11-кп/775/116/2014(м)
263/7279/13-к

Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.185 ч.2,289 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

іменем У к р а ї н и
03 квітня 2014 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Анастасівка Роменського району Сумської області, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, не працюючий, раніше судимий: 1) 05.12.2012 року Приморським районним судом м. Маріуполя за ст.185 ч.2 КК України до одного року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на один рік; 2) 30.01.2013 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ст. 185 ч.2, 289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, мешкаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі, за ст. 289 ч.2 КК України до п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання частково приєднане не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 30.01.2013 р. у вигляді одного місяця позбавлення волі та призначено покарання у вигляді п`яти років одного місяця позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним покаранням поглинуто покарання призначене вироком Приморського райсуду м. Маріуполя від 05.12.2012 р. та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 січня 2014 р. ОСОБА_7 визнаний винним за ст. 185 ч.2 ст. 289 ч.2 КК України у кримінальному правопорушенні, вчиненому при наступних обставинах.
Не погодившись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Просить постановити новий вирок, яким ОСОБА_10 визнати винним та засудити за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, за ст.289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.. 70 ч.1, ст.70 ч.4, ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі. В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 остаточне покарання не додержався вимог ст.71 ч.1 КК України, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, помилково застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю вироків.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечувала проти апеляції прокурора, вважав вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження, вивчивши апеляційні доводи прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.
Колегія суддів погоджується з апеляційними доводами прокурора про те, що суд, призначаючи обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю вироків, не правильно застосував ст. 71 ч.1 КК України та помилково поглинув покарання, призначене за вироком Приморського райсуду м. Маріуполя від 05.12.12 року.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 винен у злочинах, вчинених до постановлення щодо нього вироку Жовтневого райсуду м. Маріуполя від 30.01.13 року та після постановлення вироку Приморського райсуду м. Маріуполя від 05.12.12 року, тому остаточне покарання ОСОБА_7 слід призначати з застосуванням як ст.70 ч.4, так і 71 ч.1 КК України.
Згідно постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.03 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен у злочинах, одні з яких вчинені до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст.71 КК України: спочатку - за правилами ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, після цього за правилами ст. 70 ч.4 КК України, і остаточно за сукупністю вироків за ст. 71 КК України.
Колегія суддів також погоджується і з апеляційними доводами прокурора про не відповідність покарання, призначеного обвинуваченому вимогам ст. 65 КК України, в наслідок м`якості. Колегія суддів вважає, що суд, призначаючи покарання, повною мірою не врахував, що обвинувачений протягом короткого часу вчиняв аналогічні корисливі злочини, не працює, негативно характеризується за місцем проживання, вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною обтяжуючою покарання.
Згідно ст. 420 КПК України апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції та постановляє свій вирок у разі необхідності призначення більш суворого покарання.
Керуючись вимогами стст. 405, 407,420 КПК України, колегія суддів, -
З А С У Д И Л А:
Апеляцію прокурора - задовольнити.
Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 січня 2014 року, постановлений стосовно ОСОБА_7 - скасувати в частині призначеного покарання.
ОСОБА_7 вважати засудженим за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі, за ст. 289 ч.2 КК України до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Жовтневого райсуду м. Маіруполя від 30.01.13 року у вигляді одного місяця позбавлення волі та призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді п`яти років одного місяця позбавлення волі.
На підставі ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Приморського райсуду м. Маріуполя від 05.12.12 року у вигляді п`яти місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді п`яти років шести місяців позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.
В іншій частині вирок суду залишити без зміни.
Вирок суду може бути оскаржений безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а особою яка тримається під вартою протягом цього строку з дня отримання його копії вироку.
Судді: