Справа № 148/195/15-к
У Х В А Л А
про продовження дії запобіжного заходу тримання під вартою

22 лютого 2017 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання процесуального прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Тростянець, Тростянецького району, Вінницької області, без постійного місця проживання, українки, гр. України, освіта середня, судима 27.08.2013 Гайсинським р/с за ст. 190 ч.2 КК України до 2 років п/в з іспитовим строком на 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше судимою 27.08.2013 року Гайсинським районним судом за ст. 190 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки та маючи не погашену судимість на шлях виправлення не стала, повторно вчинила умисний корисливий злочин.

Зокрема в жовтні 2014 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 познайомилась із ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_2 після чого почали проживати в цивільному шлюбі на протязі півтора місяців. Під час свого проживання у будинку ОСОБА_6 , ОСОБА_4 бачила в нього в шафі золоту каблучку із зеленим каменем. Проте 10 грудня 2014 року ОСОБА_4 вирішила, що подальше проживання із ОСОБА_6 стало неможливим, тому прийняла рішення залишити його будинок та поїхати до смт. Тростянця, де проживає її мати. Під час того коли ОСОБА_4 збирала свої речі у неї вини умисел викрасти золоту каблучку, яку вона бачила раніше у шафі будинку ОСОБА_7 . Підібравши момент коли ОСОБА_7 не було в будинку ОСОБА_4 шляхом вільного доступу таємно від усіх викрала золоту каблучку вагою 2.62 грами вартістю 1965 гривень, яку забрала із собою в смт. Тростянець, чим спричинила ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму. Дану каблучку ОСОБА_4 зберігала у себе, щоб в подальшому продати або носити, тобто розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , органами досудового розслідування, інкримінуються суспільно-небезпечні діяння, передбаченні ст. 185 ч.2 КК України, що відноситься до злочинів середньої тяжкості, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Згідно ухвали Тульчинського районного суду від 21.12.2016, обвинувачену ОСОБА_4 оголошено в розшук, в зв`язку з її неявками до суду, надано дозвіл на затримання та доставлення до суду.

28.12.2016, слідчим Тульчинського ВП НВ ГУНП України у Вінницькій області о 12:30, ОСОБА_4 затримана на підставі ухвали суду та доставлена до Тульчинського районного суду.

28.12.2016, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 25.02.2017.

На даному етапі судового розгляду не можливо закінчити розгляд справи до закінчення строку дії запобіжного заходу.

В зв`язку з чим, в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як продовжується розгляд справи і не відпали ризики визначенні ст. 177 КПК України. Зокрема, обвинувачений ухилялась від суду в зв`язку з чим відносно останньої було застосовано привід та оголошено в розшук.

Обвинувачений ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 заперечили щодо задоволення клопотання про продовження даного виду запобіжного заходу, зазначивши про зміну запобіжного заходу з утримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до вимог ст. 331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За змістом ч. 3 ст. 199 КПК України підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, які на час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою не зменшились.

Заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши представлені матеріали, суд прийшов до висновку, що стороною кримінального провадження, прокурором, в судовому засіданні доведена наявність ризиків, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинила злочин середньої тяжкості, за яким законом передбачено кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, в період невідбутого покарання за попереднім вироком, і перебуваючи на волі може переховуватись від суду, відсутність постійних доходів може спонукати останню до продовження вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень. Крім того, остання вчинила кримінальне правопорушення в період іспитового строку за попереднім вироком, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення та продовжує вчиняти нові злочини. Разом з тим, даний запобіжний захід було обрано в зв`язку з ухиленням обвинуваченої від явки в судові засідання та перешкоджанню розгляду справи.

Продовження строку утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 також обумовлена співрозмірністю з вчиненим кримінальним правопорушенням та завданими його діями наслідкам, а також відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З врахуванням вимог ч.3 ст. 183 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 також необхідно обрати розмір застави в межах, визначених в ст. 182 ч.5 п. 2 КПК України, в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 27560 грн., оскільки саме такий її розмір може забезпечити виконання обвинуваченим на час досудового розслідування та судового розгляду покладених на неї обов`язків, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України та є гарантією реалізації її прав визначених кримінально-процесуальним законодавством.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.183, 193, 194, 196, 197, 199, 200, 331 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
1. Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та її захисника щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід.

2. Клопотання процесуального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою задоволити.

3. Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Тростянець, Тростянецького району, Вінницької області, без постійного місця проживання, українки, гр. України, освіта середня, судима 27.08.2013 Гайсинським р/с за ст. 190 ч.2 КК України до 2 років п/в з іспитовим строком на 2 роки, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, запобіжний захід тримання під вартою, строком до шестидесяти днів.

4. Строк утримання під вартою ОСОБА_4 необхідно рахувати з 28.12.2016, який закінчується 22.04.2017 о 12:30 год. включно.

5. Визначити розмір застави, який здатний забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків двадцяти розмірів мінімальних заробітних плат (в сумі 27560 грн.), після внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України. З дня внесення застави строком на два місяці покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, - не виконання яких тягне можливість застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: