ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001503 від 14 червня 2016 року, за звинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сиваківка, Приморського краю, РФ, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 22.12.2008 р. Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 28.09.2011 р. Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186, ч. 2 ст.185, ч. 2 ст.15, ч. 2 ст.185 КК України, до 4 років позбавлення волі; 26.04.2012 р. Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.1 ст.185, ч. 4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

14.06.2016 року, в нічний час, ОСОБА_3 , діючи повторно, вступив у злочинну змову з невстановленою особою, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно, яке знаходиться в автомобілі марки «ГАЗ 24-10», д.н. НОМЕР_1 , розташованому біля будинку №121, по вул. Успенській, в м. Одесі.

14.06.2016 р., о 03 годині 00 хвилин, реалізуючи спільний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 та невстановлена особа, знаходячись біля будинку №121, по вул. Успенській, в м. Одесі впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає та їх дії залишаться непомітними, підійшли до автомобіля марки «ГАЗ 24-10», д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , після чого невстановлена особа, використовуючи викрутку, відкрила замок водійської двері та проникнувши в салон відкрила ОСОБА_3 замок передньої пасажирської двері автомобіля. Перебуваючи в салоні автомобіля, ОСОБА_3 та невстановлена особа з корисливих мотивів, таємно викрали майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: авто-магнітолу марки «Pioneer», вартістю 1500 гривень, антирадар марки «Whistier 945», вартістю 250 гривень, розкладний ніж, вартістю 250 гривень. Після чого, ОСОБА_3 та невстановлена особа зникли з місця вчинення злочину, заволодівши майном ОСОБА_6 на загальну суму 2000 гривень, але в подальшому ОСОБА_3 був затриманий очевидцем злочину.

Потерпілий ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, в якій зазначив, що не має претензій до ОСОБА_3 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує:

- за ч.2 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного злочину повністю доведена.

Так, відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.2 ст.185 КК України, який вчинив ОСОБА_3 , віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_3 , який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Аналіз викладеного свідчить про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , можливе в умовах його ізоляції від суспільства на певний строк, призначивши йому пов`язане з такою ізоляцією покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, ч. 3 ст. 349, 368, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк відбування покарання, строк його попереднього ув`язнення з 14.06.2016 р. по 27.12.2016 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, оскільки строк попереднього ув`язнення відбутий засудженим у межах кримінального провадження, перевищує фактично призначене йому покарання.

Звільнити ОСОБА_3 з під варти в залі суду по відбуттю строку покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, а після набрання вироком законної сили скасувати.

Контроль за виконанням ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді - особистого зобов`язання у кримінальному провадженні, яке перебуває у суді, до набрання вироком законної сили, здійснює прокурор, відповідно до ч.3 ст. 179 КПК України.

Речові докази згідно постанови про визнання і приєднання речових доказів від 04.08.2016р., а саме:

авто-магнітолу марки «Pioneer», антирадар марки «Whistier 945», розкладний ніж, які були повернуті під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 , - вважати повернутими потерпілому ОСОБА_6 , як власнику.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя: