Справа № 743/304/17
Провадження №1-кп/743/31/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2017 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Ріпки кримінальне провадження № 0000007, про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Чернігова, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, військовозобовязаного, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України;
В С Т А Н О В И В :
У період часу з 28.12.2016 року по 01.01.2017 року ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті сімейної сварки, умисно наніс руками ОСОБА_8 не менш ніж вісімнадцять ударів в область голови, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя, внаслідок чого потерпіла померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винність у вчиненні злочину визнав частково та показав, що близько пяти років він проживав однією сімєю без реєстрації шлюбу зі ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 . Вказане житлове приміщення обвинувачений успадкував після смерті власного діда і проживав у ньому лише зі ОСОБА_8 . Крім того, в будинку належному ОСОБА_7 , періодично гостював батько потерпілої - ОСОБА_4 . У ОСОБА_8 не існувало неприязних відносин з іншими жителями с.Розсудів, які могли бути приводом для нанесення тяжкої шкоди здоровю потерпілої. Під час спільного проживання ОСОБА_7 і ОСОБА_8 систематично вживали алкогольні напої, внаслідок чого між ними виникали сварки, під час яких обвинувачений наносив побої потерпілій. Станом на грудень 2016 року ОСОБА_7 працював у ТОВ ім.Шевченко та 25.12.2016 року отримав заробітну плату в сумі понад 1000 грн. Після цього обвинувачений один день вийшов на роботу, а в подальшому, у період з 28.12.2016 року по 01.01.2017 року, розпивав алкогольні напої за місцем свого проживання разом зі співмешканкою та її батьком. У вказаний період часу ОСОБА_7 відлучався з місця проживання лише з метою придбання спиртного, яке ходив купувати до однієї з місцевих жительок одноособово, або в супроводі ОСОБА_8 . Батько потерпілої, в період з 28.12.2016 року по 02.01.2017 року, фактично проживав у будинку обвинуваченого. Кожного дня ОСОБА_7 , з метою вживання спільно зі ОСОБА_8 і ОСОБА_4 купував до двох літрів розведеного спирту. У вказаний вище період додому до ОСОБА_7 сторонні особи не приходили взагалі. В присутності ОСОБА_7 між потерпілою та її батьком конфліктних ситуацій не виникало і обвинуваченому невідомо, щоб ОСОБА_4 коли-небудь бив свою доньку. В той же час, між ОСОБА_7 і ОСОБА_9 на побутовому грунті виникали сварки, під час яких обвинувачений кожного дня наносив побої потерпілій, зокрема 28.12.2016 року він завдав співмешканці близько 3 ударів кулаками в область грудей і голови; 29.12.2016 року ОСОБА_7 також бив потерпілу, однак деталей цього не памятає; 01.01.2017 року ОСОБА_7 розбив губу ОСОБА_8 і наніс декілька ударів в область голови, однак скільки саме було ударів він не памятає. Усього в період з 28.12.2016 року по 01.01.2017 року, обвинувачений наніс не більш ніж 10 ударів потерпілій, з яких 3-4 удари прийшлося в область голови. Очевидцем цих подій був батько потерпілої. Коли 01.01.2017 року ОСОБА_7 розбив губу співмешканці, він допоміг ОСОБА_8 вмитись і вони продовжили розпивати спиртне, а потім потерпіла вийшла