АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 січня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурор групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Крім того апелянт зазначав, що оскаржувану ухвалу Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури отримано 21 лютого 2017 року, тоді як подано апеляційну скаргу 27 лютого 2017 року, а тому строк апеляційного оскарження ним не пропущений.
У судове засідання ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_6 не з`явилися, про день та час розгляду апеляційної скарги були належним чином повідомлені, відомостей щодо поважності причин своєї неявки чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги Апеляційному суду міста Києва не надали.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як зазначив апелянт у апеляційній скарзі, копію оскаржуваної ухвали Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури отримано 21 лютого 2076 року, тоді як подано апеляційну скаргу 27 лютого 2017 року, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
На переконання колегії суддів, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні доводів апеляційної скарги та матеріалів кримінального провадження, ухвала слідчого судді зазначеним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Проте з такими висновками слідчого судді колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
За правилами п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування передбачено Главою 26 КПК України, однак прямої вказівки щодо територіальної підсудності розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, норми вказаної глави не містять.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-558/0/4-13 від 05 квітня 2013 року, беручи до уваги, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, ч. 1 ст. 306 КПК України).
З урахуванням наведеного, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора на досудовому провадженні подається до суду за місцем розташування органу або роботи посадової особи, рішення дії чи бездіяльність якої оскаржується, та подання такої скарги до іншого суду є порушенням територіальної підсудності.
Відповідно до даних наказу Генерального прокурора України №183 від 23 травня 2016 р., місцем розташування органу досудового розслідування другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України визначено приміщення за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 114, що знаходиться у Голосіївському районі міста Києва.
Оскільки захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 оскаржував рішення начальника другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, тобто слідчого підрозділу органу досудового розслідування, який знаходиться в межах юрисдикції Голосіївського районного суду міста Києва, скарга підлягає розгляду цим судом, а тому висновок слідчого судді про повернення скарги з підстав, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, є помилковим.
Наведене дає колегії суддів підстави вважати, що слідчий суддя без законних на те підстав повернув скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 .
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню.
З урахуванням того, що питання, які порушуються у скарзі захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , не були предметом розгляду у суді першої інстанції, що позбавляє можливості перевірити наявність чи відсутність підстав для задоволення скарги у зв`язку з відсутністю матеріалів кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана апелянтом ухвала є незаконною, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про призначення нового судового розгляду.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 січня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Судді :
____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3