АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1-679/2011 Номер провадження 11-кп/786/130/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю :
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 12 жовтня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 про дострокове зняття судимості засудженій ОСОБА_8 .

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд виходив з того, що надані засудженою ОСОБА_8 пояснення в судовому засіданні та докази на обґрунтування заявленого клопотання: копію трудової книжки з відміткою про працевлаштування, характеристика з місця роботи та з місця проживання - не доводять виправлення засудженої, носять формальний характер. Відповідно з них неможливо зробити висновок про те, що остання зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, а долучені до клопотання поряд з характеристиками довідки про склад сім`ї від 05.09.2016 року, сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду від 25.08.2016 року, довідку з психоневрологічного диспансеру від 25.08.2016 року не є підставою для дострокового зняття судимості.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою достроково зняти з ОСОБА_8 судимість.

На переконання захисника, з наданих до клопотання про дострокове зняття судимості документів вбачається, що ОСОБА_8 на протязі останніх трьох років після повного відбуття покарання повністю виконує вимоги законодавства щодо сумлінного ставлення до праці та зразкової поведінки.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженої ОСОБА_8 та в її інтересах захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала щодо апеляції захисника, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 538 КПК України, визначено що до питань, які вирішується судом після виконання вироку, відноситься розгляд питання про зняття судимості з особи за її клопотанням після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі судом, який ухвалив вирок.

Матеріалами провадження встановлено, що вироком Київського районного суду м. Полтави від 18.12.2012 ОСОБА_8 була засуджена за ч.2 ст. 205, ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч.1 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України , а саме:

- за ч.2 ст.205 КК України до штрафу 4 тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 68000 грн.;

- за ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України до штрафу в сумі 5464167 грн;

- за ч.1 ст.366 КК України (в ред.2001 року) до штрафу в сумі 850 грн.;

- за ч.4 ст.358 КК України до штрафу в сумі 850 грн. (в ред. 07.04.2011 року).;

- за ч.3 ст.358 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі (в ред. 07.04.2011 року)

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 28 липня 2010 року до покарання, призначеного за цим вироком, остаточно призначено покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

В подальшому вирок місцевого суду від 18.12.2012, який був предметом розгляду в апеляційній та касаційній інстанціях, був залишений без зміни.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 повністю відбула призначене покарання у виді позбавлення волі та була звільнена з під варти згідно ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 10.06.2013.

Такими, що не мають судимості у відповідності до ст. 89 КК України визнаються особи засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Стаття 91 КК України визначає підстави зняття судимості, яка вказує на те, що якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків у статті 89 цього Кодексу. При цьому зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у ст. 89 КК України.

Місцевий суд правильно визнав ОСОБА_8 такою, що набула право звернення до суду з клопотанням про зняття судимості, оскільки на день звернення з зазначеним клопотанням 05.10.2016, у відповідності до ст. 89 КК України закінчилась половина строку погашення судимості.

При цьому, вирішуючи питання про можливість зняття з засудженої ОСОБА_8 судимості, місцевий суд правильно зазначив, що підстав для задоволення клопотання немає, оскільки зняття судимості є правом, а не обов`язком суду, про що свідчить і постанова Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №16 Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджена за ряд корисливих злочинів у сфері службової діяльності, що вказує на підвищену суспільну небезпечність вчинених нею діянь.

Доводи адвоката ОСОБА_9 в апеляційній скарзі є непереконливими, оскільки з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, перевірених матеріалів провадження, а також те, що працевлаштованість ОСОБА_8 та наявність характеристик з місця роботи та проживання не доводять виправлення засудженої, а свідчать лише про позитивні тенденції в її поведінці після звільнення з місць позбавлення волі, а дані щодо її працевлаштування, які містяться в трудовій книжці, свідчать лише про працевлаштування після звільнення з місць позбавлення, однак не свідчать про її зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, оскільки відсутнє документальне підтвердження зазначених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про дострокове зняття судимості.

Погоджується колегія суддів і з висновками місцевого суду про те, що довідка про склад сім`ї, сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду та довідка з психоневрологічного диспансеру не може слугувати підставою для дострокового зняття судимості.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання поданого захисником в інтересах ОСОБА_8 про зняття судимості з наведених мотивів є обґрунтованими, належно вмотивованими та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання, які б могли вплинути на висновки суду, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

З огляду на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення клопотання про зняття судимості з ОСОБА_8 , колегія суддів не знаходить, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404,405,407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 12 жовтня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_8 про дострокове зняття судимості засудженій ОСОБА_8 без змін.

Ухвала суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_2
Суддя : ОСОБА_3
ОСОБА_4