Справа № 450/1598/16-к Провадження № 1-кп/450/227/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2016 Пустомитівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000855 від 10.06.2015 року про обвинувачення :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Борислав Львівської області, українець, громадянин України, з середньо - спеціальною освітою, не працюючий, інвалідом не являється, одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, останнє місце реєстрації АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз 16.02.2015 Стрийським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, судимість не погашена, який обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , умисно, з корисливих мотивів, із метою заволодіння чужими грошима, діючи повторно, перебуваючи в Долинському виправному центрі № 118, що в с. Тростянець Долинського району Івано-Франківської області, шляхом обману, що знайшов свій прояв у повідомленні завідомо неправдивих відомостей ОСОБА_5 про те, що він є її давнім знайомим, якому терміново необхідно позичити в борг грошові кошти, водночас не маючи наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання з приводу повернення грошових коштів, тобто шляхом обману потерпілої ОСОБА_7 , незаконно заволодів її грошовими коштами в сумі 5 000 грн. Вказані грошові кошти потерпіла 07.06.2015 о 16:00 год., перебуваючи по вул. Івана-Франка, у с. Сокільники Лустомитівського району Львівської області, передала особисто в руки раніше незнайомому водію таксі, який в подальшому передав вище вказані грошові кошти ОСОБА_3 , здійснивши переказ їх через банківський термінал на банківську картку КБ «Привагбанк». В подальшому, ОСОБА_3 привласнив зазначену суму грошей та розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на суму 5 000 грн.

Крім того, ОСОБА_3 , умисно, з корисливих мотивів, із метою оволодіння чужими грошима, повторно, перебуваючи в Долинському виправному центрі № 118, що в с. Тростянець Долинського району Івано- Франківської області, зловживаючи довірою, шляхом обману, що знайшов свій прояв у повідомленні завідомо неправдивих відомостей ОСОБА_5 про те, що він є її давнім знайомим, якому терміново необхідно позичити в борг грошові кошти, оскільки попередньо отриманої суми грошей йому недостатньо для вирішення його проблем, водночас не маючи наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання з приводу повернення грошових коштів, тобто шляхом обману потерпілої ОСОБА_7 , незаконно заволодів її грошовими коштами в сумі 4 900 грн. Вказані грошові кошти потерпіла 07.06.2015 о 17:00 год., перебуваючи по вул. Івана-Франка, у с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, передала особисто в руки раніше незнайомому водію таксі, який в подальшому передав вище вказані грошові кошти ОСОБА_3 , здійснивши переказ їх через банківський термінал на банківську картку КБ «Приватбанк». В подальшому, ОСОБА_3 привласнив зазначену суму грошей та розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на суму 4 900 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю та пояснив, що перебуваючи в Долинському виправному центрі № 118, що в с. Тростянець Долинського району Івано-Франківської області, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, повідомивши завідомо неправдивих відомостей ОСОБА_5 про те, що він є її давнім знайомим, незаконно заволодів її грошовими коштами в сумі 5 000 грн., які вона передала 07.06.2015 водію таксі, який в подальшому переказав їх на йогобанківську картку КБ „Приватбанк. Окрім цього, перебуваючи в Долинському виправному центрі № 118, що в с. Тростянець Долинського району Івано-Франківської області, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_5 повідомивши, що попередньої суми коштів йому недостатньо для вирішення його проблем, незаконно заволодів її грошовими коштами в сумі 4900 грн., які вона передала 07.06.2015 року близько 17 год. 00 хв. водію таксі, який в подальшому переказав їх на його банківську картку КБ „Приватбанк.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним повністю у вчиненні інкримінованого йому злочині, фактичні обставини злочину не оспорюються учасниками судового розгляду і вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно обставин вчинення замаху на крадіжку.

Таким чином, суд впевнившись у правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2, ст. 190 КК України є правильною так як ОСОБА_3 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману повторно, шахрайство.

За вчинений злочин ОСОБА_3 підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого злочину, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованому йому злочині визнав повністю, активно сприяв органам досудового розслідування у розкритті злочину, у вчиненому ним злочині щиро кається, - ці обставини суд враховує як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

На підставі вищенаведеного, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, враховуючи особу обвинуваченого, який ні де не працює, будучи неодноразово раніше судимим, та відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі відповідних висновків не зробив та на шлях виправлення не став та будучи умовно-достроково звільненим з місць позбавлення волі, протягом невідбутої частини покарання вчинив новий злочин, аналогічної категорії, суд вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції ч.2 ст. 190 КК України та ізолювати його від суспільства так як виправлення його без ізоляції від суспільства є неможливим.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_3 вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.02.2015 року за ч. 2 ст. 190 КК України засуджений до 1 (один) року 6 (шість) місяців обмеження волі та на підставі ст. 81 КК України ухвалою Долинського районного суду Львівської області від 08.02.2016 року, умовно-достроково звільнений від відбуття покарання за вказаним вироком, з невідбутим строком 3 місяці 16 дні обмеження волі, покарання за цим вироком слід обрати за сукупністю, шляхом складання вироків, приєднуючи повністю невідбуту частину покарання за попереднім вироком відповідно до ст. 71 КК України перевівши відповідно до ст. 72 КК України, покарання у виді 3 місяці 16 дні обмеження волі в 1 (один) місяць 23 дні позбавлення волі.

Під час судового розгляду кримінального провадження потерпілою стороною ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 заявлено цивільний позов в якому просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 відшкодування за завдану їй злочином шкоду у виді матеріальної шкоди в розмірі 9900 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

У відповідності до положень ст. 128 КПК України, враховуючи неврегульованість кримінально-процесуальним законом процесуальних відносин між сторонами, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, до них підлягають застосуванню норми Цивільно-процесуального законодавства України.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна особа зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 ЦПК України.

Судом встановлено, що вчиненим злочином обвинуваченим ОСОБА_3 завдано ОСОБА_5 матеріальну шкоду, яка виразилась у незаконному заволодінні, шляхом обману її коштами на загальну суму 9900 гривень Надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам та встановленими судом обставинами, враховуючи безумовлене визнання обвинуваченим позовних вимог цивільного позову, суд вважає позовні вимоги цивільного позивача підставними та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Керуючись ст. ст. 128, 368, 370, 374 КПК України , суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (один) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України приєднати до покарання за цим вироком, повністю невідбуте покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.02.2015 року у виді 1 (один) місяць 23 дні позбавлення волі та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 1 (один) року 7 (сім) місяців 23 (двадцять три) дні позбавлення волі.

До вступу вироку в законну сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_5 задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 9900 (дев`ять тисяч дев`ясот) гривень матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 3 000 (три тисячі) гривень відшкодування за заподіяння моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим до позбавлення волі, в той же строк з часу вручення копії вироку.

СуддяОСОБА_1