з будинку у власних потребах та не поверталася до приміщення близько 20 хвилин. Коли ОСОБА_7 вийшов з будинку, то побачив, що ОСОБА_8 сидить біля ганку, у неї розбите підборіддя, мається кровотеча і вона не може підвестись. Оскільки ОСОБА_7 самостійно не міг завести потерпілу до будинку, він звернувся за допомогою до ОСОБА_4 , з яким вони удвох завели ОСОБА_8 в приміщення і поклали спочатку на підлогу, а потім на ліжко. На той час ОСОБА_8 була при свідомості, однак не могла розмовляти. До ранку наступного дня стан потерпілої не покращився, у звязку з чим ОСОБА_7 мав намір викликати швидку медичну допомогу, однак близько 12 години 02.01.2017 року ОСОБА_4 повідомив йому, що ОСОБА_8 померла. У проміжок часу, коли 01.01.2017 року ОСОБА_8 вийшла з будинку і до моменту, коли ОСОБА_7 виявив потерпілу на подвірї, він не чув ззовні будинку і на вулиці сторонніх звуків. Коли ОСОБА_10 виходила з приміщення, вона була вдягнута у светр і джинси, на її ногах були взуті гумові капці. У такому ж одязі та взутті ОСОБА_7 згодом виявив співмешканку на подвірї. Обвинувачений вказує, що у період з 28.12.2016 року по 01.01.2017 року, він не міг завдати потерпілій 18 ударів в область голови, внаслідок чого настала її смерть. У вказаний період часу, коли ОСОБА_7 бив ОСОБА_8 , остання від його ударів не падала і не вдарялася головою об сторонні предмети.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому діяння підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що його донька - ОСОБА_8 , декілька років проживала однією сімєю з ОСОБА_7 в будинку останнього і між ними періодично виникали кофлікти, але потерпілий взагалі не бачив, щоб обвинувачений бив його доньку. В період часу з 28.12.2016 року по 02.01.2017 року ОСОБА_4 проживав в сімї своєї доньки та розпивав з нею і ОСОБА_7 алкогольні напої. В присутності ОСОБА_4 обвинувачений сварився зі ОСОБА_8 та 01.01.2017 року витирав кров з її обличчя, однак потерпілому невідомо, внаслідок чого утворилася ця кровотеча. Коли ОСОБА_4 упродовж декількох діб знаходився в будинку ОСОБА_7 , він періодитчно засинав у денний час внаслідок дії алкоголю та міг не бачити всього перебігу подій. До будинку обвинуваченого в ті дні сторонні особи не приходили. Сам ОСОБА_4 ніколи не бив своєї доньки. Потерпілий памятає, як його донька 01.01.2017 року вийшла з будинку, тривалий час не поверталася, а потім до нього звернувся ОСОБА_7 з проханням допомогти завести в приміщення ОСОБА_8 . Коли ОСОБА_4 вийшов з будинку, то побачив, що його донька сиділа поряд з ганком, була при свідомості, однак не могла розмовляти. В тому місці у дворі, де сиділа ОСОБА_8 , ОСОБА_4 не бачив слідів крові. ОСОБА_4 не памятає, чи була у його доньки рана на підборідді до того моменту, як вона вийшла з будинку. Коли ОСОБА_4 допомагав ОСОБА_7 завести потерпілу в приміщення, остання була при свідомості, однак самостійно не могла рухатись і не розмовляла. Після того, як ОСОБА_8 завели до будинку і поклали, вона почала хрипіти. В той момент ОСОБА_7 , ОСОБА_4 і ОСОБА_8 перебували у стані спяніння. ІНФОРМАЦІЯ_2 в середині дня ОСОБА_8 померла. ОСОБА_4 не памятає, чи дочекався він того дня приїзду працівників поліції. Труп ОСОБА_8 на судово-медичне обстеження відвозив двоюрідний брат померлої - ОСОБА_11 .
