Справа №489/2791/16-к 27.07.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження: № 11-кп/784/324/17 Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши матеріали кримінального провадження №0001965 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 лютого 2017 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополя, громадянина України,з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання,раніше судимого:
- 16.01.2008 року Нахимовським районним судом м. Севастополя за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки на підставі ст.. 75,76 КК України;
- 30.06.2010 року Нахимовським районним судом м. Севастополя за ч.3 ст.186, ч.2 ст.296, ст.71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнився 16.05.2012 року по відбуттю строку покарання;
- 16.09.2013 року Нахимовським районним судом м. Севастополя за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнився 03.03.2016 року по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, -

учасники судового провадження
прокурор: ОСОБА_8
захисник: ОСОБА_6
В с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зарахувано в строк покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 15.04.2016 року по 03.02.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_9 залишено без розгляду.
Вирішено питання стосовно судових витрат та речових доказів.
Захисник обвинуваченого в своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Захисник обвинуваченого вважає вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва незаконним та необгрунтованим, ухваленим з порушеннями норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом надано невірну оцінку доказам, проігноровані та залишені без розгляду клопотання сторони захисту, щодо обставин, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Наданий стороною обвинувачення в якості доказу протокол огляду від 14.04.2016 року складено із порушеннями норм КПК України, сам огляд проведено поверхнево, таблиця (схема) додана до протоколу суттєво різниться із самим протоколом. Обставини та стан речей, перелік речей, що знаходились у будинку, викладені в протоколі, різняться з показами потерпілої, наданими суду. Ці суперечності під час судового розгляду усунуто не було.

Незаконність та недопустимість, як доказу, вказаного протоколу, тягне за собою визнання недопустимим й висновку експерта №842 від 27.04.2016 року, наявного в матеріалах справи.

Крім того, вважає, що сума збитків, спричинених потерпілій, прокурором не встановлена та в суді не доведена.

Також, 15.04.2016 року слідчим була винесена постанова про визнання речовими доказами перелік речей, що знаходились у пакетах «Таврія-В» та «Нескафе» . Однак в матеріалах справи наявна розписка від 14.04.2016 року про отримання ОСОБА_10 двох пакетів та деяких електроприладів, тобто за день де визнання їх речовими доказами. Крім того, в самій розписці вказаний неповний перелік речей (в порівнянні із постановою про визнання речовими доказами, обвинувальний актом тощо). Місце знаходження інших речей які вилучені під час огляду залишається не зрозумілим.

Вказані розбіжності також судом залишені поза увагою.

Також, зазначає, що ОСОБА_7 затримано без жодних чужих речей, тому твердження про те, що він не зміг розпорядатися викраденими речами не відповідає дійсності.

Зазначає, що судом суттєво порушені норми процесуального права щодо розгляду заявлених клопотань, строку судового розгляду.

Враховуючи викладене вважає, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення у скоєнні ним злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, є недоведеним.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом встановлено, що 14.04.2016 року приблизно о 18:00 год. ОСОБА_7 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом розбиття віконного скла, таємно проник до будинку АДРЕСА_2 . Знаходячись за вказаною адресою, діючи з корисливих мотивів, підготовив до таємного викрадення майно ОСОБА_9 , а саме: пакет "Таврія" вартістю 1,5 грн.: 1 банку горошку зеленого "Добрий кухар" ємністю 0,5 літра вартістю 10 грн., 2 банки горошку зеленого "Добрий кухар" ємкістю 0,42 л вартістю по 10 грн. кожна, сік апельсиновий "Сандора" ємкістю 1 л вартістю 20 грн., упаковку сметани "Ферма" вагою 505 г вартістю 18 грн., скляну банку малини вагою 465 г вартістю 19 грн., баклажани в аджиці "Верес" вагою 530 г вартістю 23 грн., сирок "Наша марка" з ароматом ванілі вагою 36 г вартістю 2,5 грн., тунець салатний в розсолі вагою 185 г вартістю 16 грн., томати рублені в томатному соку "Делюкс" вагою 400 г вартістю 31 грн., лак для нігтів "Мери кей" об`ємом 7,5 мл вартістю 15 грн., банку шампіньйонів "Верес" вагою 480 г вартістю 28 грн., банку грибів опеньків маринованих "Мікадо" вагою 530 г вартістю 40 грн., банку томатної пасти "Реджина" вагою 400 г вартістю 40 грн., 3 пачки колготок "Конте" вартістю по 51 грн. кожна на загальну суму 153 грн., пакет "Нескафе" вартістю 1 грн., електрошокер "WS-888" вартістю 168 грн., електроні ваги "Digital Scale" вартістю 120 грн., цифровий фотоапарат "Canon" вартістю 1700 грн., цифровий фотоапарат "Kodak" вартістю 1800 грн., намисто з перлин вартістю 1800 грн., куля чорного кольору з написом "8" вартістю 100 грн., а всього на загальну суму 7926 грн.
Однак ОСОБА_7 довести свій злочинний умисел до кінця не зміг, оскільки не виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки біля вікна житлового приміщення був зупинений працівниками поліції, у зв`язку з чим не зміг розпорядитись викраденим майном.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення вироку без змін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Висновок суду 1 інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у скоєнні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідає сукупності зібраних у матеріалах кримінального провадження доказам, яким дана правильна юридична оцінка, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Доводи в апеляційній скарзі є безпідставними, оскільки незважаючи на невизнання вини у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю досліджених судом доказів.

