Провадження № 11-кп/792/438/17
Справа № 687/474/16-к Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000449 від 27.11.2015 року, за апеляційними скаргами прокурора та потерпілої ОСОБА_7 на вирок Чемеровецького районного суду від 24 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Чемеровецького районного суду від 24 травня 2017 року

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрківці Чемеровецького району, Хмельницької області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України виправдано за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення.
Запобіжний захід ОСОБА_10 не обирався.
Заявлені прокурором цивільний позов про відшкодування витрат на лікування закладу охорони здоров`я та цивільний позов потерпілої про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.
Процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи №486А від 21.12.2015 року в сумі 491,04 грн. віднесено на рахунок держави.
Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №158а від 12.01.2016 року в сумі 491,04 грн. віднесено на рахунок держави.
Процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної та судово транспортно-трасологічної експертиз (інженерно-технічної експертизи) № 536А від 10.03.2017 року в сумі 2814,72 грн. віднесено на рахунок держави.
Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Як вбачається з вироку, ОСОБА_10 ставилося у вину, що він 27 листопада 2015 року близько 08 год. 20 хв. на ділянці 35 км+35 м. автодороги сполучення Кам`янець-Подільський - Білогіря, поблизу с.Свіршківці, Чемеровецького району, Хмельницької області, керуючи маловантажним бортовим автомобілем марки «Mercedes-Benz» моделі 308D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони смт. Чемерівці, в напрямку смт. Білогіря, Хмельницької області, порушивши вимоги п.1.5, п.2.3.(б), п.12.1. Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки та стан дорожнього покриття, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу і безпечно керувати ним, допустив виїзд керованого ним автомобіля на смугу зустрічного руху. В ході руху по зустрічному напрямку, ОСОБА_10 допустив зіткнення керованого ним автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі 308D, реєстраційний номер НОМЕР_1 із автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , який рухався в цій смузі руху, у якому знаходилися пасажири ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ..
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 , водій автомобіля «ВАЗ» моделі «21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді синяка в виличній області зліва з розповсюдженням на підочну область зліва та верхнє повіко лівого ока, синяка на переднє-боковій поверхні грудної клітки зліва по ходу сьомого ребра по переднє-підпаховій та середньо-підпаховій лініям, які, згідно висновку експерта №900 від 03.12.2015 року, по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_7 , пасажир автомобіля «ВАЗ» моделі «21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка знаходилась на передньому сидінні, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому проксимальної головки малогомілкової кістки, закритого внутрішнього суглобового перелому зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, що, згідно висновку експерта №92 від 11.02.2016, по ступені тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які привели до тривалого розладу здоровя більше 21 дня.
Своїми діями ОСОБА_10 порушив вимоги п.п. 1.5 ч.1, 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками - отриманням тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості потерпілою ОСОБА_7 та отриманням тілесних ушкодженнь легкого ступеня тяжкості потерпілим ОСОБА_11 ..
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_7 просить скасувати вирок через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вказує, що суд у вироку посилається на покази свідків які не були на місці події та є найманими працівниками ОСОБА_10 .. Крім того, вони не допитувалися під час досудового розслідування та не заявлялося клопотання про їх допит під час підготовчого судового засідання. Також зазначає, що суд враховує висновок експерта побудований на сумнівних вихідних даних і не бере до уваги покази потерпілої, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , розписки ОСОБА_10 від 27.11.2015 року з яких вбачається, що він визнає свою вину. Зазначає, що здобуті дані під час слідчого експерименту за її участі та свідка ОСОБА_11 не були подані експерту для проведення експертизи. Крім того, звертає увагу, що висновок експерта №536 від 10.03.2017 року не досліджувався в судовому засіданні.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати у зв`язку із неповнотою судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_10 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки, а також задоволити в повному обсязі цивільний позов прокурора в інтересах держави про стягнення затрат закладу охорони здоров`я за лікування потерпілої ОСОБА_7 та цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 .. Просить допитати потерпілу ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_10 , свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; дослідити протокол огляду місця події з фото-таблицями та схемою ДТП до протоколу огляду місця події, висновок експерта №486А від 21.12.2015, протоколи проведення слідчих експериментів з участю потерпілої ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_14 від 12.11.2016, дослідити доручення, повідомлення про відкриття матеріалів досудового розслідування, протокол надання доступу до матеріалів досудового розслідування підозрюваному та захиснику, повідомлення підозрюваного та захисника про відсутність доказів у кримінальному провадженні.
