Справа № 569/1144/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року м. Рівне
Рівненський міській суд Рівненської області в складі колегії:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження №0000081 про обвинувачення:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луганськ, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 в перших числах січня 2015 року діючи з метою участі в терористичній організації «ЛНР» надав свою добровільну згоду на його залучення в якості члена вищевказаної терористичної організації. В подальшому. на виконання незаконних наказів керівників терористичної організації «Луганська Народна Республіка», діючи за попередньою змовою з іншими учасниками вказаної терористичної організації, отримав військову форму, автомат АК-74 та боєприпаси до нього. Після цього, в період з січня по лютий 2015 року, ОСОБА_6 , на виконання незаконних наказів керівників терористичної організації «ЛНР», діючи за попередньою змовою з іншими учасниками вказаної терористичної організації, протягом 1 місяця з використанням вогнепальної зброї, отриманої від керівників терористичної організації «ЛНР», здійснював охорону блок посту поблизу АДРЕСА_2 та с. Обозне Слов`яносербського району Луганської області.
ОСОБА_6 в судовому засіданні винним себе у інкримінованому йому кримінальному злочині визнав повністю і дав покази, які відповідають обставинам справи. У вчиненому щиpо pозкаявся.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, з урахуванням думки учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи і не мають сумнівів у добровільності позиції, усвідомлюючи особливості порядку апеляційного оскарження в такому випадку.
Органом досудового слідства правильно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст. 258-3 КК України, як участь в терористичній організації.
При призначенні покарання суд враховує, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 відноситься до особливо тяжких злочинів, особу винного, характеризуючі дані.
До обставин, що пом`якшують покарання слід віднести щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно до вимог ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивовуючи своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини КК України.

Суд вважає можливим застосувати ст.69 КК України, приймаючи, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, який залишив тимчасово окуповане місце свого проживання в Луганську, де відбувалися бойові дії, переїхав на територію, яка підконтрольна українській владі, особисто не приймав участі в організації або виконанні насильницьких дій терористів або військовому протистоянні правоохоронним органам та ЗС України і його діями не було завдано шкоди державі.

Суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням цих даних у сукупності суд вважає щодо можливості виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 тільки з ізоляцією від суспільства, призначивши покарання в межах санкції ч.1 ст.258-3 КК України та застосувавши ст.69 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки позбавлення волі без конфіскації майна.

Зарахувати в строк покарання термін затримання та перебування під вартою ОСОБА_6 , починаючи з 04.11.2015 року, і відповідно до ст. 72 КК України зарахувати останньому з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 04.11.2015 року по 03.11.2016 року, що в перерахунку становить 732 дні.
До набрання вироком законної сили міру запобіжний захід ОСОБА_6 залишити без зміни, - у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судових портретних експертиз в розмірі 7184 грн. 58 коп..
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3