Дата документу Справа № 332/2982/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/227/17
Єдиний унікальний № 332/2982/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002092, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, не одруженого, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 21.12.2005 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік;

- 17.08.2009 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185; ч.3 ст.15 ч.2 ст.185; ч.2 ст.186, 69, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився умовно-достроково 08.09.2011 року на підставі постанови Бердянського міського суду Запорізької області від 23.08.2011 року згідно ст.2 Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 р. Невідбутий строк покарання 1 рік 1 місяць 10 днів;

- 14.02.2012 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік. Звільнився 09.11.2012 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 11.06.2013 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 2 роки;

- 24.12.2013 року Жовтневим районним судом. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2013 року та остаточно призначено 2 роки 1 місяць позбавлення волі;

-20.03.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за

- 20.03.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2013 року остаточно призначено 2 роки 2 місяці позбавлення волі;

- 25.06.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення покарання за вироком Орддонікідзевського районного суд м. Запоріжжя від 20.03.2013 року остаточно призначено 2 роки 2 місяці позбавлення волі. Звільнився 29.01.2016 року у зв`язку з відбуттям строк покарання;

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 та ст.395 КК України і призначено покарання за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, за ст. 395 КК України у вигляді 4 місяців арешту. На підставі ст. 70 ч.1 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів призначено у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. Запобіжний захід тримання під вартою залишено до набрання вироком законної чинності. Строк відбування покарання з 16.08.2016 року.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом вироку, 01.06.2016 року о 01-00 годині, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, через кришу приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , незаконно проник до огородженої території, звідки через незамкнені двері, шляхом вільного доступу, проник до вказаного приміщення, де в цей час знаходився ОСОБА_8 , який відпочивав.

Після цього, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_8 та знаходилось поряд з останнім, а саме: джинси вартістю 150 грн.; банківські картки банку «Приватбанк» у кількості 2 шт., які матеріальної цінності не представляють; грошові кошти в розмірі 2300 грн. та мобільний телефон «Nokia» вартістю 300 грн., в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 20 грн., а всього на загальну суму 2770 грн., чим спричинив останньому матеріальний збиток на вищезазначену суму.

Після чого, ОСОБА_7 разом з викраденим майном покинув місце вчинення злочину.

Крім того, 01.02.2016 року Вільнянським районним судом Запорізької області була винесена постанова про встановлення адміністративного нагляду засудженому ОСОБА_7 строком на 1 рік, обчислюючи цей строк з 29.01.2016 року. Постанова набула законної сили 09.02.2016 року.

29.01.2016 року адміністрацією Софіївської виправної колонії управління ДДУ ПВП у Запорізькій області № 55, під час звільнення з місць позбавлення волі, ОСОБА_7 під підпис був попереджений про встановлення відносно нього адміністративного нагляду та зобов`язаний прибути і зареєструватися у Заводському ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП У Запорізькій області за обраним місцем проживання: АДРЕСА_2 , та, крім того, попереджений про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.

01.02.2016 року у Заводському ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_7 були під підпис доведені зобов`язання про встановлені нього обмеження щодо самовільного залишення місця мешкання.

Також, ОСОБА_7 було роз`яснено, що у разі порушення вказаних зобов`язань, він буде притягнутий до кримінальної відповідальності.

Однак, ОСОБА_7 , маючи умисел на самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, будучи повідомленим про настання у даному разі відповідальності, умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний проживати за місцем постійного мешкання та з`являтись у визначений час на реєстрацію до Заводського ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП у Запорізькій області.

08.06.2016 року, усвідомлюючи протиправність вчинюваних ним дій, незважаючи на встановлену заборону, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно залишив місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 та до 03 серпня 2016 року проживав за адресою: АДРЕСА_1 , не повідомивши про це правоохоронні органи.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить переглянути вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя відносно нього від 11.10.2016 року та призначити йому більш м`яке покарання не пов`язане з позбавленням волі так як він у скоєному розкаявся та співпрацював зі слідством, цивільного позову не має, також просить врахувати те, що злочин був скоєний ним у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, яке викликано похороном бабусі, крім того просить звернути увагу на те, що він мав неофіційну роботу яка за ним зберігається.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах прокурора, який вважав, що вирок є законним і обґрунтованим, його слід залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Доведеність вини обвинуваченогоОСОБА_7 у вчинені злочинівпри обставинах, наведених у вироку, в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України перевірці в апеляційному порядку не підлягає.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковані місцевим судом за ч.3 ст.185, ст.395 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції, обираючи вид і міру покаранняОСОБА_7 , належним чином врахував обставини, передбачені законом і, зазначивши у вироку, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, раніше судимий за корисливі злочини, але у скоєному щиро покаявся та визнав свою провину повністю. Приймаючи до уваги зазначені обставини, а також наявність обставини, що обтяжує покарання, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 мінімальне покарання, передбачене санкцією статті обвинувачення. За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обрав обвинуваченому мінімально можливе покарання і не вбачає достатніх підстав для подальшого його пом`якшення.

Відповідно до вимог ст.72 ч.5 КК України, суд апеляційної інстанції зараховує в строк покарання ОСОБА_7 термін попереднього ув`язнення з 16.08.2016 року по 08.02.2017 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до вимог ст.72 ч.5 КК України, зарахувати в строк покарання ОСОБА_7 термін попереднього ув`язнення з 16.08.2016 року по 08.02.2017 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4