УХВАЛА

29 грудня 2016 року
м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 з участю слідчого ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого військової прокуратури Рівненського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_2 яке погоджене із прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

встановив:
Слідчий військової прокуратури Рівненського гарнізону старший лейтенант юстиції ОСОБА_2 , звернувся до суд із клопотанням яке погоджено із прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного, підозрюваного ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до пункту 17 частини першої статті 106 Конституції України, статей 2, 19, 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 23 квітня 2015 року громадянина ОСОБА_4 призвано на військову службу за контрактом військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 23 квітня 2015 року № 47, ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду розвідника розвідувального взводу розвідувальної роти та ОСОБА_4 присвоєне військове звання «солдат».

У подальшому, 10 липня 2015 року наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 № НОМЕР_3 РС солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця радіотелефоніста відділення охорони взводу охорони роти охорони, де проходить військову службу до теперішнього часу.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 129, 130, 199, 216, 217 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні оголошена часткова мобілізація.

Проте, солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, діючи у порушення вимог вищевказаного законодавства, 29 серпня 2016 року близько 08 год. 00 хв. з метою ухилитися від військової служби в умовах особливого періоду самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_2 (дислоковану у АДРЕСА_1 ), про своє місце перебування солдат ОСОБА_4 своїх командирів (начальників) не повідомив, обов`язки військової служби не виконує.

Таким чином, солдат військової служби за контрактом ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що він, являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді стрільця радіотелефоніста відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_2 , діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 129, 130, 199, 216, 217 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1 Закону України «Про оборону України», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, 29 серпня 2016 року близько 08 год. 00 хв. з метою ухилитися від військової служби в умовах особливого періоду самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_2 (дислоковану у АДРЕСА_1 ), чим вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України (чинної з 05.03.2015).

22 грудня 2016 року, у зв`язку з неможливістю вручення повідомлення про підозру особисто солдату ОСОБА_4 , через не встановлення його місцезнаходження, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Станом на 26 грудня 2016 року солдат ОСОБА_4 до місця проходження військової служби, військової частини пп НОМЕР_2 не повернувся.

Таким чином, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бочаниця, Гощанського району, Рівненської області, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий : АДРЕСА_2 , не одружений, раніше засуджений вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 21.07.2016 (судимість не погашена), із середньо спеціальною освітою, стрілець радіотелефоніст відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_2 , солдат військової служби за контрактом.

Вина підозрюваного солдата ОСОБА_4 , підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: повідомленням командира військової частини пп НОМЕР_2 від 03.11.2016 року №1991, наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 01.09.2016 №310 про результати службового розслідування, показами свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та іншими зібраними доказами в ході досудового розслідування.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене максимальне покарання у вигляді десяти років позбавлення волі останній може переховатися від органів досудового розслідування та суду, не прибувати на виклики, посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні обставини, таким чином затягуючи хід досудового розслідування, при цьому ОСОБА_4 на даний час продовжує вчиняти злочин, передбачений ч. 3 ст. 408 КК України.

На даний момент підозрюваний ОСОБА_4 , переховується від органів досудового розслідування і його місце знаходження не відоме, що перешкоджає встановленню істини по справі.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили надати дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Частиною 4 вищевказаної статті передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 407 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлений про необхідність явки до слідчого для проведення необхідних слідчих дій, до слідчого на виклик не з`явився, про причини своєї неявки та місцеперебування слідчого не повідомив, за місцем реєстрації місця проживання протягом тривалого часу не проживає, на дзвінки за контактними номерами операторів мобільного зв`язку, що знаходяться у нього в користуванні, не відповідає та переховується від органів досудового розслідування, а тому враховуючи вищезазначене вважаю, що є достатні підстави для надання дозволу на затримання підозрюваного, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,187-190,372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задоволити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бочаниця, Гощанського району, Рівненської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого : АДРЕСА_2 , не одруженого, раніше засудженого вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 21.07.2016 (судимість не погашена), із середньо спеціальною освітою, стрільця радіотелефоніста відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_2 , солдата військової служби за контрактом, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_4 , доставити до Рівненського міського суду не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання, а також негайно вручити копію даної ухвали підозрюваному.

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_4 , чи по закінченню двох місяців із дати постановлення ухвали 27 лютого 2017 року, або відкликання її прокурором.

Ухвала постановлена за клопотанням слідчого військової прокуратури Рівненського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити для виконання, в Головне управління Національної поліції в Рівненській області та для нагляду за додержанням законності прокурору Рівненської області.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1