10.08.2017

ЄУН №389/1471/17
Провадження №1-кп/389/149/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2017 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Богданівка Знам`янського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 27.02.2002 Знам`янським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в сумі 850 грн. 00 коп.;
- 25.03.2003 Знам`янським міським судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 24.07.2008 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в сумі 680 грн;
- 22.03.2011 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.122 КК України до 1 року позбавлення волі;
- 21.08.2012 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. 03.07.2015 звільнений умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 19 днів на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Кіровограда від 25.06.2015,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, за наступних обставин.
01.06.2017 приблизно о 09.00 год. ОСОБА_4 знаходився поряд із домоволодінням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 .
Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_4 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, а саме на крадіжку належного ОСОБА_5 майна з сараю, який знаходився на території домоволодіння, розташованого за вказаною адресою.
Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_4 через незачинену вхідну хвіртку проник на територію двору домоволодіння, розташованого за вказаною адресою. Перебуваючи на території двору, ОСОБА_4 через незачинені вхідні двері проник до приміщення сараю, розташованого на території вказаного домоволодіння, звідки по черзі руками виніс на територію двору металеве односпальне ліжко вартістю 350 грн., металеву хвіртку вартістю 595 грн., металеву трубу вартістю 130 грн. 23 коп.
Після цього ОСОБА_4 із зазначеним майном намагався вийти за межі території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на таємне повторне викрадення належного ОСОБА_5 майна, до кінця, а саме подальшого переміщення викраденого для розпорядження ним за власним розсудом.
Вчинивши вказані дії, ОСОБА_4 вважав, що виконав всі дії, необхідні для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_4 був помічений на місці скоєння злочину ОСОБА_6 , який проживає поряд з вказаним домоволодінням.
Після цього ОСОБА_4 залишив майно, яке мав намір викрасти, на території подвір`я домоволодіння, розташованого за вище вказаною адресою, та з місця скоєння злочину зник.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю та пояснив, що 01.06.2017 приблизно о 09.00 год. він прийшов до домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 , де через незачинену вхідну хвіртку зайшов на територію двору, після чого проник до приміщення сараю, звідки викрав металеве односпальне ліжко, металеву хвіртку та металеву трубу. Намагаючись винести викрадене майно з території двору він був помічений на місці скоєння злочину ОСОБА_6 . Залишивши все викрадене у дворі зник з даного домоволодіння. Щиро каявся у скоєному.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечували прокурор та обвинувачений.
Учасникам процесу роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке закон класифікує як тяжкий злочин, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу обвинуваченого, який раніше судимий, має не зняту та не погашену судимість, суспільно-корисною працею не займається, за місцем проживання характеризується посередньо, в скоєному щиро розкаявся, а також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого та міру покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття обвинуваченого у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання, визнання обвинуваченим своєї вини, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання і вважає за можливе застосувавши положення ст.ст. 75,76 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі:
- металеве ліжко, металеву хвіртку, металеву трубу, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1