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 показав, що він проживає в смт.Любеч Ріпкинського району і ОСОБА_8 доводилась йому двоюрідною сестрою, а потерпілий ОСОБА_4 - дядьком. Обвинувачений ОСОБА_7 також доводиться свідкові далеким родичем. ОСОБА_12 не перебував із вказаними особами у неприязних відносинах та рідко спілкувався з ними. Ймовірно, в останніх числах грудня 2016 року, або у перших числах січня 2017 року, у вечірній час, близько 20 години, коли свідок знаходився за місцем свого проживання, йому зателефонував рідний брат - ОСОБА_11 та повідомив про необхідність їхати до місця проживання ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . Коли свідок разом з братом на автомобілі прибули в с.Розсудів до будинку обвинуваченого, у житловому приміщенні вони побачили у вітальні ОСОБА_7 і ОСОБА_4 , котрі знаходились у стані алкогольного спяніння, розпивали горілку і дивились телепередачі. У цій же кімнаті на підлозі ОСОБА_12 побачив ОСОБА_8 , яка мертва лежала на підлозі, а під головою трупа на килимі була калюжа крові. На відкритих ділянках тіла у померлої малися ушкодження, в тому числі свіжого характеру, зокрема розсічена голова. Свідок точно не памятає, в чому була вдягнута загибла, однак на ній був светр, ймовірно сукня, а на ногах взуті гумові калоші чи капці. ОСОБА_7 пояснив свідкові, що того дня ОСОБА_8 вийшла на подвіря, де впала, після чого її занесли до приміщення і вона деякий час хрипіла. Слідів боротьби в будинку видно не було, однак загальна обстановка вказувала на занедбаний стан приміщення. Того вечора у ОСОБА_7 був при собі мобільний телефон, який знаходився у працездатному стані. Після цього ОСОБА_12 викликав швидку медичну допомогу та працівників поліції, яких чекав на місці події. До моменту прибуття поліції обстановку в приміщенні ніхто не змінював. При цьому, батько потерпілої перебував у стані сильного спяніння і будь яких деталей з приводу подій, що відбулися, пояснити не міг. Після прибуття працівників поліції ОСОБА_7 давав останнім дозвіл на огляд приміщення та подвіря і ОСОБА_12 залучали, в якості понятого, для участі у вказаних діях. Під час огляду місця події слідів крові на подвірї, в тому числі біля ганку та на колоді, яка знаходилась поруч, виявлено не було. Батько потерпілої весь час, коли проводилися слідчі дії, залишався в домоволодінні ОСОБА_7 . В подальшому ОСОБА_12 разом з братом відвозили труп загиблої до моргу і він бачив, що у потерпілої перебито ніс, розсічене підборіддя та малися синці на обличчі. Свідкові, в тому числі зі слів двоюрідної сестри, було відомо, що між ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , котрі проживали однією сімєю близько року, систематично виникали конфлікти на грунті зловживання алкогольними напоями і обвинувачений неодноразово наносив потерпілій тілесні ушкодження, в тому числі влітку 2016 року зламав щелепу, внаслідок чого остання проходила курс лікування. У свідка немає підстав обмовляти ОСОБА_7 і ОСОБА_12 невідомо, щоб у когось із сусідів ОСОБА_7 були підстави і можливість нанести тілесні ушкодження ОСОБА_8 , які призвели б до смерті останньої.
Аналогічні покази дав в судовому засіданні ОСОБА_11 , додатково вказавши про смерть ОСОБА_8 він дізнався з телефонного повідомлення ОСОБА_13 , якому про смерть потерпілої - також у телефонному режимі, повідомив ОСОБА_7 . Свідку відомо, що між обвинуваченим і ОСОБА_8 були нестабільні відносини і влітку 2016 року вона перебувала в лікарні з переломом щелепи, а вказані ушкодження їй наніс обвинувачений. Крім того, ОСОБА_8 раніше особисто скаржилась ОСОБА_11 на те, що ОСОБА_7 її бє. Сусіди ОСОБА_7 не могли нанести тілесні ушкодження потерпілій.
Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 показала, що вона не була знайома з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , однак працюючи медичною сестрою Любецької лікарні, в грудні 2016 року, бачила обвинуваченого і потерпілу в медичному закладі. Вказані особи звертались з приводу отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 і на той час перебували у стані спяніння, однак потерпіла відмовилась від госпіталізації.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що він працює водієм автомобіля швидкої медичної допомоги і наприкінці 2016 року, перебуваючи на робочому місці, бачив у медичному закладі ОСОБА_7 , разом з незнайомою свідкові жінкою. Вказані особи перебували у стані спяніння, на обличчі у когось з них були сліди крові, і цю особу оглядала фельдшер ОСОБА_16 , але потерпіла відмовилась від госпіталізації.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що він знає ОСОБА_7 та загиблу ОСОБА_8 як жителів с.Розсудів і був залучений працівниками поліції в якості понятого під час огляду місця події. ОСОБА_17 бачив, що труп ОСОБА_8 лежав на килимі при вході до зали в будинку ОСОБА_7 . Поряд з головою трупа на килимі був згусток крові, підборіддя потерпілої було розсічене, під правим оком мався синець. На момент проведення слідчої дії ОСОБА_7 перебував у стані спяніння і не заперечував проти огляду будинку. Свідок бачив у будинку батька загиблої, який перебував у стані сильного алкогольного спяніння і за своїм станом не міг усвідомлювати значення дій, які відбуваються.
Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 показала, що вона проживає по АДРЕСА_3 і знає обвинуваченого, його загиблу співмешканку, а також батька ОСОБА_8 . Свідкові відомо, що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , за час спільного проживання, зловживали алкогольними напоями. Зі слів ОСОБА_8 свідкові також відомо, що ОСОБА_7 неодноразово наносив їй тілесні ушкодження, а ОСОБА_18 бачила синці на обличчі потерпілої. 31.12.2016 року близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_8 прийшла додому до ОСОБА_18 і, перебуваючи у стані спяніння, попросилася на відпочинок, одночасно повідомивши, що їй необхідно сховатися від ОСОБА_7 . З дозволу свідка ОСОБА_8 залізла на піч, а ОСОБА_18 , на прохання останньої, сховала куртку ОСОБА_8 . Свою поведінку ОСОБА_8 пояснила тим, що вона посварилась із ОСОБА_7 . Того дня ОСОБА_18 бачила синець під оком у потерпілої, однак про походження цього синця свідкові нічого невідомо. 31.12.2016 року ОСОБА_8 спала на печі у ОСОБА_18 близько 2-3 годин, а потім залишила її будинок.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показала, що вона проживає по АДРЕСА_4 1,5 року і знає ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з якою у свідка були неприязні відносини. ОСОБА_19 не була очевидцем конфліктів між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , однак на тілі останньої постійно було видно тілесні ушкодження. Раніше ОСОБА_8 неодноразово прибігала додому до ОСОБА_19 з метою сховатись від свого співмешканця, котрий її бив. В ніч з 25 на 26 грудня 2016 року потерпіла також ночувала у ОСОБА_19 , переховуючись від ОСОБА_7 . Востаннє свідок бачила ОСОБА_8 у період з 09 години до 10 години 30 хвилин 02.01.2017 року поблизу колодязя на вулиці, і на той момент у потерпілої мався синець під оком та була розбита голова. Того ранку ОСОБА_8 перебувала у стані спяніння, була вдягнута у светр червоного кольору, на самопочуття не скаржилась, попросила цигарку та сказала, що піде додому до свого батька.
Розбіжності в показах свідка ОСОБА_19 щодо дати останньої зустрічі зі ОСОБА_8 , можуть бути обумовлені як помилкою самого свідка, так і значним проміжком часу, котрий пройшов від дня події і до моменту допиту ОСОБА_19 в суді. Твердження ОСОБА_19 про те, що вона зустрічалась із ОСОБА_8 саме 02.01.2017 року, обєктивно неузгоджуються з показами обвинуваченого про стан здоровя ОСОБА_8 02.01.2017 року, а також з показами ОСОБА_4 , котрий поясняв, що 01.01.2017 року його донька була вже в непритомному стані. Крім того, станом на 02.01.2017 року, ОСОБА_4 вже декілька днів фактично проживав у ОСОБА_7 , включно до вечора того ж дня, про що не могла не знати його донька.
З протоколу огляду місця події від 02.01.2017 року, проведеного у період часу з 21 години по 23 годину 40 хвилин, вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 виявлено пляшки з-під шампанського, горілки, пива; зимову куртку червоного кольору з плямами речовини бурого кольору; шапку сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору; гумові чоботи рожевого кольору жіночого типу, а також труп ОСОБА_8 , розташований на килимі в горизонтальному положенні. Під голову трупа була поміщена подушка. На момент огляду, труп мав виражені ознаки заклякання. На підборідді ОСОБА_8 було виявлено рану; на обличчі синець; на волосяній частині голови - речовину бурого кольору. Праворуч і ліворуч від трупа, на килимі малися плями речовини бурого кольору. Труп ОСОБА_8 був вдягнутий у светр кричневого кольору, чорну кофту, спортивні штани чорно-сірого та чорного кольору, шкарпетки сірого кольору. Перед входом у житловий будинок, слідів боротьби та слідів, схожих на кров, у тому числі на металевій решітці, виявлено не було. З фототаблиці до протоколу огляду вбачається, що на момент проведення вказаної процесуальної дії, у житловому приміщенні на стільці сидів батько ОСОБА_8 - ОСОБА_4 , котрий, за зовнішніми ознаками, перебував у стані алкогольного спяніння.
