Справа № 461/2567/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/340/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 квітня 2017 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

встановила:
цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області ОСОБА_11 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту і зобов`язано виконувати покладені на нього обов`язки.
Визначено строк дії ухвали два місяці до 18 червня 2017 року.
ОСОБА_6 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 296, ч.2 ст. 345 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000709 19 лютого 2017 року.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що ухвала слідчого судді від 18 квітня 2017 року про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Акцентує, що судом проігноровані положення КПК України, які є обов`язковими для застосування та виконання в ході розгляду клопотання, що призвело до винесення незаконної ухвали про застосування запобіжного заходу.
Наголошує, що слідчим суддею не враховано те, що ОСОБА_6 одружений, має постійне місце проживання та реєстрації, на його утриманні двоє дітей дружини, характеризується позитивно, проходить випробування у ТзОВ «Екоенергопол».

З приводу неявки ОСОБА_6 до слідчого попри скеровані 31 березня 2017 року та 06 квітня 2017 року повістки зазначає, що з ч.8 ст. 135 КПК України вбачається, що особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Покликається на те, що з матеріалів клопотання вбачається, що повісткою від 31 березня 2017 року, яка ОСОБА_12 була скерована поштою рекомендованим листом №290 і згідно даних офіційного сайту Укрпошти такий адресату вручений не був, останній викликався на 05 квітня 2017 року. Крім цього, відповідно до наявної на цьому ж сайті інформації, перша та єдина спроба вручення ОСОБА_6 листа відбулася лише 06 квітня 2017 року (роздруківка з сайту у матеріалах справи). Також, несвоєчасність повідомлення про необхідність прибути до слідчого, простежується і з наявних у матеріалах провадження рапортів.

Звертає увагу на те, що з рапорту інспектора ОСОБА_13 від 04 квітня 2017 року вбачається, що цього ж дня він мав намір повідомити ОСОБА_6 про виклик до слідчого на 05 квітня 2017 року. З рапорту слідчої ОСОБА_10 вбачається, що вона, у телефонній розмові проведеній 05 квітня 2017 року, викликала підозрюваного на 05 квітня 2017 року, а з`явитися до слідчої, будучи повідомленим про це лише 05 квітня 2017 року ОСОБА_6 не дозволили обставини.

Зазначає, що згідно п.7 ст. 138 КПК України, несвоєчасне одержання повістки про виклик є поважною причиною неприбуття особи на виклик. Крім цього, звертає увагу на те, що з повістки не вбачалося, що його підзахисному слід прибути для проведення процесуальної дії, строк проведення якої обмежено КПК.

Щодо повістки від 06 квітня 2017 року про виклик на 10 квітня 2017 року, наголошує, що у матеріалах провадження наявний протокол допиту ОСОБА_6 саме 10 квітня 2017 року, а тому говорити про неприбуття на цю дату взагалі не можна.
Вважає, що суд не вправі був посилатися у своїй ухвалі на неявку ОСОБА_6 на виклики за повістками від 31 березня 2017 року та від 06 квітня 2017 року, як на підставу застосування цілодобового домашнього арешту, оскільки у першому випадку мало місце несвоєчасне повідомлення про виклик, що вважається поважною причиною неявки, а в другому ОСОБА_6 з`явився до слідчого, що підтверджується протоколом допиту ОСОБА_6 від 10 квітня 2017 року, при цьому, допит було проведено у приміщенні Галицького ВП, інших випадків неявки не було.

Акцентує, що обґрунтовуючи необхідність застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту неявкою на виклики за повістками, слідчий та слідчий суддя не звернули уваги на те, що на той час ОСОБА_6 не було оголошено підозру і останній, слідчим викликався виключно як свідкок, що підтверджується наявними у матеріалах розгляду клопотання повістками про виклик на 05 квітня 2017 року та на 10 квітня 2017 року. Крім цього, у повістках жодним чином не зазначалось, для якої процесуальної дії їй був потрібен свідок ОСОБА_6 , хоча згідно п.7 ст. 137 КПК України, у повідомленні обов`язково слід зазначати, для участі в якій процесуальній дії викликається особа.

