05.07.2017 Справа № 756/8736/17
Унікальний номер №756/8736/17-к
Провадження №1-кс/756/1227/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2017 року місто Київ
Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , представника скаржника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на (бездіяльність) слідчого, яка полягає у неповерненні вилученого під час обшуку майна,
В С Т А Н О В И В:
27.06.2017 до Оболонського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_4 на (бездіяльність) слідчого, яка полягає у неповерненні вилученого під час обшуку майна.
У судовому засіданні скаржник та його представник підтримали подану скаргу із тих підстав, що в ній викладені, зокрема вказали, що вилучені грошові кошти є власністю скаржника, здобуті законним шляхом і не мають жодного відношення до кримінального провадження в ході якого вони були вилучені.
Слідчий у судовому засідання не заперечував проти задоволення скарги та у судовому засіданні не довів, що вилучені у ході обшуку грошові кошти мають відношення до кримінального провадження в ході якого були вилучені.
Дослідивши матеріали скарги, матеріали на підставі яких було надано дозвіл на проведення обшуку №1-кс/756/1122/17, матеріали кримінального провадження №000055, слідчий суддя встановив наступне.
16 червня 2017 року на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 12 червня 2017 року (справа № 756/1123/16-к) слідчим СУ ФР ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_6 було проведено обшук приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Під час обшуку за вказаною адресою у ОСОБА_4 було вилучено особисте майно, а саме: грошові кошти у сумі 113 000 (сто тринадцять тисяч) доларів США у купюрах номіналом по 100 доларів США.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження №000055 вказані грошові кошти належні ОСОБА_4 .
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Враховуючи, що слідчим не доведено жодної підстави вважати, що грошові кошти мають ознаки тимчасово вилученого майна та мають відношення до кримінального правопорушення, при цьому скаржником у судовому засіданні доведено, що вилученні в ході обшуку не мають відношення до кримінального провадження №000055, зокрема останнім доведено, що вказані грошові кошти отримані законним шляхом, а також те, що слідчий або прокурор із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не звертались, слідчий суддя вважає, що скарга, підлягає задоволенню.
На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 167, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 на дії (бездіяльність) слідчого, яка полягає у неповерненні вилученого під час обшуку майна задовольнити.
Повернути ОСОБА_4 особисте майно вилучене під час обшуку приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у сумі 113 000 (сто тринадцять тисяч) доларів США у купюрах номіналом по 100 доларів США.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1