Справа №483/2043/16-к 06.01.2017

Провадження № 11-сс/784/13/17 Категорія арешт майна
Головуючий 1 інстанції суддя ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції суддя ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 січня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючої-судді ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві судове кримінальне провадження за апеляційною скаргою процесуального керівника - начальника Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, -
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Очаківського ВП ГУ Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 , про арешт вантажного автомобілю-платформи марки «IVECO» моделі «EUR.OCAR..
В апеляційній скарзі процесуальний керівник - начальник Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 (далі прокурор) просить скасувати ухвалу слідчого судді, задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме вантажний автомобіль-платформу марки «IVECO» моделі «EUR.OCAR.GO 170 Е 23», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. При цьому стверджує:
що слідчим суддею прийняте незаконне рішення щодо незастосування заборони на користування майном;
що слідчим суддею не взято до уваги положення ч. 2 ст. 167 КПК України щодо тимчасово вилученого майна, ч. 1 та ч. 2 ст. 170 КПК України щодо мети арешту, якою є забезпечення кримінального провадження;
що судом не враховані пояснення свідка ОСОБА_10 , з яких вбачається, останній прибув на ТОВ «Колос 2011» на вантажному автомобілі-платформі марки «IVECO», моделі «EUROCARGO 170 Е 23», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , з завантаженим на платформу трактором Т-156;
що в клопотанні слідчого міститься достатнє обґрунтування щодо необхідності арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України;
що з метою забезпечення збереження речових доказів та запобіганню використання вказаного транспортного засобу для вчинення нових злочинів, є підстави для накладення арешту на вантажний автомобіль-платформа марки «IVECO», моделі «EUROCARGO 170 Е 23», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , із установленням заборони розпоряджатися та користуватися ним.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
19 грудня 2016 року старший слідчий СВ Очаківського ВП ГУ Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_8 звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївській області із погодженим з прокурором Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 клопотанням про арешт майна.
16 грудня 2016 року в черговій частині Очаківського ВП ГУ НП в Миколаївській області зареєстроване повідомлення директора ТОВ «Колос 2011» ОСОБА_12 про те, що відповідно до договору поставки трактора Т-156 від 13 грудня 2016 року, укладеного з ФОП ОСОБА_13 , 16 грудня 2016 року надано вказаний трактор у несправному стані, за який на час поставки сплачені грошові кошти на загальну суму 335 000 грн., в зв`язку з чим ТОВ «Колос 2011» спричинений матеріальний збиток у вказаному розмірі.
У цей же день старшим слідчим СВ Очаківського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_8 в ході проведення огляду місця події на території тракторної бригади ТОВ «Колос 2011» на вул. В.Стуса в с. Матросівка Очаківського району Миколаївської області був вилучений вантажний автомобіль-платформа марки «ІVECO», який передано до Очаківського ВП ГУ НП в Миколаївській області.
Відмовляючи у задоволенні цього клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя зазначив, що клопотання не містить обґрунтування обставин, що могли б пов`язувати між собою попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення як заподіяння майнової шкоди шляхом обману, (за ч. 1 ст. 192 КК України) з тимчасово вилученим 16 грудня 2016 року майном вантажним автомобілем-платформою марки «ІVECO», що належить ОСОБА_11 , правомірність володіння яким не ставиться під сумнів органом досудового розслідування; що посилання слідчого у клопотанні на правові підстави для арешту тимчасово вилученого майна носять формальний характер, оскільки вказане майно безпосередньо не пов`язано із сутністю кримінального провадження; що чинним кримінальним процесуальним законодавством передбачений обов`язок слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються, і застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що передбачені ст. 132 КПК України; що вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчі судді зобов`язані, крім іншого, перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданості втручання у права і свободи особи в контексті практики Європейського суду з прав людини та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основних свобод.
Таким чином слідчий суддя прийшов до переконання про необґрунтованість висновку слідчого про наявність достатніх підстав вважати, що тимчасово вилучений автомобіль відповідає критеріям, зазначеним в п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 ; вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
При розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження слідчий суддя повинен вирішувати це питання відповідно до вимог ст. ст. 170 - 173 КПК України.
Слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону при розгляді клопотання слідчого ОСОБА_8 та при постановленні оскаржуваної ухвали.
Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про відсутність правових підстав для арешту майна в даному випадку і при цьому виходить з наступного.
У ст. 171 КПК України наведений чіткий перелік вимог до клопотання слідчого про арешт майна щодо обов`язкового зазначення, окрім іншого, підстав і мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, тощо.
Зазначеним вимогам клопотання слідчого ОСОБА_8 не відповідає.