З протоколу від 03.01.2017 року вбачається, що за наслідками огляду одягу, виданого ОСОБА_7 , на куртці і штанах обвинуваченого було виявлено плями речовини бурого кольору.
Довідкою Ріпкинської ЦРЛ від 03.01.2017 року підтверджується, що на момент медичного освідування ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння, концентрація етанолу в його організмі становила 2,7 проміле, скарг на стан здоровя він не висловлював.
Переглянутим в судовому засіданні відеозаписом до протоколу слідчого експеримента від 04.01.2017 року підтверджується, що ОСОБА_7 в присутності понятих, захисника і статиста, розповів та показав, яким чином він, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , у період часу з 28.12.2016 року по 01.01.2017 року, наносив удари ОСОБА_8 .
З переглянутого в судовому засіданні відеозапису до протоколу аудіо-відеоконтролю, проведеного на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Чернігівської області, вбачається, що перебуваючи у службовому приміщенні Ріпкинського відділення поліції, ОСОБА_7 повідомляв співрозмовнику про факти побиття ним своєї співмешканки на грунті побутових сварок. Водночас, за результатами вказаної негласної слідчо-розшукової дії, органом досудового слідства не отримано будь-яких фактичних відомостей про те, що обвинувачений наносив потерпілій удари в область голови, від яких могла настати смерть ОСОБА_8 .
З висновку судово-медичної експертизи № 9 від 27.01.2017 року вбачається, що у ОСОБА_8 було виявлено внутрішньо-черепну травму, зокрема: синці обличчя; крововиливи в шкірно-м`язевий лоскут правої лобної, лівих скронево-тімяної-лобної, правої тім`яної з переходом на праву потиличну ділянки голови; субдуральний крововилив справа; субарахноїдальні крововиливи; вогнища забою речовини головного мозку правої потиличної, правої тім`яної, обох лобних долей. Тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-черепної травми оцінювалися в комплексі, оскільки кожна наступна травмуюча дія обтяжувала перебіг черепно-мозкової травми вцілому, та за ступенем тяжкості, всі вони мали ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Внутрішньо-черепна травма могла утворитись за 2-4 доби до моменту настання смерті потерпілої.
Крім того, у потерпілої було виявлено забійні рани підборіддя та потилично-тім`яної ділянки голови справа та садно лівого ліктьового суглобу, що утворились незадовго до настання смерті; синець носа, крововилив верхньої губи та синець з садном лівої вушної раковини, що могли утворитись за 5-6 діб до моменту настання смерті; синці та садна обох верхніх та правої нижньої кінцівки; синці тулубу та лівої нижньої кінцівки, які могли утворитись за 3-5 діб до моменту настання смерті. Вказані ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Локалізація ушкоджень на різних поверхнях тіла та різних його ділянках, не дають змоги однозначно висловитись щодо найбільш вірогідного положення, в якому знаходилась потерпіла, взаєморозташування потерпілої і нападника, напрямку травмуючої дії в момент отримання тілесних ушкоджень.
Весь комплекс тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 утворився не менше як від 18 травмуючих впливів.
Всі тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_8 , утворились від дії тупих предметів, індивідуальні ознаки яких не відобразились.
Комплекс тілесних ушкоджень не міг утворитись при одноразовому падінні з висоти власного зросту, в тому числі і при падінні та послідуючому ударі головою об загострені предмети.
Смерть ОСОБА_8 настала від вторинних крововиливів в стовбур мозку через набряк-набухання головного мозку, що виникли внаслідок внутрішньо-черепної травми. Викладене підтверджується явищами набряку-набухання головного мозку та даними судово-гістологічних досліджень. Внутрішньо-черепна травма знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті потерпілої.
Смерть потерпілої могла настати 02.01.2017 року, тобто через 2-4 доби, з моменту отримання внутрішньо-черепної травми.
Після отримання тяжких тілесних ушкоджень потерпіла могла робити цілеспрямовані рухи та відчувати фізичний біль.
При наданні потерпілій своєчасної медичної допомоги, прогноз міг бути більш благоприємним.
