02.02.2017
Справа №642/7602/17-к
Провадження №1кс/642/187/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2017 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого Холодногірського ВП (м. Харків) ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Холодногірського ВП (м. Харків) ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні СВ Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004193 від 23 листопада 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 22.11.2016 до Ч/Ч Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області звернулась ОСОБА_7 з зяавою про те, що 22.11.2016 приблизно о 10:30 годині за адресою: АДРЕСА_1 невстановлені особи таємно викрали її грошові кошти в сумі 13000,00 гривень та золоті вироби. Допитана в якості потерпілої ОСОБА_7 пояснила, що 22.11.2016 до неї додому прийшла раніше їй невідома молода жінка, ззовні схожа на циганку, та попрохала ОСОБА_7 дати їй води, на що остання впустила раніше незнайому жінку до себе в квартиру. Після цього в приміщення вказаної квартири увійшло ще дві жінки, котрі також попрохали у ОСОБА_7 допомоги, на що остання їм не відмовила. Після візиту вказаних осіб ОСОБА_7 виявила, що з її квартири було викрадено її грошові кошти в сумі 13000,00 гривень, та золоті вироби, а саме: золоті сережки та обручка. В ході досудового слідства було отримано відеозапис з камер спостереження, розташованих на будинку, де мешкає ОСОБА_7 . Під час перегляду вказаного відеозапису було встановлено, що до під`їзду зазначеного вище будинку приїхав легковий автомобіль марки «Део», моделі «Нексія» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 » в кузові білого кольору, з якого вийшли чотири жінки циганської зовнішності, та направились в під`їзд вказаного будинку. Після цього видно, як ті самі жінки вийшли з будинку та на вказаному автомобілі, водій якого їх чекав, направились в невідомому напрямку. Під час досудового слідства було встановлено анкетні дані осіб жіночої статі, ними являються: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та жінкам на ім`я « ОСОБА_11 ». Допитані ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили, що на вказаному автомобілі вони рухалися по місту Харкову в день вчинення кримінального правопорушення. Було встановлено особу вказаного автомобіля - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 27.01.2017 в ході ОМП було вилучено легковий автомобіль марки «Део» моделі «Нексія», в кузові білого кольору, д.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , ключі від вказаного автомобілю. У зв`язку з тим, що по кримінальному провадженню необхідно виконати значний обсяг слідчих дій, та з метою повного, об`єктивного, всебічного розслідування вказаного кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно. Вказаний автомобіль можуть бути визнаним, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, його втрата, зникнення або пошкодження перешкодить розслідуванню кримінального провадження.

Слідчий у судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання з підстав, що в ньому викладені.

Власник майна ОСОБА_5 та його адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, зазначили, що ОСОБА_5 не має жодного відношення до вчиненого кримінального правопорушення, виконував лише функції водія. Одночасно зазначено, що автомобіль, щодо арешту якого заявлене клопотання, є єдиним засобом заробітку ОСОБА_5 , на утриманні якого є малолітні діти ( ОСОБА_12 , 2009 р.н., та ОСОБА_13 , 2016 р.н.), а дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Адвокат, посилаючись на практику ЄСПЛ (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 02.11.2004 у справі «Трегубенко проти України», від 02.06.2014 у справі «East/West Alliance Limited проти України»), зазначав про порушення ст.. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з непропорційністю заходу втручання в право власності, яким є можливий арешт майна ОСОБА_5 , переслідуваним цілям, а також відсутністю справедливого балансу між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, й інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання ( ОСОБА_5 ).

На підставі ч. 1 ст. 107 КПК України, в зв`язку з відсутністю відповідного клопотання учасників процесу, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Суд заслухавши доводи та міркування слідчого, власника майна та його адвоката, вивчивши матеріали клопотання, вважає, що воно задоволенню не підлягає з наступних обставин.

Згідно ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно вимог ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.(ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь - якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч.2 статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч.4ст.170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб ; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження

Слідчим не доведено, що автомобіль ОСОБА_14 , який має в даному кримінальному провадженні статус свідка і підозра жодній особі не пред`явлена, - «Део» моделі «Нексія», д.н. НОМЕР_1 , може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, як про це зазначено у клопотанні, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не доведено необхідність такого арешту, те, що незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні. З матеріалів, доданих до клопотання, не вбачається, що до вказаного вище майна може бути застосовано спеціальну конфіскацію, конфіскацію майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру для забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення отриманої неправомірної вигоди.

Зважаючи на викладене, судом встановлено відсутність підстав для задоволення заявленого клопотання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст.98, 132, 167, 170-173 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого Холодногірського відділу поліції (м. Харків) ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 про арешт майна відмовити.

Негайно повернути автомобіль «Део» моделі «Нексія» в кузові білого кольору, д.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , ключі від вказаного автомобілю, - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1