Вказує, що судом безпідставно не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, також в судовому рішення не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Зазначає, що судом необгрунтовано не взято до уваги показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , потерпілої ОСОБА_7 , які об`єктивно підтверджуються висновком автотехнічної експертизи №486А від 21.12.2015 та даними протоколу огляду місця події з додатками до нього від 27.11.2015. Крім того, в порушення ч.10 ст. 101 КПК України, судом не взято до уваги висновок експерта №486А від 21.12.2015. Зауважує, що судом ухвалено вирок на підставі недопустимих доказів, а саме: показань свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , протоколів слідчих експериментів за їх участі, а також висновку повторної автотехнічної та судової транспортно-трасологічної експертизи №536А від 10.03.2017, зробленого виключно на підставі вихідних даних, отриманих з показань цих свідків. Зазначає, що з порушенням вимог ст.7, 9, 22, 376 КПК України суд постановив ухвалу від 13.12.2016 про призначення судової автотехнічної та судової транспортно-трасологічної експертизи. При цьому, вихідні дані для проведення вказаної експертизи зазначалися в ухвалі суду з показань свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та проведених за їх участі слідчого експерименту, незважаючи на те, що показання цих свідків, відповідно до ст. 86, ч.12 ст. 290 КПК України є недопустимими доказами, оскільки не були відкриті стороні обвинувачення. Також, в порушення ст. 350 КПК України, поза межами судового засідання, задоволено клопотання сторони захисту про виклик до суду з метою допиту експерта ОСОБА_19 , хоча його висновок №536 А від 10.03.2017 в судовому засіданні не оголошувався та не досліджувався. В порушення ст. 365 КПК України, судом перед виходом до нарадчої кімнати для ухвалення вироку обвинуваченому не надано останнє слово.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора який підтримав подану апеляційну скаргу, доводи потерпілої ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_9 , які заперечили проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілої підлягає задоволенню, а апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню за таких підстав.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого КПК України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих вимог кримінально - процесуального закону не було дотримано судом першої інстанції при ухвалені вироку.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що судом допущено неповноту судового розгляду, оскільки в судовому засіданні залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Так, суд першої інстанції для визнання невинуватим та виправдання ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення взяв до уваги: показання самого ОСОБА_10 ; показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; протоколи слідчих експериментів з участю обвинуваченого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; висновок повторної автотехнічної та судової транспортно- трасологічної експертизи №536А від 10.03.2017.
Проте, при ухваленні вироку судом безпідставно не взято до уваги показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , потерпілої ОСОБА_7 , які об`єктивно підтверджуються висновком автотехнічної експертизи №486 А від 21.12.2015 та даними протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди з фото-таблицями та схемою ДПТ від 27.11.2015.
Судом, в порушення ч. 10 ст. 101 КПК України, невмотивовано у вироку не взяття до уваги висновок експерта №486А від 21.12.2015, згідно якого виїзд на узбіччя свого руху водія автомобіля ВАЗ-21099 р/н НОМЕР_2 ОСОБА_11 з метою уникнення зіткнення із зустрічним автомобілем, який виїжджав на його смугу руху в неконтрольованому стані (заносі) можна вважати вимушеним і немає підстав вважати його невиправданим з технічної точки зору. Водій автомобіля ВАЗ- 21099 р/н НОМЕР_2 ОСОБА_11 не мав технічної можливості запобігти зіткненню із зустрічним автомобілем «Mercedes-Benz» р/н НОМЕР_1 шляхом гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху, вказаного у вихідних даних. Причиною ДТП з технічної точки зору стало невиконання водієм автомобіля «Mercedes-Benz» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_10 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху.
Про те, що в діях ОСОБА_10 є порушення правил дорожнього руху не заперечувалось і самим ОСОБА_10 під час судового розгляду в апеляційній інстанції.
Крім того, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 під час досудового розслідування не допитувалися, клопотання сторони захисту з даного приводу слідчому не надавалися, в тому числі і під час виконання вимог ст. 290 КПК України. Про виклик свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 заявлено стороною захисту в судовому засіданні лише 20.04.2016. При цьому, анкетні дані вказаних осіб та місце їх проживання стороною захисту не зазначалися, обставини, про які можуть свідчити вказані особи, не повідомлялися. Допит свідка ОСОБА_16 ініційовано стороною захисту лише 15.08.2016 без відкриття стороні обвинувачення вказаного доказу у кримінальному провадженні.
Згідно ч.ч.11,12 ст. 290 КПК України, сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як доказ.
Зі статті 86 КПК України вбачається, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
За таких обставин колегія суддів, приходить до висновку, що судом ухвалено вирок на підставі недопустимих доказів, а саме: показаннях свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , відповідно протоколів слідчих експериментів за їх участі, а також висновку повторної автотехнічної та судової транспортно-трасологічної експертизи №536А від 10.03.2017, зробленого виключно на підставі вихідних даних, отриманих з показань цих свідків.

