Справа № 171/633/17
1-кп/171/115/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2017 року року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
захисників ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
Ухвалою суду від 06 квітня 2017 року зазначений обвинувальний акт призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити судовий розгляд справи, заявив клопотання виклик потерпілої та свідків для допиту в судовому засіданні.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , думку якої підтримав обвинувачений ОСОБА_7 , заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав недотримання його нормам КПК України. Зокрема, з 31 жовтня 2016 року вона згідно доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_7 . Вказане доручення на даний час діє до закінчення останнього судового провадження. За її клопотанням ухвалою Дзержинського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2017 року, частково зміненою ухвалою апеляційної інстанції від 16 березня 2017 року, обвинувальний акт повернуто до Нікопольської місцевої прокуратури. Після чого, 05.04.2017 року, їй в телефонному режимі повідомлено про необхідність прибуття до м.Апостолове для виконання вимог ст.290 КПК України, однак таке повідомлення не вважає належним, оскільки не є завчасним. Вона не мала можливості з`явитися, оскільки перебувала в м.Києві, про що повідомила слідчого. Вважає, що слідчим в порушення ст.53 КПК України залучено до участі у проведенні процесуальної дії іншого захисника, що порушує право на захист обвинуваченого ОСОБА_7 . Крім того, вважає, що прокурором не виконано вимоги ухвали Дзержинського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2017 року.
Прокурор заявив, що вважає вимоги вказаної ухвали суду виконані, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, залучення іншого захисника для проведення окремої процесуальної дії, здійснено з підстав передбачених процесуальним законодавством, тому підстав для повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 не вбачає.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього додатки, колегія суддів приходить до наступних висновків.
У відповідності до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Згідно положень ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.
Так, відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, імя, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Виходячи із положень ст.293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику.
Колегія суддів, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, приходить до висновку про те, що доводи захисника про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам КПК України, знайшли своє підтвердження, виходячи з наступного.
Згідно доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 31 жовтня 2016 року № 004-00229674 ОСОБА_6 призначена для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_7 , строк дії доручення - до останнього судового провадження з перегляду судових рішень.
Прокурор не заперечував даної обставини.
Вивченням матеріалів провадження, а саме реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що 05 квітня 2017 року слідчим було здійснено повідомлення ОСОБА_7 та його захиснику (без зазначення прізвища захисника) про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження.
Як убачається з матеріалів судового провадження, а саме розписок про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не отримувала від прокурора копії зазначених процесуальних документів, вказані процесуальні документи отримав захисник ОСОБА_8 , який був залучений для проведення окремої процесуальної дії.
Відомості про належне повідомлення захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та отримання копії процесуальних документів прокурором не надано та в матеріалах судового провадження відсутні.
А тому, залучення іншого захисника за призначенням в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 для проведення окремої процесуальної дії під час досудового розслідування кримінального провадження, протирічить положенням ст.53 КПК України.
Дана обставина є важливою складовою права на захист у кримінальному провадженні у виді забезпечення ефективності захисту та створення умов для вільного вибору захисника, адже відповідає правовій позиції Європейського суду з прав людини у рішенні від 21 квітня 2011 року по справі «Нечипорук і Йонкало проти України».
Вивченням матеріалів провадження, а саме реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що 05 квітня 2017 року слідчим було здійснено повідомлення ОСОБА_7 та його захиснику (без зазначення прізвища захисника) про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження.
Також, за приписом п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який має відповідати вимогамст.109 КПК України.
Згідно з ч.2 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Частиною 9 статті 290 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.
Однак, зазначені вимоги закону у повному обсязі органом досудового розслідування не виконані, оскільки у долученому до обвинувального акта реєстрі не міститься будь-яких даних про повідомлення захисника ОСОБА_6 про завершення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні та даних про факт відкриття матеріалів кожною стороною протилежній стороні по закінченні досудового розслідування та письмового підтвердження факту надання їм доступу до матеріалів провадження із зазначенням найменування таких матеріалів, зокрема про факт надання доступу до цих матеріалів захиснику.
У реєстрі відсутні відомості про те, що на виконання вимог статті 290 КПК України органом досудового розслідування здійснено відкриття матеріалів кримінального провадження: стороні захисту адвокатам.
Посилання прокурора на те, що відкриття матеріалів було здійснено, у спосіб, визначений КПК, відхиляється колегією суддів, оскільки вони не узгоджуються з положеннями ст. 111 КПК України у сукупності з положеннями ст. 290 КПК України та не підтверджується даними, що містяться в реєстрі, який є невід`ємною частиною до обвинувального акту.
Суд вважає, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту, дані про проведення такої обов`язкової процесуальної дії як відкриття матеріалів досудового розслідування сторонам кримінального провадження після оголошення про завершення досудового розслідування - відсутні.
Частиною 9 статті 290 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів. Якщо ж сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів, то відповідно до ч. 12 ст. 290 КПК України суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Такі порушення вимог КПК України, на думку колегії суддів, є істотними, та такими, що можуть при судовому розгляді кримінального провадження по суті призвести до суттєвого порушення права на захист, та спричинити порушення кримінального процесуального закону та завадити ухваленню обґрунтованого і вмотивованого судового рішення, та в даному випадку, перешкоджають суду призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
За наслідками підготовчого судового засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що на цій підставі вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.
Крім того, відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи питання щодо продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, вивчивши матеріали, враховуючи конкретні обставини справи та особу обвинуваченого, приходить до висновку, що запобіжний захід обраний ОСОБА_7 у виді тримання під вартою слід продовжити в межах строків визначених законом, оскільки на даний час є достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення. На даний час застосування інших більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченому суд вважає недостатнім.
На підставі викладеного і керуючись ст.53, п.3 ч.3 ст.314, ст.ст.109-111, 177, 290, 291, 293, 331, 369-372, 376 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 60 днів, а саме до 07 липня 2017 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3