АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника цивільного позивача ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 06 липня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволені клопотання адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_6 , про арешт майна.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував відсутністю підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

В апеляційній скарзі представник цивільного позивача, просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою задовольнити подане ним клопотання та накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкритих в Філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ним було надано достатньо доказів, що вказують на причетність посадових осіб ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» до вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_6 , а тому, на його думку є достатньо підстав для накладення арешту грошові кошти даного товариства з метою відшкодування завданих збитків (цивільний позов).

Представник цивільного позивача будучи повідомлений належним чином про дату розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме по факту протиправного заволодіння шахрайським способом посадовими особами ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_11 грошовими коштами ОСОБА_6 .

В рамках даного кримінального провадження представник ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про арешт грошових коштів ТОВ «КУПЕР ПРАЙС», що знаходяться на банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкритих в Філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою забезпечення заявленого цивільного позову.

Слідчий суддя відмовив в задоволенні поданого клопотання пославшись на відсутність підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, колегія суддів не погоджується з такими висновками слідчого судді виходячи з наступних обставин.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При цьому, відповідно до положень ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, а саме з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

На даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є арешт майна.

Так, СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме по факту протиправного заволодіння шахрайським способом посадовими особами ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_11 грошовими коштами ОСОБА_6 .

В рамках даного кримінального провадження представником ОСОБА_6 , адвокатом ОСОБА_7 , було заявлено цивільний позов в розмірі 3 900 000 грн.

30 квітня 2017 року постановою слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 було визнано цивільний позивачем у кримінальному провадженні № 0000019, а адвоката ОСОБА_7 представником цивільного позивача.

Згідно ст. 173 КПК України арешт на майно з метою забезпечення цивільного позову накладається за наявності обґрунтованої підозри, заявленого цивільного позову та встановленого розміру завданої шкоди.

Сукупність доданих до клопотання про арешт майна матеріалів вказує на наявність обґрунтованої підозри, в рамках кримінального провадження № 0000019. Також у даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов та надано достатньо даних на обґрунтування його розміру.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо наявності підстав для накладення арешту на майно. На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Разом з тим, виходячи принципурозумності та співрозмірності обмеження права власності, колегія суддів вважає, що арешту підлягають грошові кошти в сумі 3 900 000 грн., яка дорівнює розміру заявленого цивільного позову.
Таким чином, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановлення нової ухвали апеляційним судом, якою, у відповідності до вище наведених обставин клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , про арешт майна слід задовольнити та накласти арешт на майно, а саме на грошові кошти в сумі 3 900 000 грн., що знаходяться на рахунках ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкритих в Філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та на видаткові операції по цим рахункам за винятком операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), виплати заробітної плати співробітникам, аліментних зобов`язань.
У зв`язку з цим, апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника цивільного позивача ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 06 липня 2017 року, якою відмовлено в задоволені клопотання адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_6 , про арешт майна, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_6 , про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на грошові кошти в сумі 3 900 000 грн., що знаходяться на рахунках ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкритих в Філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та на видаткові операції по цим рахункам за винятком операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), виплати заробітної плати співробітникам, аліментних зобов`язань.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/3873/2017 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанціїОСОБА_12
Доповідач ОСОБА_1