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 хоча і не визнав свою вину у скоєнні злочину, однак не заперечував, що того дня йшов з залізничного вокзалу на автовокзал пішки. Був в стані алкогольного сп`яніння. Проходив повз будинок потерпілої та вирішив залізти в будинок, розбив вікно та заліз у середину, однак нічого брати не хотів. Його схопили просто на вулиці. Коли привели в райвідділ, звинуватили в скоєні крадіжки.
Вирішуючи питання про доведеність вини обвинуваченого, суд 1 інстанції виходив із сукупності всіх обставин вчинення ним злочинів.
Як вбачається з матеріалів справи, висновки суду про винність ОСОБА_7 підтверджені перевіреними й викладеними у вироку суду доказами, а саме показами свідка ОСОБА_11 , даними, що містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколі огляду від 14.04.2016 року, розписці ОСОБА_9 про те, що вона отримала від працівників поліції продукти харчування та речі, які знаходилися в пакетах «Таврія» та «Нескафе», висновках експерта №842 від 27.04.2016 року, згідно якого два сліди нігтьових фаланг пальців рук, залишені відповідно великим пальцем та мізинцем лівої руки ОСОБА_7 ..
Так, потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що 14.04.2016 року приблизно о 17:00-18:00 год. їй зателефонували з пульту охорони про те, що в її будинок було проникнення та затримали обвинуваченого. Вона приїхала додому, в автомобілі поліції був обвинувачений в наручниках. У неї приватний будинок, в будинку дві кімнати. Було розбите вікно, яке виходить у двір, двері в будинку відчинені, всі речі були розкидані, було розбите скло. З холодильника дістали продукти харчування та склали в пакет. В іншому пакеті були речі: духи, колготи та інше. Всі речі було складено в три пакети. Один пакет був біля вікна, а два в кімнаті. Продукти склали окремо від речей. Всього намагались викрасти майна на суму 7926 грн.
Як на доказ невинуватості ОСОБА_7 захисник посилається на дані протоколу обшуку, де зазначено, що обвинувачений був затриманий без жодних чужих речей. Однак, вказані обставини спростовуються даними, що містяться у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.04.2016 року та наданими в судовому засіданнями поясненнями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що в квітні 2016 року він працював молодшим інспектором ДСО. Заступив на чергування, отримав сигнал. Спрацювала сигналізація по периметру будинку потерпілої ОСОБА_9 .. Він з напарником виїхали на адресу, автомобіль залишили по вул. 4 Поздовжній, та пішли до будинку потерпілої Коли підійшли до будинку, то він побачив розбите вікно, з якого виглядав обвинувачений. Він перестрибнув через паркан, але обвинувачений, побачивши їх, виліз через вікно, перестрибнув паркан, та був затриманий його напарником. Коли вони зайшли до будинку, там все було перевернуто.
Згідно даним, що містяться у протоколі огляду від 14.04.2016 року, обвинувачений намагався викрасти предмети харчування та речі. В ході огляду вилучено сліди папілярних узорів, які відповідно висновку експерта № 842 від 27.04.2016 року, залишені ОСОБА_7 ..
Таким чином, суд 1 інстанції вірно поклав в основу вироку висновки експертизи, показання потерпілої, свідка ОСОБА_11 , оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою, що свідчить про їх достовірність.

Тому апеляційний суд не може погодитися з доводами захисника щодо постановлення вироку за відсутності сукупності доказів винуватості обвинуваченого у таємному викраденні чужого майна.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, винуватості обвинуваченого, правильності кваліфікації його дій, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України є правильними.

Доводи апелянта про те, щодо окремих недоліків протоколу огляду, то ці недоліки суттєво не впливає на доведеність вини обвинуваченого.

Що стосується дати складання схоронної розписки 14.04.2016 рік, то як пояснив у судовому засіданні прокурор (а.п.85), ця дата є технічною помилкою.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом проігноровані та залишені без розгляду клопотання сторони захисту про визнання протоколу огляду та розписки потерпілої недопустимими доказами не відповідають дійсності. В судовому засіданні від 29 вересня 2016 року судом було вказано, що питання про допустимість вказаних доказів буде вирішено при винесенні вироку.

Відповідно до вимог ст. 91 ч.1 п.3 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, а саме вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Ця вимога закону слідчим і судом виконана, розмір завданої обвинуваченим шкоди встановлений згідно з показаннями потерпілої.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу також і на те, що згідно ст.242 ч.2 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків заподіяних кримінальним правопорушенням. Однак, оскільки на досудовому слідстві така експертиза не була проведена і сторона захисту про це клопотання не заявляла. Як слідує із положень ст.332 КПК України, суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експерту або експертній установі тільки за клопотанням сторін.

Проте, ні сторона обвинувачення, ні сторона захисту такого клопотання в суді першої інстанції не заявляла, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможним.

Наведені вище докази спростовують твердження захисника обвинуваченого про недоведеність вини ОСОБА_7 у скоєні вказаного злочину, а тому апеляційний суд не має підстав для скасування з цих підстав вироку, тим більш, що захисник не навів в своїй апеляційній скарзі жодної переконливої підстави для скасування вироку, або доказів на підтвердження невинуватості обвинуваченого. Крім того, вказавши в апеляційній скарзі про необхідність скасування вироку та закриття провадження, апелянт не зазначив процесуальні шляхи вирішення цього питання апеляційним судом.

Будь-яких істотних порушень вимог матеріального та процесуального закону, зокрема щодо недопустимості досліджених судом доказів та які б давали підстави для скасування вироку саме за відсутністю в діях ОСОБА_7 складу злочину, органами досудового розслідування та судом не допущено, а тому апеляційний суд вважає, що немає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 лютого 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим якій тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Головуючий:
Судді: