Справа № 675/1397/17
Провадження № 1-кп/675/86/2017
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" серпня 2017 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Ізяслав кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2015 року за №0000340, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
26.05.1999 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст. 17, ч. 3 ст. 140 КК України до покарання у 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
21.12.2001 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням, та встановлено іспитовий строк на 2 (два) роки;
22.05.2002 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;
28.10.2005 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;
11.12.2012 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
19.04.2013 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України у вигляді 3 років 9 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, востаннє 19.04.2013 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді 3 років 9 місяців позбавлення волі, маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став та повторно скоїв новий злочин проти власності.
Так, 14.07.2017 близько 14 години ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу приміщення Ізяславського центру первинної медико-санітарної допомоги, що розташоване за адресою: вул. Шевченка, 10-В, м. Ізяслав, на першому поверсі даного приміщення, під сходовою кліткою, помітив дитячу коляску без нагляду, після чого вирішив подивитись, чи є в ній будь-яке майно, яке можна викрасти.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 підійшов до вищевказаної дитячої коляски та, піднявши покривало, яке на ній знаходилось, виявив під ним мобільний телефон золотистого кольору, який вирішив викрасти.
В подальшому, ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «NOMI» моделі «І506» золотистого кольору, вартістю 1425 (тисяча чотириста двадцять п`ять) гривень, належний ОСОБА_4 , чим заподіяв їй матеріальну шкоду на вищезазначену суму.
Викрадений у ОСОБА_4 мобільний телефон ОСОБА_5 наступного дня продав ОСОБА_6 за 150 гривень, які згодом витратив на власні потреби.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями, які виразились в таємному викрадені чужого майна, вчиненому повторно, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

25 липня 2017 року під час досудового розслідування між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про примирення на таких умовах:

-підозрюваний ОСОБА_5 повністю та беззаперечно визнає свою вину у скоєні відносно потерпілої кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за встановлених обставин;

-потерпіла ОСОБА_4 підтверджує факт примирення з підозрюваним, здійснює акт його прощення в результаті вільного добровільного остаточного волевиявлення, яке виключає будь-який неправомірний вплив шляхом обіцянок, насильства, погроз, фізичного або психічного примусу;

-сторони повністю дійшли згоди щодо правової кваліфікації вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України;

-сторони дійшли взаємної згоди щодо міри покарання, яке має понести підозрюваний за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, у виді 2 (двох) років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Судом встановлено, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, та просила затвердити угоду. Вказала, що завдана їй шкода незаконними діями ОСОБА_5 повністю відшкодована останнім.

Прокурор вважає за можливе затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілою та обвинуваченим, вважає, що така угода не суперечить вимогам закону, кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст.469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч.7 ст.474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди, судом не встановлено.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, що підтверджується довідкою про судимості №38-24072017/68007, мало місце. Розмір нанесеної шкоди вчиненим кримінальним правопорушенням становить 1425 гривень, що підтверджується звітом про незалежну оцінку майна від 25 липня 2017 року. А тому зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 цього ж Кодексу є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_5 винний у вчиненні вказаного кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Що стосується особи обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, що підтверджується довідкою №280 від 24.07.2017 року, перебуває на обліку в наркологічному кабінеті Ізяславської ЦРЛ за програмою ЗПТ, що підтверджується довідкою від 24.07.2017 року, має постійне місце проживання.

Із врахуванням всіх обставин справи, а саме розміру нанесеної шкоди потерпілій, яка відшкодована обвинуваченим, суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що узгоджене сторонами угоди про примирення покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Також при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.475 Кримінального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів вирішено на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись ст.ст.314, 368-371, 373-375, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , укладену 25 липня 2017 року.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши узгоджену сторонами міру покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки та з покладенням на нього відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: мобільний телефон марки «NOMI» моделі «І506», золотистого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , паперову коробку прямокутної форми з-під мобільного телефону марки «NOMI» моделі «І506», ІМЕІ НОМЕР_1 , передані на зберігання потерпілій, передати власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1