Справа № 314/11/17
Провадження № 1-кп/314/88/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2017 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001231 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матвіївка Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

04 січня 2017 року до Вільнянського районного суду Запорізької області в порядку ст.ст. 291, 474 КПК України надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Згідно з обвинувальним актом, 12 серпня 2016 року в денний час доби ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу таємно викрав ноутбук «Lenovo G500», вартістю 12000 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена 30 грудня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 55 КПК України надані повноваження потерпілого у кримінальному провадженні № 0001231, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України у приміщенні Вільнянського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, буд. 17.

Згідно з даною угодою, потерпілий ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України. Підозрюваний ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, зобов`язався активно сприяти розкриттю злочину, давати правдиві показання та відшкодувати потерпілому ОСОБА_5 завдану матеріальну шкоду у строк до травня 2017 року. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_3 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у вигляді 200 годин громадських робіт. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та потерпілим угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення, та наполягав на затвердженні угоди.

Потерпілий ОСОБА_5 просив суд затвердити укладену між ним та обвинуваченим угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просила затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого та обвинуваченого, розглядаючи питання про затвердження угод про примирення, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно зі ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесене до злочину середньої тяжкості, а отже угоди відповідають вимогам закону.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та потерпілий, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам потерпілого та обвинуваченого.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє зміст і наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч. 5 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

Також судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, погоджується з призначенням судом обвинуваченому узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про примирення і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов визнаний обвинуваченим, а тому підлягає задоволенню.

Судові витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 30 грудня 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 грудня 2016 року покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

Захід забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_3 залишити без змін.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином, 12000 грн. (дванадцять тисяч гривень 00 копійок).

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя ОСОБА_1

13.03.2017

13.03.2017