На трупі потерпілої тілесних ушкоджень, які могли б свідчити про здійснення нею самозахисту, не виявлено.
При судово-токсикологічній експертизі крові, сечі та гематоми від трупа ОСОБА_8 , етанол не виявлений.
Судово-медичний експерт ОСОБА_20 в судовому засіданні показала, що вона проводила дослідження трупа ОСОБА_8 і за наслідками дослідження було встановлено, що смерть потерпілої настала не менш ніж від чотирьох травмуючих дій в область голови, які були завдані за 2-4 доби до моменту настання смерті і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Після отримання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 могла декілька діб знаходитись при свідомості, вести активний спосіб життя, однак в силу розвитку травматичних і запальних явищ, стан її здоровя мав поступово погіршуватись. Кожне з чотирьох ушкоджень, які віднесені до категорії тяжких, само по собі могло призвести до смерті. Ці ушкодження були нанесені предметом, індивідуальні ознаки якого не відобразились. Чотири удари в область голови ОСОБА_8 , які віднесено до тяжких тілесних ушкоджень, наносились в різній проекції, тупим предметом, яким могли бути і кулаки людини. Інші тілесні ушкодження, виявлені під час дослідження трупа, були нанесені потерпілій як до так, і після заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. За умови своєчасного надання ОСОБА_8 кваліфікованої медичної допомоги, прогноз щодо наслідків отриманих потерпілою тяжких тілесних ушкоджень, міг бути позитивним. Під час дослідження трупа ОСОБА_8 було встановлено, що як кожне тяжке тілесне ушкодження окремо, так і всі вони в сукупності, не могли утворитися внаслідок самопадіння потерпілої з положення вертикально-стоячи на площину, в тому числі на мерзлу землю. Судово-медичних даних про отримання потерпілою тяжких тілесних ушкоджень внасідок нанесення ударів гострим предметом, отримано не було.
З висновку судово-медичної експертизи № 13 від 04.01.2017 року вбачається, що у ОСОБА_7 було виявлено тілесні ушкодження у виді подряпин правої верхньої кінцівки, котрі виникли від дії тупих предметів і по давності утворення, можуть відповідати 01.01.2017 року. Вказані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.
Виходячи з кількості зовнішніх ушкоджень, виявлених у ОСОБА_7 , їх характеру та розташування, можна припустити, що він міг піддаватися впливу, не менш як пяти травмуючих дій.
Тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли утворитись внаслідок нанесення ним ударів руками іншій особі.
З висновку судово-імунологічної експертизи № 44 від 13.02.2017 року вбачається, що в змивах з рук ОСОБА_7 виявлено кров людини, яка могла походити від ОСОБА_8 .
Висновком цитологічної експертизи № 24-ц від 13.02.2017 року не виключається наявність в піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_7 домішку епітеліальних клітин, які могли походити від ОСОБА_8 .
Згідно висновку цитологічної експертизи № 23-ц від 10.02.2017 року, в піднігтьовому вмісті рук ОСОБА_8 , виявлена кров, яка могла походити від самої потерпілої, з домішком крові, яка могла походити від ОСОБА_7 .
З висновку імунологічної експертизи № 71 від 28.02.2017 року вбачається, що в слідах на светрі та штанах, вилучених в ході огляду трупу ОСОБА_8 , виявлено кров, яка могла походити від самої потерпілої, з домішком крові, яка могла походити від ОСОБА_7 .
Висновком імунологічної експертизи № 43 від 13.02.2017 року не виключається, що в слідах на шапці, куртці, чоботах, крихтах речовини бурого кольору, вилучених при огляді місця події, виявлено кров людини, походження якої від ОСОБА_8 не виключається.
З висновку судово-імунологічної експертизи № 42 від 16.02.2017 року вбачається, що в слідах на светрі, шапці, штанах, вилучених у ОСОБА_7 , знайдено кров людини, походження якої від ОСОБА_8 не виключається.
Висновком комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 154/171 від 01.03.2017 року підтверджується, що у ОСОБА_7 не виявлено клінічних ознак психічного захворювання і за своїм психічним станом, на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
ОСОБА_7 за своїм психічним станом здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення.
