Справа №482/197/17 10.04.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

розглянув кримінальне провадження №0000736 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні начальника Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 березня 2017 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.2 ст.185, ч.5 ст.186 КК України, повернуто прокурору.

Учасники судового провадження:

прокурор- ОСОБА_7

захисник- ОСОБА_8

потерпіла- ОСОБА_9 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційні скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000736 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.185, ч.5 ст.186 КК України, повернуто прокурору.

________________________________________________________________________Провадження № 11-кп/784/343/17 Головуючий першої інстанції:

ч.2 ст.185, ч.5 ст.186 КК України ОСОБА_10

Доповідач апеляційного суду:

ОСОБА_11

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вказує, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а розбіжності щодо зазначеного розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченого та можуть бути усунуті в порядку ст. 338 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

14 лютого 2017 року до Вознесенського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.5 ст.186 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити судовий розгляд кримінального провадження, зазначивши, що воно підсудне Вознесенському міськрайонному суду Миколаївської області, а обвинувальний акт відповідає вимогам закону.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту, суд першої інстанції зазначив, що наданий прокурором обвинувальний акт не відповідає вимогам п.7 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки згідно із цією нормою обвинувальний акт має містити розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.91 КПК України в кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Однак вказаний обвинувальний акт, на думку суду, містить розбіжності щодо зазначення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням по епізоду з потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , спочатку зазначено матеріальну шкоду в розмірі 550000 грн., а потім шкоду в розмірі 615000 грн.
За таких обставин суд дійшов висновку, що висунуте ОСОБА_6 обвинувачення передбаченого ч.5 ст.186 КК України є неконкретизованим, оскільки вказаний злочин має матеріальний склад, а тому має бути чітко визначено розмір спричиненої шкоди.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини
Суд заслухав пояснення прокурора який просив апеляційну скаргу задовольнити, потерпілу, яка залишила питання на розсуд суду, захисника яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчив матеріали кримінального провадження та обговорив доводи апеляційної скарги, прийшов до таких висновків.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно вимог п.7 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Як вбачається з матеріалів справи в обвинувальному акті міститься сума матеріальної шкоди завданої потерпілому ОСОБА_12 . Але, за епізодом кваліфікованим за ч.5 ст.186 КК України, в обвинувальному акті вказані різні суми завданої матеріальної шкоди: спочатку 550000 грн., а потім 615000 грн. Тому суд першої інстанцій вірно встановив про існування в обвинувальному акті розбіжностей щодо розміру завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди, але прийшов до помилкового висновку про порушення права обвинуваченого на підготовку свого захисту.

Згідно ст. 458 КПК України висновки Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідну норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції, які зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із судовим рішенням Верховного Суду України.
Верховний Суд України у своїй постанові № 5-328 кс 16 від 24 листопада 2016 року, виклав правову позицію стосовно питання про повернення обвинувального акту.
Вказаною постановою зазначено, що під час розгляду питання про повернення обвинувального акту, суду належить встановити, чи має допущене недотримання вимог кримінального процесуального закону наслідок у вигляді істотного впливу на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд.
З цієї постанови вбачається, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновка слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Фактичні обставини кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 , на думку апеляційного суду, є достатніми для повного розуміння обвинуваченим суті висунутого стороною обвинувачення, що є необхідним для підготовки захисту. Як видно з журналу судового засідання від 07.03.2017 року сторона захисту не заперечувала проти призначення справи до судового розгляду та не заявляла про порушення права на підготовку свого захисту.

Є обґрунтованими посилання апелянта про те, що розбіжності щодо розміру матеріальної шкоди не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченого оскільки диспозиція ч.5 ст.185 КК України передбачає відповідальність за вчинення крадіжки групою осіб або в особливо великих розмірах, що згідно примітки до вказаної статті визначає злочин вчинений на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що на момент злочину становило 413400 грн..

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акта прокурору є необґрунтованим.
У зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження поверненню в суд першої інстанції для розгляду по суті.
Керуючись ст.ст. 291, 405, 407 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні начальника Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 березня 2017 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.2 ст.185, ч.5 ст.186 КК України, повернуто прокурору скасувати.

Обвинувальний акт повернути до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області для виконання вимог ст. ст. 314-316 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Ржепецький ОСОБА_14 ОСОБА_2 ОСОБА_3