Справа № № 585/1904/17
Номер провадження 1-кс/585/412/17
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
26 травня 2017 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни, Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
за ч.2, ч. 3 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 своє клопотання обґрунтовує тим, що, відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі м.Харків ОСОБА_6 познайомився з ОСОБА_7 , з яким підтримував приятельські відносини. Також під час досудового розслідування встановлено, що після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_6 продовжував спілкуватись з ОСОБА_7 , так як його батько ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на той час відбував покарання в Роменській РВК №56. Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_8 почав проживати на території АДРЕСА_2 та підтримувати дружні відносини з ОСОБА_6 . ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_6 та мешканцю АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинити злочини на території м. Ромни та Роменського району шляхом шахрайства, та отримав їхню згоду.
Залучення ОСОБА_8 до вчинення шахрайства ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , крім бажання кожного з них досягнути протиправного збагачення, було обумовлене приятельськими стосунками, здатністю до виконання поставлених перед ним задач, комунікабельністю, що у комплексі мало бути використано в їхніх інтересах на виконання єдиного плану та досягнення протиправної мети.
Так, невстановлена слідством особа самостійно обирала об`єкт злочинних посягань осіб, яким телефонували на стаціонарні чи мобільні телефони та представившись працівником поліції розповідала видуману легенду, що їх син чи онук наніс комусь тілесні ушкодження чи інше і для вирішення цього питання необхідні грошові кошти певної суми. Після чого ОСОБА_8 надавались вказівки невідомою особою з вказанням конкретних адрес куди саме їхати, що говорити та яким іменем представитись.
Так, 24.04.2017 року невстановлена в ході досудового розслідування особа зателефонувавши на стаціонарний номер «7-98-77», яким користується ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мешканка АДРЕСА_4 та представившись внуком останньої ОСОБА_10 попрохав надати кошти для вирішення питання про не притягнення до кримінальної відповідальності за нанесення тілесних ушкоджень іншій людині та передати їх товаришу внука ОСОБА_10 , а також для більшого введення в оману потерпілої попрохав написати доручення на передачу коштів.
Приблизно о 22 год. ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, повторно, умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання його наслідків, на автомобілі таксі марки ВАЗ 21099 приїхали до господарства ОСОБА_9 , де за раніше обумовленою схемою, ОСОБА_4 зайшов у двір до потерпілої та представившись товаришем внука ОСОБА_10 сказав, щоб потерпіла ОСОБА_9 передала кошти йому і таким чином, шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілої в сумі 10 000 грн.
У такий спосіб невстановлена слідством особа, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 протиправно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою групою осіб вчинили злочин із заволодіння грошовими коштами потерпілого шляхом обману.
Своїми протиправними діями, що виразилися у заволодінні чужими грошовими коштами шляхом обману ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 завдали матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 10000 грн.
Також , 23.05.2017 року невстановлена в ході досудового розслідування особа зателефонувавши на стаціонарний номер «2-14-70», яким користується ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 мешканець АДРЕСА_5 та представившись сином останнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 попрохав надати коштів для вирішення питання про не притягнення до кримінальної відповідальності за нанесення тілесних ушкоджень іншій людині та передати їх чоловіку на ім`я ОСОБА_13 який зараз прийде до них додому.
Близько 22 год. ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, повторно, умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання його наслідків, на автомобілі таксі марки ВАЗ 21099, приїхали до господарства ОСОБА_11 , де за раніше обумовленою схемою, ОСОБА_6 зайшов у двір до потерпілого та представившись ОСОБА_13 , якому потерпілий повинен передати кошти, шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілої в сумі 7 000 грн. Після чого сів до вказаного автомобіля, але проїхавши декілька метрів, йому зателефонувала невстановлена в ході досудового слідства особа, та сказала, щоб він знову повернувся за попередньою адресою, так як шляхом обману у потерпілого ще потрібно заволодіти коштами. Коли ОСОБА_6 знову повернувся до господарства ОСОБА_11 , останній стояв у дворі та передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1100 грн. для вирішення питання про не притягнення свого сина ОСОБА_12 до відповідальності.
У такий спосіб невстановлена слідством особа, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 протиправно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою групою осіб вчинили злочин із заволодіння грошовими коштами потерпілого шляхом обману.
Своїми протиправними діями, що виразилися у заволодінні чужими грошовими коштами шляхом обману ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_4 завдали матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 8100 грн.
Також 25.04.2017 року невстановлена в ході досудового розслідування особа зателефонувавши на стаціонарний номер «7-96-45», яким користується ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканка АДРЕСА_6 та представившись сином останньої ОСОБА_15 попрохав передати грошові кошти в сумі 50 000 грн., для оплати лікування особи, якій нібито син наніс тілесні ушкодження. Невідома особа повідомила, що грошові кошти потрібно передати товаришем сина на ім`я ОСОБА_16 , який чекав біля хвіртки господарства.
Близько 16 год. ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, повторно, умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання його наслідків, на автомобілі таксі приїхали до господарства ОСОБА_14 , де за раніше обумовленою схемою, ОСОБА_4 підійшов до двору потерпілої та представившись товаришем сина ОСОБА_16 сказав, щоб потерпіла ОСОБА_14 передала кошти йому і таким чином, шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілої в сумі 10 000 доларів США.
Окрім того, встановлено, що ОСОБА_17 вчинив аналогічні шахрайські дії відносно ОСОБА_18 , чим завдав шкоду потерпілому на суму 10000 грн., замах на шахрайські дії відносно ОСОБА_19 на суму 30000 грн., ОСОБА_20 на суму 5000 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 ч. 2, ч. 3 КК України, а саме: заволодів чужим майном шляхом обману, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.
Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000327 від 04.04.2017 року, та № 0000556 від 26.05.2017 року, тобто відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,3 ст. 190 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи особистість підозрюваного, його негативну репутацію, перебування на обліку, як наркозалежного та відсутність постійного легального джерела доходу, у слідства є підстави вважати, що ОСОБА_4 без обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, зазначив, що він визнає свою причетність не до всіх епізодів злочинної діяльності, в пред`явленій підозрі за ч.2 ст. 190 КК України по факту вчинення шахрайських дій відносно ОСОБА_21 та за ч.3 ст. 190 у вчиненні шахрайських дій відносно ОСОБА_22 визнав в повному обсязі. Просив врахувати, що в нього є двоє неповнолітніх дітей, який він утримує: це донька від першого шлюбу, мати якої веде неналежний спосіб життя і тому дана дитина практично знаходиться під його наглядом. Також має сина з громадською дружиною, і ще з ними проживає її син, що просив врахувати. Розкаявся в тому, що він вчиняв. Пояснив це тим, що скоював під впливом тяжких сімейних обставин, а саме хворобою малолітньої доньки. Зазначив, що буде за першою вимогою з"являтись до слідчого , що і було зроблено.Крім того пояснив, що ОСОБА_23 він знав через ОСОБА_6 , один у одного вдома ніколи не були і про місце проживання не обізнані.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується необхідність надання застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З матеріалів з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається наявність кримінального провадження № 0000327 від 04.04.2017 року та № 0000556 від 26.05.2017 року, в рамках якого розглядається вказане клопотання.

