження, суд вважає, що на підставі ст.ст. 16, 1166, 1167 ЦК України, позовні вимоги ОСОБА_6 про відшкодування заподіяної моральної та матеріальної шкоди, відшкодування витрат на правову допомогу підлягають задоволенню.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три ) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_3 частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком від 24.10.2016 року постановленим Жовтневим р/с м. Кривого Рогу та остаточно призначити покарання у вигляді 3 (три) років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 18340,00 грн.; моральної шкоди 4 000 грн. та витрати на правову допомогу 600 грн.

Речовий доказ вилучені у ОСОБА_3 чоловіча чорна сумка через плече марки «Реформ», чоловіча зимова куртка чорного кольору (пуховик) марки «Адідас» із капюшоном, кофта чоловіча із капюшоном чорного кольору марки «Адідас», кофта чоловіча синього кольору марки «Адідас», чоловічі кросівки чорного кольору марки «Адідас» 44 розміру, які знаходяться на зберіганні у камері схову Саксаганського ВП КВП повернути ОСОБА_8 , дозволивши розпоряджатись на власний розсуд (Т.1 а.с.22,23).
Речовий доказ три сліди папілярних узорів на три відрізки липкої стрічки, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах справи (Т.1 а.с. 52,50,51).
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1