Справа № 592/6079/17
Провадження № 1-кс/592/2932/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянув клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна по матеріалам кримінального провадження №0005336 від 08.12.2016 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

встановив:

06.06.2017 року слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно яке було вилучене в ході проведення огляду місця події 01.06.2017 року за адресою м. Суми вул. Іллінська, 12 в м. Суми за місцезнаходженням приміщення закладу з назвою «Золота підова», де можуть надаватися послуги грального бізнесу, що перебувають у користуванні ТОВ «Укрлото Київ» а саме: 10 системних блоків, які містять доказову інформацію у кримінальному провадженні.

В судове засідання 06.06.2017 року слідчий не з`явився, що свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання та недоведення згаданих обставин.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю його таким, що не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст.131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно з ч.1 ст.170 КК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Так як слідчий не з`явився на розгляд клопотання про арешт майна, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, суд розцінює це як фактичне не підтримання поданого клопотання.

Матеріали клопотання неналежним чином оформлені, а саме:

1)копій документів належним чином не засвідчені, що позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитися в ідентичності цих документів, в той час, як інформація, що в них міститься, має суттєве значення під час розгляду клопотання.

Тому слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 131-133. 170 КПК України,-

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна по матеріалам кримінального провадження №0005336 від 08.12.2016 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена.

Слідчий суддя ОСОБА_1