Крім того, враховуючи положення ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд має право ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам у разі якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені недоліки; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені ч. 2 ст. 509 КПК України.
Проте при наявності висновку експерта №486А від 21.12.2015 року, експерта в судове засідання для надання роз`яснень не було викликано і ухвалою від 13 грудня 2016 року призначено повторну судову авто технічну та судову транспортно-трасологічну експертизу. При цьому, вихідні дані для проведення вказаної експертизи зазначалися в ухвалі суду з показань свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та проведених за їх участі слідчих експериментів. Дані, отримані за результатами слідчих експериментів з потерпілою ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 , при постановлені вказаної ухвали судом не враховувалися і до уваги не брались.
В порушення приписів ст. 350 КПК України, поза межами судового засідання, задоволено клопотання сторони захисту про виклик до суду з метою допиту експерта ОСОБА_19 , чим суд позбавив учасників судового провадження можливості висловити свою думку з цього приводу. Також, перед допитом експерта ОСОБА_19 в судовому засіданні 18.05.2017, висновок експерта №536 А від 10.03.2017 в судовому засіданні не оголошувався та не досліджувався, необхідність виклику експерта для роз`яснення його висновку не обговорювалася.
Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та звукозапису судових засідань вбачається, що наявна в матеріалах кримінального провадження, ухвала Чемеровецького районного суду від 13.12.2016 про призначення повторної судової автотехнічної та судової транспортно-трасологічної експертизи, в порушення ст. 376 КПК України, не відповідає оголошеному в ході судового засідання 13.12.2016 тексту ухвали в частині вихідних даних для проведення експертизи. Згідно звукозапису судового засідання від 13.12.2016 вихідні дані для проведення експертизи не надавалися взагалі, а ухвала містила лише посилання про заявлені обвинуваченим та потерпілою клопотання щодо проведення експертизи.
Для проведення призначеної ухвалою Чемеровецького районного суду від 13.12.2016 повторної судової авто технічної та судової транспортно- трасологічної експертизи, експертом до Чемеровецького районного суду направлялись клопотання від 29.12.2016 та 08.02.2017 (в клопотанні зазначено 08.02.2016) про уточнення наданих в ухвалі суду вихідних даних.
В порушення ст.. 350 КПК України, судом самостійно вирішено вказані клопотання поза межами судового розгляду, без повідомлення сторін кримінального провадження та з`ясування думок сторін щодо їх розгляду.
Вказані обставини підтверджуються журналом судових засідань, аудіо- записом судового розгляду кримінального провадження, а також листами Чемеровецького районного суду від 10.01.2017 та від 22.02.2017.
Що свідчить про не дотримання вимог КПК України щодо процедури проведення судового розгляду у суді першої інстанції.
За таких обставин вирок суду, як такий що ухвалений за неповного судового розгляду, із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність не може залишатись в силі і підлягає скасуванню, а апеляційні скарги прокурора та потерпілої задоволенню.

Оскільки вирок суду скасовується з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів не перевіряє інші доводи апеляційних скарг, які підлягають перевірці в судді першої інстанції під час нового розгляду кримінального провадження.

При новому розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції слід врахувати недоліки вироку суду, зазначені в ухвалі апеляційної інстанції, та прийняти законне і обґрунтоване рішення стосовно ОСОБА_10 ..

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задоволити частково.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 задоволити.

Вирок Чемеровецького районного суду від 24 травня 2017 року стосовно ОСОБА_10 скасувати і призначити новий розгляд у Чемеровецькому районному суді Хмельницької області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2