Справа № 1-19/1990
Провадження № 1-в/0158/521/16

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці справу за заявою ОСОБА_4 про зняття судимості,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся до суду зі заявою про зняття судимості за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 серпня 1990 року, за яким його було засуджено за ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 142, ч. 1 ст. 215-3, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Заслухавши пояснення засудженого, який просив задовольнити клопотання про зняття судимості, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення клопотання, дослідивши матеріали даної справи та ухвалу Ківерцівського районного суду від 26.02.2015 року у справі за клопотанням ОСОБА_4 про зняття судимості, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено з ухвали Ківерцівського районного суду від 26.02.2015 року у справі за клопотанням ОСОБА_4 про зняття судимості, яка не оскаржувалась засудженим і набула законної сили, ОСОБА_4 вироком Ківерцівського районного суду від 21.08.1990 року засуджений за ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 142, ч. 1 ст. 215-3, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. 12 лютого 1996 року звільнений умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 2 місяці 5 днів.

Після умовно-дострокового звільнення був засуджений вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 16.04.1999 року за ч.ч. 1, 4 ст. 81, ч. 2 ст 17, ст. 140, ст. 42, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 12.03.2004 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.10.2009 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 27.11.2013 року за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України до 9 років 5 місяців позбавлення волі, вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.12.2013 року за ч.ч. 2,3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Дані про судимість не заперечуються ОСОБА_4 і у зв`язку з цим враховуються судом без дослідження особової справи засудженого.

У відповідності до ст. 538 КПК України суд, який ухвалив вирок, має право за клопотанням особи після відбуття нею покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі, розглянути питання про зняття судимості.

Питання щодо зняття судимості вирішується на підставі ст. 91 КК України, згідно до ч. 1 ст. 91 КК України якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 90 КК України якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останній злочин.

В силу ч. 11 Розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень КК України (2001 року) правила, встановлені Кримінальним кодексом України 1960 року щодо зняття судимості поширюються на осіб, які вчинили злочин до набрання чинності цим Кодексом, за винятком випадків, якщо цим кодексом пом`якшується кримінальна відповідальність зазначених осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КК України (1960 року), якщо засуджений до позбавлення волі після відбуття ним покарання зразковою поведінкою і чесним ставленням до праці довів своє виправлення, то за клопотанням громадських організацій або трудового колективу суд може зняти з нього судимість до закінчення строків, зазначених у даній статті.

Оскільки на час розгляду клопотання діє закон, який пом`якшує кримінальну відповідальність за злочини, за якими ОСОБА_4 засуджений вироком Ківерцівського районного суду від 21.08.1990 року, а також поліпшує його становище при вирішенні питання щодо строків погашення судимості, суд в силу ч. 1 ст. 5 КК України застосовує ст.89 КК України (в редакції 2001 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Тому при вирішення клопотання ОСОБА_4 про дострокове зняття судимості суд застосовує положення статі 91 КК України, яка діяла до 14.10.2014 року, та яка надавала право на дострокове зняття судимості по відбуттю не менше половини строку погашення судимості за будь-яке кримінальне правопорушення, зазначене у ст. 89 цього Кодексу.

Враховуючи те, що невідбута частина покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 серпня 1990 року була приєднана за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 16.04.1999 року, після відбуття якого ОСОБА_4 продовжував вчиняти злочини, був засуджений та відбував покарання, що перериває перебіг строку погашення судимості та не доводить його виправлення, суд приходить до висновку про відмову в задоволення клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості.

Керуючись ст.ст. 370, 372, 538, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про зняття судимості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Ківерцівський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1