Єдиний унікальний номер 234/5259/17
Номер провадження 11-сс/775/166/2017

У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2017 р. колегія суддів судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України ОСОБА_6 (в режимі відео конференції із залу слідчого ізолятора м. Маріуполя Донецької області) на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 11 квітня 2017 р. про арешт майна.

за участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 11 квітня 2017 р. (далі ухвала слідчого судді), задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Військової прокуратури сил антитерористичної операції ОСОБА_8 , погодженого із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури сил антитерористичної діяльності ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 29.03.2017р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України та накладено арешт на майно, яке було вилучене 07.04.2017 р. в ході затримання ОСОБА_6 під час проведення його особистого обшуку.

На вказану ухвалу захисником ОСОБА_5 подана апеляційна скарга в якій вона прохає ухвалу слідчого судді про арешт майна скасувати.

Вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою, незаконною та безпідставною, прийнятою з істотним порушенням кримінального процесуального законодавства України.

- вказує, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду;

- зазначає, що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки;

- вважає, що істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Заслухавши суддю доповідача, думку захисника ОСОБА_5 , та підозрюваного ОСОБА_6 які підтримали доводи поданої апеляційної скарги та просили про її задоволення, прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вказаної вище ухвали слідчого судді, в ході досудового розслідування, 17.03.2017р. слідчий у провадженні ОСОБА_9 викликав для проведення слідчих та процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_6 колишнього військовослужбовця 2-ї роти спеціального призначення 2-го батальйону спеціального призначення (комплектується за рахунок резервістів) військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, з терміном прибуття до 27.03.2017р.

Капітан ОСОБА_6 прибув до військової прокуратури Луганського гарнізону 27.03.2017р. близько 18 год. та звернувся до військового прокурора Луганського гарнізону майора ОСОБА_10 , який провів його у службовий кабінет слідчого першого відділу військової прокуратури Луганського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_9 , що розташований у приміщенні військової прокуратури Луганського гарнізону, за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, 27 березня 2017 р., приблизно о 18:00 год., у службовому кабінеті слідчого першого відділу військової прокуратури Луганського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_9 , очікуючи приходу слідчого, у ході спілкування ОСОБА_6 , діючи умисно, на виконання єдиного злочинного наміру, оголосив ОСОБА_10 , як службовій особі, яка займає відповідальне становище, пропозицію надати останньому неправомірну вигоду матеріального характеру у виді грошових коштів у невизначеному розмірі, за вчинення в інтересах ОСОБА_6 дій з використанням наданої влади та службового становища, шляхом надання слідчому у провадженні письмової вказівки не притягувати останнього до кримінальної відповідальності у формі не повідомлення йому про підозру у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 146 КК України у кримінальному провадженні №0000505 від 08.11.2016р. та закінчити досудове розслідування у формі закриття кримінального провадження.

Одразу після цього, ОСОБА_10 , вийшовши з кабінету слідчого, на виконання вимог п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону, доповів про вказану подію безпосередньому керівництву військової прокуратури сил антитерористичної операції у формі рапорту, за результатами розгляду якого слідчим відділом військової прокуратури сил АТО зареєстровано кримінальне провадження № 0000043 від 29.03.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України та розпочато досудове розслідування.

З цього часу, ОСОБА_10 діяв підконтрольно на викриття злочинної діяльності ОСОБА_6 , спрямованої на надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за невчинення та вчинення вищенаведених дій.

У подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_6 , 7 квітня 2017 р. близько 18:15 год. прибув у приміщення військової прокуратури Луганського гарнізону до ОСОБА_10 для обговорення стану досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000505 від 08.11.2016р.

Водночас, ОСОБА_6 під час розмови з ОСОБА_10 7 квітня 2017 р., приблизно о 18:15 год., перебуваючи у коридорі приміщення військової прокуратури Луганського гарнізону, діючи умисно, надав військовому прокурору ОСОБА_10 , як службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірну вигоду матеріального характеру у виді грошових коштів у сумі 10200 грн., які були поміщені у сумку коричневого кольору, за вчинення дій з використанням наданої йому влади, шляхом надання слідчому у провадженні письмової вказівки не притягувати останнього до кримінальної відповідальності у формі не повідомлення йому про підозру у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 146 КК України у кримінальному провадженні №0000505 від 08.11.2016 р. та закінчити досудове розслідування у формі закриття кримінального провадження.

Одразу після цього був проведений огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 10 200 грн.

По завершенню огляду місця події, ОСОБА_6 був затриманий працівниками правоохоронного органу в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

В ході затримання ОСОБА_6 був проведений його особистий обшук в ході якого окрім іншого було виявлено та вилучено наступне майно: грошові кошти у розмірі 386 грн. купюрами та 1 грн. 50 коп. монетами; мобільний телефон Sigma серійний № НОМЕР_3 , imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , дві сім карти: мобільних операторів МТС-Україна № НОМЕР_6 та Київстар № НОМЕР_7 ; довідка військової частини НОМЕР_1 від 04.04.2017 № 319; банківська картка Універсальна Приват Банку № НОМЕР_8 ; банківська картка Ощадбанку № НОМЕР_9 .

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що слідчим доведена сукупність підстав та розумних підозр вважати, що майно та документи, які були вилучені під час проведення особистого обшуку ОСОБА_6 при його затриманні 07 квітня 2017 року, є знаряддями і засобами вчинення злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, санкцією ч. 3 ст. 369 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

08 квітня 2017 року органом досудового розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, про те що відповідно до ч. 2,3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме критеріям речових доказів.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу військової прокуратури сил АТО О.Жовновача від 23.05.2017р. , вилучені під час особистого огляду речі ОСОБА_6 07.04.2017 р. визнано речовими доказами.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню як не обґрунтована, а ухвалу слідчого судді залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422, КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 11 квітня 2017 р. про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000043 від 29.03.2017р. залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 11 квітня 2017 р. про арешт майна, вилученого 07.04.2017 року при особистому обшуку підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000043 від 29.03.2017р. залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: