Справа № 386/982/16-к
Провадження № 1-кп/386/16/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2017 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ кримінальне провадження № 1-кп/386/16/17, зареєстроване в ЄРДР за № 0000548 від 19.11.2016 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Миколаївської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, не депутата, не військовозобов`язаного, освіта професійно технічна , не працюючого, не одруженого, утриманців та пільг не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України та угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним, із захисником від 29.11.2016 року
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 обвинувачується в здійсненні прийому брухту чорних металів фізичними особами, організації незаконних пунктів прийому та схову металобрухту при таких обставинах :
В середині серпня 2015 року точну дату слідством не встановлено, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел на здійснення прийому брухту чорних металів та організацію незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту за місцем свого проживання.
Відповідно до Закону України «Про металобрухт» операції з металобрухтом здійснюється лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про металобрухт»); приймання побутового металобрухту від фізичних осіб дозволяється лише при пред`явлені ними документа, який посвідчує особу, та обов`язково оформлюється актом приймання (ч. 5 ст. 4 Закону України «Про металобрухт»); приймання промислового брухту у фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, забороняється (ч. 6 ст. 5 Закону України «Про металобрухт»); збирання, заготівля, переробка, реалізація промислового металобрухту фізичними особами забороняється (ч. 7 ст. 4 Закону України «Про металобрухт»); оформлення документів, що засвідчують набуття права власності на металобрухт, та актів приймання металобрухту є обов`язковим (ч. 9 ст. 4 Закону України «Про металобрухт»); оплата закупленого у населення металобрухту здійснюється через каси спеціалізованих підприємств (їх приймальних пунктів0 та спеціалізованих металургійних переробних підприємств чи через каси в банках готівкою або шляхом поштових переказів за рахунок суб`єкта господарювання, який здійснює закупівлю металобрухту. Забороняється проведення готівкових розрахунків при здійсненні операцій з промисловим металобрухтом (ч. 2 ст. 6 Закону України «Про металобрухт»); кожний приймальний пункт повинен мати вагове, брухтопереробне, вантажопідйомне, а також відповідну ділянку з твердим покриттям(п. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про металобрухт»).
Так, ОСОБА_4 , у період з середини серпня 2015 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) по 19.11.2016 року, будучи фізичною особою, без створення юридичної особи спеціалізованого або спеціалізованого металургійного переробного підприємста, в порушення п. 14 ч. 1 ст. 1, ч.ч. 1, 5, 6, 7, 9 ст. 4, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про металобрухт», які встановлюють кваліфікаційні, технічні та виробничі вимоги щодо організації пунктів прийому металобрухту та порядку здійснення операцій з ним діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення, по місцю свого проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно, за відсутності матеріальної та технічної бази для пунктів прийому металобрухту, організував пункт прийому (закупівлі) та схову побутового та промислового брухту чорних металів, які приймав від фізичних осіб, без складання актів приймання металобрухту, проводячи при цьому готівковий розрахунок за куплений у фізичних осіб металобрухт, який зберігав по місцю свого проживання з метою подальшого продажу за більш високу ціну.
19 листопада 2016 року працівниками Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області, проведено огляд домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено зберігання промислового та побутового брухту чорного металу, загальною вагою 202 кг. 10 гр. та металевий кантор з максимальною вагою зважування 20 кг.
25.12.2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру.

