Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.03.2017 року, у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність Генерального прокурора України відмовлено.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність прокурора, яке не може бути оскаржена в розумінні положень ч.1 ст.303 КПК України, що відповідно до вимог ч.4 ст.304 КПК України є підставою для відмови у відкритті провадження за скаргою.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити її скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003153 щодо ОСОБА_5 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, і яке виділено з кримінального провадження № 0001671. 06.03.2017 року захисник у відповідності з вимогами ст.ст.42, 46, 220, 216 КПК України звернулася до Генерального прокурора України ОСОБА_7 , його заступника ОСОБА_8 і старшого групи ОСОБА_9 з клопотаннями (кожному окремо) про визначення підслідності в кримінальному провадженні, оскільки вважає, що досудове розслідування _________________________________________

Провадження № 11-сс/796/2286/2017
Категорія: ст.303 КПК України
Слідчий суддя: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1
здійснюється слідчими Генеральної прокуратури України з порушенням правил підслідності. У встановлений ст.220 КПК України строк жоден з прокурорів відповіді на клопотання не надав, чим, на переконання сторони захисту, було вчинено бездіяльність, яка згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України може бути предметом оскарження слідчому судді.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Як встановив слідчий суддя, і це підтверджується матеріалами провадження за скаргою, захисник ОСОБА_6 оскаржила бездіяльність Генерального прокурора України у кримінальному провадженні № 0003153 і просила зобов`язати Генерального прокурора України як керівника органу прокуратури вищого рівня визначити підслідність у кримінальному провадження за слідчими органів Національної поліції.

Свої вимоги мотивувала тим, що у встановлений ст.220 КПК України триденний строк прокурори, в тому числі Генеральний прокурор України, який згідно з ч.5 ст.218 КПК України наділений повноваженнями вирішувати спори про підслідність, відповіді на наслідками розгляду її клопотання від 06.03.2017 року не надали.

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя послався на положення ст.303 КПК України, якою передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, ч.5 ст.36 КПК України, якою передбачено повноваження Генерального прокурора України доручити здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, і дійшов висновку про те, що вимоги захисника не підлягають розгляду в порядку, визначеному ст.303 КПК України.

Висновки, викладені в ухвалі слідчого судді, про те, що ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність прокурора, що не підлягає оскарженню, є обґрунтованими.

Так, частиною 1 статті 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, предметом оскарження може бути бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з ч.1 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Зміст та вимоги скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Генерального прокурора України саме в кримінальному провадженні № 0003153 свідчать про те, що предмет оскарження виходить за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відповідно до повноважень слідчого судді, оскільки у розумінні положень вказаної норми клопотання подаються прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, яким Генеральний прокурор України не являється.

При цьому колегія суддів зауважує, що у цьому кримінальному провадженні Генеральний прокурор України у відповідності з наданими йому ч.5 ст.36 КПК України повноваженнями доручив здійснення досудового розслідування відповідному органу досудового розслідування, про що захисник сама зазначає у скарзі. І посилання в апеляційній скарзі на нібито спір про підслідність є надуманими, оскільки такий спір може виникати лише між органами досудового розслідування, а не між стороною захисту та стороною обвинувачення.

Отже, право на оскарження бездіяльності прокурора, про яку вказує захисник, чинним законодавством не передбачене.

Згідно з ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Тому рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 колегія суддів вважає правильним і з ним погоджується.

За таких обставин ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на бездіяльність Генерального прокурора України, яка полягає у не розгляді клопотання про визначення підслідності кримінального провадження № 0003153, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3