Справа № 477/724/16-к
Провадження № 1-кп/477/17/17

У Х В А Л А
12 квітня 2017 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області клопотання прокурора прокуратури Миколаївської області № 2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області, українця, громадянина України, раніше проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у кримінальному провадженні відносно нього та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України,
Прокурор Миколаївської місцевої прокуратури № 2 звернувся до суду з клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з обвинувальним актом та клопотанням прокурора він обвинувачується в тому, що разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 таємно неодноразово проникали на територію свиноферми ДП ДГ «Еліта», яке розташоване в с. Полігон Вітовського району Миколаївської області, де через підкоп під воротами таємно викрадали майно цієї ферми, чим вчинили злочин, передбачений ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України.
Під час судового розгляду вказаного провадження обвинувачений ОСОБА_4 двічі не з`являвся в судові засідання, у зв`язку з чим 1 листопада 2016 року судом було винесено ухвалу про застосування до нього примусового приводу.
Однак, за інформацією Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 з місця свого мешкання зник і його місце знаходження не було відоме.
28 листопада 2016 року ухвалою суду обвинуваченого ОСОБА_4 було оголошено в розшук та надано дозвіл на затримання його і доставку до суду для вирішення питання про обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
12 квітня 2017 року ОСОБА_4 був затриманий.
В обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по даному провадженню прокурор зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування ОСОБА_4 від суду, а також можливість вчинення іншого кримінального злочину.
В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав з мотивів, викладених у ньому.
Обвинувачений вважав, що йому можливо надати можливість перебувати на волі і не обирати найсуворішу міру запобіжного заходу, обіцяв не переховуватись від суду. Вказав що не тікав, а їздив на заробітки, але визнав, що не повідомив про зміну місця проживання ні суд, ні прокурора.
Захисник подане клопотання також не підтримав, та заперечував проти його задоволення.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, дослідивши матеріали клопотання та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.
У відповідності до частини 2 статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Така ж норма передбачена і статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 жовтня 1950 року, згідно якої, обмеження права особи на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.
Тримання під вартою, згідно статті 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.
Виходячи з матеріалів справи, обставин злочину, його тяжкості, характеру злочинних дій та направленістю умислу, а також виходячи з поведінки обвинуваченого під час судового провадження, яка полягала в неодноразовій його неявці в судові засідання, а також зникнення його з місця постійного проживання і неповідомлення про це прокурора, чи суд, слід вважати доведеними обставини, які свідчать про існування ризику в даному кримінальному провадженні, а саме те, що ОСОБА_4 , знаходячись на свободі спробує й далі переховуватися від суду та перешкоджати судовому розгляду справи.
Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років.
Тому застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який зазначений в клопотанні прокурора, є недоцільним, оскільки вони не зможуть запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, та можуть призвести до затягування судового розгляду та перешкоджанню його завершенню.
Суд також встановив, що ОСОБА_4 не є особою, відносно якої, в силу ч. 2 ст. 183 КПК України, не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 192, 193, 194, 196, 197 КПК України,
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, по 10 червня 2017 року включно.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання з 12 квітня 2017 року, визначивши строк дії ухвали по 10 червня 2017 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає, її оскарження або ж заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок у разі його оскарження.

Суддя ОСОБА_1