29.11.2016 року між начальником Голованівського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , із захисником ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості згідно до вимог п.2 ч.1 ст. 468 КПК України.
Відповідно до угоди про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, зобов`язався беззастережно визнати вину в обсязі підозри в судовому засіданні, внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України державі збитків не завдано, тому умови щодо часткового звільнення підозрюваного від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків, до підозрюваного не висуваються.
Прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст. 213 КК України, узгодженого покарання у вигляді обмеженням волі строком на 1 (один) рік ; на підставі ст..75 КК України від відбування покарання звільнити з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:
-повідомляти уповноважений орган з питань апробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань апробації;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань апробації;
01.12.2016 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, разом з угодою про визнання винуватості надійшов до суду для розгляду.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, беззастережно визнав повністю, пояснив, що у період з середини серпня 2015 року по 19.11.2016 року, будучи фізичною особою, без створення юридичної особи , за місцем свого проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно, за відсутності матеріальної та технічної бази для пунктів прийому металобрухту, організував пункт прийому (закупівлі) та схову побутового та промислового брухту чорних металів, які приймав від фізичних осіб, без складання актів приймання металобрухту, проводячи при цьому готівковий розрахунок за куплений у фізичних осіб металобрухт, який зберігав по місцю свого проживання з метою подальшого продажу за більш високу ціну.
Він розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення , вид та міру передбаченого угодою покарання .
Угоду про визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, просить її затвердити.
Прокурор вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані досудовим слідством по ч. 1 ст. 213 КК України , вина його повністю доведена зібраними в процесі досудового слідства доказами, угода про визнання винуватості, укладена ОСОБА_4 , відповідає вимогам закону, тому її необхідно затвердити, ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначити йому узгоджене угодою покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст..75 КК України від відбування покарання звільнити з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:
-повідомляти уповноважений орган з питань апробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань апробації;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань апробації;

Захисник ОСОБА_5 також вважає , що угоду про визнання винуватості необхідно затвердити.

Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 , прокурора, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження дійшов до висновку, що угода підлягає затвердженню виходячи з наступного :
Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч. 2 , ч. 4, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
В пункті першому ч. 3 ст. 314 КПК України зазначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.
Статтею 474 цього Кодексу також встановлено, що якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, то розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.
Згідно ст. 475 КПК України якщо суд переконається , що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання .
Органами досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано по ч. 1 ст. 213 КК України, як здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів без державної реєстрації або без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, або надання приміщень та споруд для розташування незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.
Суд, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши обвинувальний акт, угоду про визнання винуватості , матеріали досудового розслідування дійшов до висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, кримінальне провадження свідчить про наявність обставин та фактичних підстав для визнання винуватості і його дії суд кваліфікує по ч. 1 ст. 213 КК України .
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, тому укладена між підозрюваним та прокурором угода про визнання винуватості не суперечить положенням ч. 2, 4 ст. 469 КПК України , за своїм змістом відповідає вимогам ст. 472 КПК України та ч. 1 ст. 213 КК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого сторонами покарання та наслідків невиконання угоди .
Суд не має сумнівів в тому, що обвинувачений цілком розуміє , що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди , передбачені ст. 473 КПК України, зокрема , характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи , які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, він цілком розуміє свої права ,передбачені ч. 5 ст. 474 цього Кодексу.
Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним , тобто не є наслідком примусу, застосування насильства , погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин , ніж ті, що передбачені в угоді.
Підстав для відмови в затверджені угоди судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, згідно ст. 66 КК України, не встановив.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, суд не встановив.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості , укладеної між прокурором та підозрюваним і захисником, визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні : брухт чорних металів загальною вагою 202 кг. 10 гр., металевий кантор з максимальною вагою зважування 20 кг., переданих на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області, вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України, обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 468, 469, 470, 472, 473, 474, 475 КПК України , суд
У ХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості , укладену 29.11.2016 року між сторонами кримінального провадження начальником Голованівського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_4 , із захисником ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 1-кп/386/16/17, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000548 від 19.11.2016 р за ч. 1 ст. 213 КК України .
На підставі затвердженої сторонами кримінального провадження угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання по ч. 1 ст. 213 КК України, узгоджене прокурором, підозрюваним та захисником в угоді про визнання винуватості від 29.11.2016 року, у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст..75 КК України від відбування покарання звільнити з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:
-повідомляти уповноважений орган з питань апробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань апробації;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань апробації;

Речові докази у кримінальному провадженні : брухт чорних металів загальною вагою 202 кг. 10 гр., металевий кантор з максимальною вагою зважування 20 кг., передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області - конфіскувати, обернути в дохід держави.
Матеріали досудового провадження на 81 арк., витребувані судом, долучити до матеріалів судового провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення .
Учаснику судового провадження , який не був присутній в залі судового засідання , копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Суддя: ОСОБА_1