АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/924/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено частково клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, тобто до 25 березня 2017 року із визначенням розміру застави у розмірі 1875 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 000 000 (три мільйони) гривень щодо

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ставчани, Пустомитівського району. Львівської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 28. ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289, ч.4 ст. 28. ч. 2 ст. 342 КК України.

Відповідно до ухвали, приймаючи рішення слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях та дані про особу підозрюваного і дійшов висновку, що належний контроль за поведінкою підозрюваного та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Прокурор ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначення розміру застави, посилаючись на її необґрунтованість, а у разі відмови в задоволенні вимог апеляційної скарги в цій частині, постановити нову ухвалу про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у межах 3 125 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5 000 000 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, прокурор посилається на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень у складі злочинної організації із застосуванням насильства та зазначає, що при визначенні розміру застави, слідчим суддею не враховано матеріальний стан підозрюваного, а враховано тільки вартість вилучених під час обшуку у підозрюваного транспортних засобів, яка складає понад 1 млн. грн.

Підозрюваний ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зменшити розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зазначає, що розмір майнової шкоди, зазначений у клопотанні слідчого, не відповідає дійсності та додає, що в матеріалах кримінального провадження наявні докази повернення майнової шкоди потерпілим.

Одночасно, апелянт звертає увагу суду на те, що на його утриманні знаходяться троє малолітніх дітей і мати пенсіонерка, а на майно, що належить підозрюваному, в сумі 2 500 000 грн. накладено арешт, з метою відшкодування завданої шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги підозрюваного, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу підозрюваного та заперечували проти апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та підозрюваного задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебуває кримінальне провадження № 0002112, відомості про яке 21.05.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 289 КК України.
25.01.2017 року ОСОБА_8 затримано, про що складено відповідний протокол.
25.01.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289 КК України.
27.01.2017 року старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

27.01.2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання задоволено частково та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, тобто до 25 березня 2017 року із визначенням розміру застави у розмірі 1875 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 000 000 (три мільйони) гривень.

Під час розгляду зазначеного клопотання, слідчий суддяправильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289 КК України, що не оспорюється апелянтами в апеляційних скаргах.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про визначення підозрюваному ОСОБА_8 застави у розмірі 3 000 000 (три мільйони) гривень, виходячи з наступного.
Так, відповідно до частини 5 ст. 183 КПК України, передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя, врахувавши конкретні обставини та тяжкість правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , корисливий томив їх вчинення, дані про особу і майновий стан підозрюваного, дані, що містяться в долучених до матеріалів клопотання протоколах за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, прийшов до висновку про те, що даний випадок є виключним та застосував заставу у розмірі 3 000 000 грн., з цим розміром погоджується і колегія суддів.

Саме такий розмір застави, за переконанням колегії суддів, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків.
Підстав вважати його завідомо непомірним та таким, що суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів не вбачає, а тому вимоги апеляційної скарги підозрюваного та прокурора слід визнати непереконливими.
Крім того, посилання прокурора на той факт, що інкриміновані підозрюваному кримінальні правопорушення вчинені у складі злочинної організації із застосуванням насильства, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення в частині визначення судом застави, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України.
Посилання прокурора на неврахування слідчим суддею матеріального стану підозрюваного, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються змістом оскаржуваної ухвали, як і посилання підозрюваного на неврахування даних про його особу.
Що стосується питання розміру майнової шкоди, то дані обставини не є предметом розгляду при вирішення питання про застосування щодо особи заходів забезпечення кримінального провадження, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні, як і твердження підозрюваного з приводу повернення майнової шкоди потерпілим.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви з яких прийняв відповідне рішення.
За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційних скаргах прокурора та підозрюваного, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.
Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 197, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва 27 січня 2017 року, якою задоволено частково клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 та застосовано щодо ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, тобто до 25 березня 2017 року із визначенням розміру застави у розмірі 1875 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 000 000 (три мільйони) гривень залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4