Так, згідно цього клопотання слідчий просив накласти арешт на вказаний вантажний автомобіль-платформу марки «IVECO» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_11 , так як зазначений транспортний засіб необхідний для запобігання можливості знищення або схову доказів злочинної діяльності, яке має значення для розслідування кримінального провадження та буде використано, як докази у кримінальному провадженні.
Однак, як вірно вказав слідчий суддя, слідчим не наведено обґрунтування обставин, що могли б пов`язувати між собою попередню правову кваліфікацію злочину як заподіяння майнової шкоди шляхом обману за ч. 1 ст. 192 КК України з тимчасово вилученим 16 грудня 2016 року майном вантажним автомобілем-платформою марки «ІVECO», що належить ОСОБА_11 ; і що є формальними посилання слідчого у клопотанні на правові підстави для арешту цього майна, оскільки вказане майно безпосередньо не пов`язано із сутністю кримінального провадження.
Апеляційний суд погоджується з цими висновками слідчого судді.
Проте, вказана невідповідність правової кваліфікації не спростовує вищенаведеного висновку слідчого судді.
Крім того, слідчим не наведено обґрунтувань існування та не доведено ризику можливості знищення або схову зазначеного майна.
За такого є безпідставними посилання прокурора і в суді першої інстанції, і в апеляційній скарзі, і під час апеляційного розгляду, що вилучений вантажний автомобіль-платформа марки «IVECO» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) є речовим доказом у даному кримінальному провадженні і саме тому на нього необхідно накласти арешт.
Крім того, слід зауважити, що відповідно до положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
А за приписами ч. 3 ст. 131 КПК України щодо загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
За вимогами ч. 4 ст. 131 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Ані слідчий, ані прокурор не довели передбачених ч. 3 ст. 131 КПК України обставин, і в першу чергу того, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення даного кримінального провадження відносно вказаного майна - автомобілю-платформи марки «IVECO» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ).
З огляду на зазначене є безпідставними апеляційні доводи прокурора про не взяття слідчим суддею до уваги положень ч. 2 ст. 167; ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України.
Також є неспроможними апеляційні твердження прокурора про те, що вищевказаний автомобіль-платформа марки «IVECO» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) може бути використаний як доказ вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України, як про це зазначено слідчим ОСОБА_8 у клопотанні, погодженому прокурором Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 , оскільки, як вірно вказав слідчий суддя, вказане майно безпосередньо не пов`язано із сутністю даного кримінального провадження.
Необґрунтованими є і посилання апелянта на пояснення свідка ОСОБА_10 , оскільки ці пояснення слідчим суддею враховані належними чином, проте, вони не в жодному разі не доводять наявності правових підстав для арешту належного ОСОБА_11 автомобілю-платформи марки «IVECO» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ), в той час, як трактор Т-156 з виявленими працівниками ТОВ «Колос 2011» несправностями був проданий директору цього товариства ОСОБА_14 та поставлений 16 грудня 2016 року ФОП ОСОБА_13 .
Крім того, є такими, що не ґрунтуються на законі аргументи апеляційної скарги прокурора про наявність підстав для накладення арешту на вантажний автомобіль-платформа марки «IVECO» з метою запобіганню використання вказаного транспортного засобу для вчинення нових злочинів, оскільки ані ч. 2 ст. 167 КПК України, ані ст. 170 КПК України, ані ст. ст. 131, 132 КПК України не містять такої мети або такої підстави для арешту майна.
Також, є безпідставними і посилання слідчого у клопотанні на ч. 3 ст. 170 КПК України щодо накладення арешту з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, оскільки, по-перше, ч. 2 ст. 192 КК України не передбачає такого виду додаткового покарання як конфіскація майна, а по-друге, відсутні підстави вважати, що цивільну відповідальність за дії ФОП ОСОБА_13 має нести ОСОБА_11 .
Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, є загальними, неконкретними та носять формальний характер.
Окрім того, є такими, що не ґрунтуються на законі посилання апелянта на наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, оскільки цей абзац передбачає загальні завдання арешту майна в світлі поняття арешту майна (абзацом перший частини першої статті 170 КПК України) і не є самостійною підставою для арешту майна. Випадки, коли допускається арешт майна, передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України, а ч. ч. 3 6 ст. 170 КПК України конкретизують її положення.
З урахуванням вищенаведеного є такими, що не ґрунтуються на законі доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 про наявність правових підстав для арешту майна, а тому вона (апеляційна скарга) не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 405, 407 ч. 3 п. 2, 422, 424 ч. 4, 426, 532 ч. 4, 376 ч. 2 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу процесуального керівника - начальника Очаківського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Залишити без змін ухвалу слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року, якою відмовлено у накладенні арешту на вантажний автомобіль-платформу марки «IVECO» моделі «EUR.OCAR.GO 170 Е 23», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуюча

Судді