Зазначає, що неявка свідків для здійснення невідомих їм процесуальних дій, ніяк не може бути підставою для обрання запобіжного заходу, оскільки відповідальність свідка за неявку обмежується ст. 139 КПК України, яка вказує, що відносно свідка, у випадку неявки, може застосовуватися грошове стягнення або привід, однак про жодне злісне ухилення від явки мова не йде і йти не може.
Наголошує, що на відсутність повідомлення про те, для якого саме процесуального заходу викликається його підзахисний вказує і рапорт інспектора ОСОБА_13 , у якому говориться про якісь процесуальні дії. А що стосується рапорту слідчого від 05 квітня 2017 року, з якого вбачається, що вона нібито викликала його підзахисних для вручення підозри, однак ні про яку підозру їм не зазначала, а лише 05 квітня 2017 року наполягала на необхідності прибути до неї 05 квітня 2017 року.
Вважає, що вищезазначені рапорти були складені не 04 квітня 2017 року та 05 квітня 2017 року, а 12 квітня 2017 року при підготовці клопотання про обрання його підзахисним запобіжного заходу, з метою створити видимість наявності підстав для задоволення клопотання. Жоден з цих рапортів так і не було ніде зареєстровано, всупереч інструкцій з документообігу.
Акцентує, що незважаючи на те, що повідомлення про підозру датоване 05 квітня 2017 року, його підзахисний на момент здійснення викликів не мав статусу підозрюваного. Крім цього, слідчим не здійснювалися заходи для вручення підозр у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. Іншого обґрунтування застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 , окрім обґрунтованості підозри, в ухвалі не наводиться, зокрема, не зазначено, які конкретно ризики, передбачені ст. 177 КПК України є підставою для застосування ОСОБА_12 запобіжного заходу; які є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання останнім своїх обов`язків.

Звертає увагу на те, що у задоволеному слідчим суддею клопотанні, слідчим наводяться абсолютно абсурдні підстави для застосування запобіжного заходу.

Вважає безпідставним покликання слідства на те, що ОСОБА_14 перешкоджає досудовому розслідуванню та встановленню істини у провадженні, не надаючи інформації про фактичне місце проживання та про місце праці. Зокрема, незрозуміло яким чином ненадання інформації про місце праці та фактичне місце проживання перешкоджає слідчому розслідувати злочин про вчинення хуліганських дій та про завдання ударів працівникам поліції, при тому, що предметом злочину не є майно чи речі, які можуть знаходитися за місцем праці чи фактичного проживання його підзахисного, а також злочин не пов`язаний з його трудовою діяльністю. Також незрозуміло звідки у слідства є дані про те, що ОСОБА_14 не проживає за місцем реєстрації, а проживає за якоюсь іншою адресою, при тому, що з описової частини клопотання вбачається, що останній зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 і саме за цією адресою слідством пропонується відбувати домашній арешт.

Покликається на те, що ненадання даних про працевлаштування пов`язано виключно з тим, що він не бажав, щоб за місцем праці дізналися про те, що сталося. Крім цього, ОСОБА_14 , виходячи з гарантованих йому Конституцією України прав, має повне право не надавати про себе будь-яку інформацію, а тому недопустимо з цього робити підставу для обрання запобіжного заходу.

Зазначає, що недопустимо слідчий пов`язує обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту і з відсутністю даних про наявність законного заробітку та офіційного місця праці, оскільки злочини у вчиненні яких підозрюється його підзахисний не є майновими і жодним чином не пов`язані із заволодінням чужого майна, а відсутність у слідства даних про місце праці ще не означає, що воно відсутнє. На даний час ОСОБА_6 проходить випробування, що підтверджується наявною у справі довідкою роботодавця.

Наголошує, що будь-який з більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і нічний домашній арешт, буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_15 всіх вимог чинного законодавства при провадженні досудового розслідування, зокрема, запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем проживання та реєстрації останнього, з одного боку, обмежить його у вільному пересуванні, а з іншого - забезпечить ОСОБА_6 нормальний рівень життя та можливість утримувати сім`ю, а не бути третім утриманцем дружини.

Просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду та розглянути її за його участі. Скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 квітня 2017 року про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Відмовити слідчому у задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_6 цілодобового домашнього арешту. Обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши покидати місце проживання з 20 год. по 08 год.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 покликається на те, що в судовому засіданні, яке відбулося 18 квітня 2017 року він і його захисники не заперечували проти клопотання щодо обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту, але просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби, а саме з 20 год. до 08 год., подавши документи , яким суд не надав об`єктивної оцінки та не послався на дані докази при постановленні частково незаконної ухвали, як і на вимоги ст. 178 КПК України, яка чітко передбачає, які обставини враховуються при обранні запобіжного заходу.

Наголошує, що судом не враховано та не дано оцінки документам, які підтверджують шлюбні відносини його ОСОБА_6 та ОСОБА_16 .

Акцентує, що у нього на утриманні перебуває дружина та двоє її дітей від першого шлюбу, з якими у нього склалися довірливі стосунки.

Звертає увагу на те, що він підробляє, роблячи ремонт у квартирах. З 03 квітня 2017 року влаштувався на роботу кур`єром у фірму "Екоенергопол" та перебував на випробувальному строку і йому обіцяли постійне місце праці, оскільки зарекомендував себе з позитивної сторони.

Зазначає, що судом не дано об`єктивної оцінки наданим його захисниками копіям свідоцтв про народження дітей, характеристиці з місця проживання, яка є позитивною та характеристиці із місця праці, що свідчать про його міцні соціальні зв`язки.

Також не враховано копію пенсійного посвідчення його матері ОСОБА_17 , 1945 р.н., яка є похилого віку та дитиною війни і те, що він їй допомагає матеріально.

Покликається на те, що суд, обравши запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту позбавить його можливості влаштуватися на постійне місце праці, працювати та утримувати свою сім`ю. Крім цього, не було враховано його пояснень у суді про те, що він несвоєчасно отримував повістки щодо прибуття до слідчого, в яких його статус був вказаний як свідок, а не підозрюваний, а саме за три дні до слідчої дії.

Просить задоволити апеляційну скаргу та змінити запобіжний захід, обравши йому домашній арешт у період з 20 год. до 08 год. ранку наступного дня, тобто на певний період доби, що передбачено вимогами ст. 181 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисників підозрюваного ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , пояснення підозрюваного ОСОБА_6 про підтримання апеляційних скарг, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали слідчого судді без зміни, а апеляційних скарг без задоволення, перевіривши матеріали судової справи, кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що вищенаведені вимоги закону при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 слідчим суддею в повному обсязі не дотримані.
З повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 296, ч.2 ст. 345 КК України і така, на думку колегії суддів, вірно визнана слідчим суддею обґрунтованою та підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, наведеними в оскаржуваній ухвалі.
Крім цього, як вбачається із змісту ухвали слідчий суддя погодилась із доведеністю прокурором в судовому засіданні ризиків з числа передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Вищенаведене в ухвалі слідчого судді не оспорюється і апелянтами.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що задоволивши клопотання слідчого, слідчий суддя, відповідно до положень ст. 178 КПК України, не в повній мірі врахувала особу підозрюваного ОСОБА_6 , а саме: міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців та інші обставини.
Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 одружений, має постійне місце проживання та реєстрації, на його утриманні перебувають дружина, двоє її дітей від першого шлюбу та матір похилого віку, позитивно характеризується за місцем проживання та праці.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняла необґрунтоване рішення в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, тим самим, позбавивши його можливості працювати та утримувати свою сім`ю.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що мета застосування заходу забезпечення кримінального провадження буде досягнута застосуванням запобіжного заходу у виді домашнього арешту з забороною підозрюваному залишати житло в певний період доби, відповідно до вимог ч.1 ст. 181 КПК України та покладенням обов`язку з числа передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_6 підлягає скасуванню з постановленням, відповідно до вимог п.2 ч.3 ст. 407 КПК України, нової ухвали.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_6 задоволити.
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 квітня 2017 року, якою до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати.
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області ОСОБА_10 про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту задоволити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 20 год. по 08 год. наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язок прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.
Строк дії ухвали до 18 червня 2017 року.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 положення ч.5 ст. 181 КПК України.
Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на старшого слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області ОСОБА_10 та на Галицький відділ поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3