Справа №359/479/17
Провадження №1-в/359/218/2017
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2017 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , представника відділу пробації ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією подання Бориспільського міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, українця, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого згідно вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2015 року за ч.2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, -

в с т а н о в и в:
Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2015 року засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію на реєстрацію. Контроль за поведінкою засудженого покладено на органи кримінально-виконавчої системи за місцем проживання ОСОБА_5

19.01.2017 року старший інспектор Бориспільського міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції капітан внутрішньої служби ОСОБА_7 , відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України, звернувся до суду з поданням про скасування засудженому звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання, мотивуючи його тим, що ОСОБА_5 систематично порушує покладений судом на нього обов`язок, а саме 12 разів не з`явився на реєстрацію без поважних причин, один раз притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та змінив місце свого проживання, не повідомивши про це уповноважений орган з питань пробації.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2017 року в задоволенні подання старшого інспектора Бориспільського міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції капітана внутрішньої служби ОСОБА_7 про скасування звільнення від покарання ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської області скасовано ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2017 року та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

У судовому засіданні представник відділу з питань пробації ОСОБА_7 подання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор, з урахуванням обставин зазначених у поданні просив задовольнити подання і скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, та направити ОСОБА_5 для відбування реального покарання.

ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що проживає в АДРЕСА_2 у громадянина ОСОБА_6 вже більше року, там і працює підсобним робітником на будівництві. Зазначив, що повідомляв органи КВІ про зміну адреси, однак переплутав номер будинку та помилково вказав АДРЕСА_3 . Письмових попереджень та повідомлень від Бориспільського МРВ КВІ не отримував. На реєстрацію не з`являвся, оскільки боявся, що його можуть направити для відбування покарання у зв`язку з неявкою. Просив не скасовувати звільнення від відбування покарання з випробуванням, просив надати можливість відбути іспитовий строк, що йому залишився за вироком суду. Засуджений зобов`язувався виконувати покладені на нього судом обов`язки та з`являтися до КВІ.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що дійсно ОСОБА_5 проживає та працює у нього за адресою : АДРЕСА_2 . Останній працює у нього підсобним робітником, допомагає на будівництві, оскільки постійної роботи не має. ОСОБА_5 він знає вже більше року. Останній за цей час хворів, у нього загинув брат. Стосовно того, що ОСОБА_5 необхідно було з`являтися на реєстрацію він дізнався лише три дні тому. Просив не скасовувати засудженому звільнення від покарання запевнивши, що останній в подальшому не буде порушувати покладені на нього судом обов`язки, а він зі своєї сторони як його роботодавець буде сприяти виконанню цих обов`язків.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування покарання згідно з вироком суду.

Так, при скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2015 року засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію на реєстрацію.

Судом встановлено, що 3 березня 2016 року у засудженого відібрано підписку щодо обов`язків, покладених на нього судом, та згідно постанови інспекції встановлено дні явки для реєстрації (ІІ та IV вівторок кожного місяця), яку доведено йому під підпис (а.с.42, 43).

Засуджений ОСОБА_5 систематично не з`являвся на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а саме: 09.08.2016 р., 23.08.2016 р., 13.09.2016 р., 27.09.2016 р., 11.10.2016 р., 25.10.2016 р., 08.11.2016 р., 22.11.2016 р., 13.12.2016 р., 27.12.2016 р. та 10.01.2017 р.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_5 змінив своє місце проживання та на даний час проживає в АДРЕСА_2 , про це зазначив як сам засуджений так і свідок ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом. Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Пунктом 10 ППВСУ "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року № 7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП, за що йому були призначено адміністративне стягнення у виді попередження.

Таким чином, вчинення ОСОБА_5 одного адміністративного правопорушення не носить систематичного характеру та не дає суду підстав прийти до висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення і необхідності направлення його для реального відбуття покарання.

Враховуючи, що на даний час місцезнаходження ОСОБА_5 встановлено, засуджений у судове засідання на виклик суду з`явився, повідомивши про причини своєї неявки до відділу з питань пробації , зазначив свою дійсну адресу проживання, запевнив, що порушувати обов`язки покладені на нього судом більше не буде, суд вважає, що вчинені засудженим порушення щодо нез`явлення до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави, які б поза достатнім сумнівом вказували на необхідність направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком у даному випадку.

Крім того, у разі відмови у задоволенні подання про скасування звільнення від покарання з випробуванням, таке подання може бути направлено повторно, якщо будуть встановлені для цього підстави, визначені ч. 2 ст. 78 КК України, і указані обставини є достатніми для повторного подання.

З урахуванням викладеного, на підставі ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України та керуючись ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
У задоволенні подання Бориспільського міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційний суд Київської області на протязі 7 днів через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1