н/п 1-кп/640/302/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2017 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
перекладача ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Ізраїлю, уродженки Ізраїлю, раніше не судимої, яка навчається у Харківському національному університеті ім. В.Н. Каразіна, незаміжня, не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
в скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, -
встановив:
15.03.2016 приблизно о 16 год. 41 хв. ОСОБА_7 знаходячись у ТРЦ «Дафі» за адресою: м. Харків, вул. Г. Праці, б. 9, у магазині «Bershka» , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу взяла з полиці магазину «Bershka» належне ТОВ «Бершка Україна» майно, а саме: сумку жіночу ТМ «Bershka», гаманець жіночий ТМ «Bershka» загальною вартістю, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №1723 від 12.04.2016 - 1248 грн. 00 коп. Після чого, ОСОБА_7 поклала вказане майно собі до сумки та пересікла лінію кас те антикрадіжних воріт магазину «Bershka», умисно не оплативши за вказане майно, чим спричинила ТОВ «Бершка Україна» шкоду на вищевказану суму.
Але довести свій злочинний умисел до кінця не змогла, так як спрацювала антикрадіжні ворота та ОСОБА_7 була затримана співробітником охорони TPЦ « Дафі» з неоплаченим товаром.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинила злочин передбачений ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В підготовче судове засідання суду надана угода про примирення укладена 22.12.2016р. між сторонами кримінального провадження потерпілим ТОВ «Бершка Україна», від імені якого діяв представник за довіреністю та підозрюваною ОСОБА_6 , за змістом якої вони погодились, що ОСОБА_6 беззастережно визнає свою вину, сприяє розслідуванню та понесе покарання за ч.2 ст. 15 , ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. ст.473, 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України, якою передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадження у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 себе винною у вчиненні злочину визнала, підтвердила, що угоду про примирення вона уклала добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї є зрозумілими, просила затвердити зазначену угоду. Захисник просив затвердити угоду.
Представник потерпілого зі свого боку також підтвердив суду, що зазначена угода укладена добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди є зрозумілими. Просив суд затвердити зазначену угоду про примирення.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, а також відповідає положенням КК України щодо правової кваліфікація злочину та узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті, передбаченої ч.1 ст. 185 КК України.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб і є наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання, з урахуванням особи обвинуваченої, яка має постійне місце проживання, раніше не судима, є студенткою.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження: потерпілими, від імені якого дії представник та ОСОБА_6 і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину , передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та ухвалення обвинувального вироку.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд,-
засудив:
Угоду про примирення між потерпілими ТОВ «Бершка Україна», від імені якого діяв представник та ОСОБА_6 - затвердити.
ОСОБА_6 визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України і призначити їй покарання у розрімі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 439 грн. 80 коп.
Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1