Ухвала
іменем україни

15 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 12 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
Вирішено питання щодо стягнення моральної шкоди, майнової шкоди та процесуальних витрат у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 12 липня 2017 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Однак, наведених положень процесуального закону не дотримано, оскільки, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, як на підставу для скасування вироку місцевого суду, засуджений належного обґрунтування зазначеної позиції не наводить. Натомість він аргументує свої доводи неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків місцевого суду фактичним обставинам кримінального провадження та ставить під сумнів достовірність окремих доказів, однак ці обставини згідно зі статтями 433, 438 КПК не входять до предмета перегляду суду касаційної інстанції.
Також, засуджений у касаційній скарзі взагалі не зазначає обґрунтування щодо незаконності ухвали суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК із огляду на положення ст. 412 цього Кодексу.
Зокрема, скаржник має вказати, які саме норми кримінального процесуального закону було порушено судами та як саме ці порушення (на думку засудженого) вплинули на законність і обґрунтованість постановлених судових рішень.
Крім того, усупереч положенням ч. 6 ст 427 КПК до касаційної скарги не додано додатків в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 12 липня 2017 року залишити без руху.
Встановити засудженому п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _______________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3