Справа № 520/882/17
Провадження № 1-кп/520/601/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.03.2017 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Одесі матеріали кримінального провадження та угоду про визнання винуватості, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2, 263 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості від 24 січня 2017 року ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ст.15 ч.2, 263 ч.2 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_5 у невстановлений час та місці, придбав у невстановленої особи багнет та кинджал, які носив без передбаченого законом дозволу з метою збуту. 30.11.2017 року ОСОБА_5 через всесвітню мережу Інтернет помістив оголошення на сайті «OLX» з метою продажу вказаної зброї. 06.12.2016 року о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_5 знаходячись по вул..Варненська, 2 в м.Одеса, в належному ОСОБА_6 автомобілі «Мітсубісі Л200» р/н НОМЕР_1 , при спробі збуту холодної зброї останньому, був затриманий працівниками поліції, які виявили та вилучили у ОСОБА_5 багнет та кинджал, які згідно висновку судової експертизи за експертною спеціальністю 4.5 «дослідження холодної зброї» №714-Б від 16.12.2016 року є багнетом з значними змінами параметричних характеристик, вірогідно багнетом моделі К-29 магазинної гвинтівки системи Маузера зразка 1898/1929 р.р. (Німеччина), та кинджал - є французьким траншейним кінджалом зразка 1916 року (Франція), які відносяться до військової (бойової) холодної зброї колючо-ріжучої дії.

Досудовим слідством вказані умисні дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ст.15 ч.2, 263 ч.2 КК України.

24 січня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 і прокурором ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості, згідно до якої обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину під час судового засідання і сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю і беззастережно визнав свою вину в скоєнні вказаного кримінального правопорушення та підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, щиросердечно розкаявся у вчиненому та погодився з узгодженим угодою покаранням в вигляді штрафу, пояснивши що він спроможний сплатити вказаний розмір штрафу.

Встановивши, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 повністю відповідають фактичним обставинам скоєння кримінального правопорушення, вказаним в матеріалах кримінального провадження та угоді про визнання винуватості, з`ясувавши що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і не оспорює їх, приймаючи до уваги відсутність сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, дозволяє суду дійти висновку про те, що своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 за кваліфікуючими ознаками замах на збут холодної зброї без передбаченого законом дозволу, скоїв злочин, передбачений ст.15 ч.2, 263 ч.2 КК України.

Перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне розуміння ним його процесуальних прав, та відсутності у суду даних про будь-які обставини, які б примусили ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, тобто добровільність укладення угоди, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 згідно ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості та відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючі тяжкість злочину, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Судом, відповідно до ст.474 КПК України, роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснені вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Умови укладеної угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб.

З тексту угоди не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

При обрані виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, які у відповідності до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують, у відповідності зі ст.66 КК України, покарання обвинуваченому є повне визнання своєї вини, щире каяття у вчиненні злочину і сприяння в його розкритті.

Крім того, призначаючи покарання, суд приймає до уваги, в якості обставин, які, згідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання, також те, що ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання у м. Одесі, де мешкає разом зі співмешканкою, характеризується позитивно, він раніше не судимий.

У зв`язку з чим, суд вважає необхідним і достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження нових злочинів, призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу.

В зв`язку з викладеним суд вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_5 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про примирення і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні.

В зв`язку з тим, що запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання запобіжного заходу прокурором не заявлялось, суд вважає можливим не обирати до обвинуваченого запобіжний захід до набрання вироком чинності.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 24.01.2017 року між прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному у ЄРДР за № 0005122 від 07.12.2016 року.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2, 263 ч.2 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 879 гривень 60 копійок.
Речові докази багнет та кинджал - знищити

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, через Київський районний суд м. Одеси .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1