24 травня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.2 ст.190 КК України. ( а.с.15 - 16).

26 травня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.3 ст.190 КК України. ( а.с.31).

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання :

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчий суддя оцінив наявність ризиків, зазначених слідчим у клопотанні, та на підставі наданих слідчим матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК.

Слідчий суддя вважає, що прокурор у судовому засіданні довів , що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2,3 ст.190 КК України.

Обґрунтованість підозр у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, підтверджується сукупністю доказів, зібраних в ході досудового розслідування(а.с.3-20) та поясненнями наданими підозрюваним у судовому засіданні.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України слідчий зазначає в клопотанні, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання переховуватись від органів досудового слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та впливати на свідків та/або потерпілих

Під час судового розгляду вищевказаного клопотання у суді встановлено наявність ризику, передбачених п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме слідчий суддя вважає, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 можливість впливати на потерпілих та/або свідків.

Ризики, вказані слідчим, та передбачені п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, не підтверджені об`єктивно існуючими доказами, а є лише думкою прокурора і не можуть покладатися в основу прийнятого рішення.

Клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою фактично ґрунтується лише на припущеннях про неможливість застосування іншого більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий , прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України , якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися віл органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Суд вважає, що прокурор не довів недостатності застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання існуючого ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що достатнім для запобіганню ризику передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України буде обрання підозрюваному міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. Тобто у даному випадку слідчий суддя застосовує більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні (ч.4 ст.194 КПК України).

При прийнятті вказаного рішення слідчий суддя враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України, зокрема вагомість доказів прокурора у підозрі, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному; усталеність соціальних зв`язків; наявність неповнолітнх дітей; можливість заробляти на життя перебуваючи вдома, оскільки підозрюваний повідомив , що надає послуги з ремонту взуття.Крім того, суд враховує поведінку ОСОБА_4 в ході до судового слідства, який з`являвся до слідчого для проведення слідчих дій, майже одразу після вчинення злочину та для розгляду клопотань слідчого судді.

Суд вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю забезпечить виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та буде достатнім для запобігання ризику передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.132, 177, 178, 181, 194, 195 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Клопотання слідчого СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинення злочину передбаченого ч.2, 3 ст.190 КК України - задовольнити частково.

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ромни, Сумської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту арешту із застосуванням електронного засобу контролю та покласти на нього наступні обовязки:
1) прибувати за першою вимогою до слідчого Роменського ВП ГУНП в Сумській області, прокурора та суду;

2) заборонити підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою: в АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

3) носити електронний засіб контролю;

4) уникати спілкування з особами, які визначить слідчий або прокурор.

Копію ухвали для виконання надіслати Роменському ВП ГУНП в Сумській області.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала діє протягом двох місяців з моменту її винесення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя:підпис… Копія вірна: СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1