ОСОБА_7 на період часу кримінального правопорушення, перебував в стані простого алкогольного сп`яніння, який супроводжується ознаками зниженого інтелектуального контролю, підвищеним роздратуванням, конфліктністю, схильністю до агресивних вчинків та вибору соціально неадекватних альтернатив поведінки, зниженням рівня рефлексії і прогнозування наслідків своїх дій.
З висновку судово-психіатричної експертизи № 155 від 24.02.2017 року вбачається, що у ОСОБА_7 не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів та каннабіоїдів з синдромом залежності, у зв`язку з чим наркологічне лікування йому не показане.
Висновком судово-психіатричної експертизи № 156 від 24.02.2017 року підтверджується, що у ОСОБА_7 не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, у зв`язку з чим протиалкогольне лікування йому не показане.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки він умисно заподіяв ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілої, а дії обвинуваченого органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України.
Суд критично ставиться до тверджень обвинуваченого, що побої, нанесені ним ОСОБА_8 , не могли призвести до смерті потерпілої і розцінює такі покази, як спосіб помякшити передбачену законом відповідальність.
Будь-яких обєктивних даних про можливість заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень іншими особами, або отримання їх самою потерпілою внаслідок нещасного випадку, як органом досудового слідства, так і судом не здобуто.
В той же час, висновком Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області № 1643 від 30.09.2016 року підтверджується, що ОСОБА_8 раніше зверталася до уповноваженого органу Нацполіції із заявою про факт нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Показами допитаних в судовому засіданні свідків також підтверджується систематичне заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставини помякшуючі та обтяжуючі покарання ОСОБА_7 , а також відомості про особу винного.
Обставинами помякшуючими покарання обвинуваченого, є щире каяття у скоєному.
Обставинами обтяжуючими покарання ОСОБА_7 , є вчинення ним злочину у стані алкогольного спяніння.
З матеріалів справи вбачається, що обвинувачений за місцем фактичного проживання характеризується посередньо, зловживає алкогольними напоями.
В силу ст.89 КК України, ОСОБА_7 є несудимим.
Упродовж одного року до вчинення інкримінованого йому діяння, обвинувачений двічі притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі за появу в громадських місцях у пяному вигляді.
Суд також враховує, що після нанесення потерпілій тілесних ушкоджень та подальшого різкого погіршення стану її здоровя, ОСОБА_7 , маючи реальну можливість, свідомо, упродовж тривалого часу, не вжив будь-яких заходів щодо надання ОСОБА_8 медичної допомоги,
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_7 неможливе без ізоляції від суспільства і покарання йому необхідно визначити в межах санкції ч.2 ст.121 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому, до набрання вироком чинності, з урахуванням клопотання прокурора та з метою запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, необхідно залишити попереднім - утримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 необхідно відраховувати з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, тобто з 04.07.2017 року.
В порядку ч.5 ст.72 КК України, в строк відбування покарання ОСОБА_7 підлягає зарахуванню час утримання його під вартою, із розрахунку один день попереднього увязнення - за один день позбавлення волі.
Цивільний позов по справі не заявлено, процесуальні витрати відсутні.
Речовими доказами необхідно розпорядитись в порядку, визначеному ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 - визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покаранння у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 , до набрання вироком чинності, залишити попереднім - утримання під вартою.
У відповідності до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання, час утримання під вартою, із розрахунку - один день попереднього увязнення, за один день позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з 04.07.2017 року, тобто з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Речові докази - виріз з фрагменту килима; шапку зі слідами бурого кольору; три пляшки; чоботи; куртку зимову; сліди пальців рук; пачку з кетчупом; светр коричневого кольору; сині спортивні штани; дактилокарту ОСОБА_8 ; зрізи нігтьових пластин ОСОБА_8 і ОСОБА_7 ; змиви з рук ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ; контрольні зразки з марлевими тампонами, після набрання вироком чинності, знищити.
Свідоцтво про народження ОСОБА_8 , після набрання вироком чинності, передати потерпілому - ОСОБА_4 .
Паспорт громадянина України; мобільний телефон; куртку, светр і штани, які були видані ОСОБА_7 , після набрання вироком чинності, повернути законному володільцю - ОСОБА_7 .
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області, через Ріпкинський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1